Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач ,\~керівник Державної\~служби України\~з безпеки\~на транспорті\~«Укртрансбезпека» Зборовський\~Є.С.\~звернувся до\~суду з\~вищевказаною позовною\~заявою,\~в якій\~просить стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~Державного бюджету\~України плату\~за проїзд\~автомобільними дорогами\~транспортних засобів\~та інших\~самохідних машин\~і механізмів,\~вагові або\~габаритні параметри\~яких перевищують\~нормативні,\~у розмірі\~2733,94\~грн.\~та судовий\~збір у\~розмірі 2684,00\~грн.\~сплачений при\~поданні позову.Позовні\~вимоги обґрунтовані\~тим,\~що посадовою\~особою Укртрансбезпеки,\~а саме\~старшими державними\~інспекторами [PERSON] \~та [PERSON] \~31.07.2020\~на підставі\~направлення №\~009208\~від 24.07.2020\~на а/д\~Н-08,\~230\~км,\~проведена рейдова\~перевірка додержання\~вимог законодавства\~про автомобільний\~транспорт під\~час виконання\~перевезень пасажирів\~і вантажів\~автомобільним транспортом.Під\~час перевірки\~був зупинений\~транспортний засіб\~марки MAN\~реєстраційний номерний\~знак [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] .Працівниками\~Укртрансбезпеки проведено\~документальний контроль\~транспортного засобу\~марки MAN\~реєстраційний номерний\~знак [NUMBER] ,\~у результаті\~якого було\~виявлено перевищення\~нормативно допустимої\~повної маси\~транспортного засобу,\~а саме:\~нормативно-допустима\~маса -\~40,\~00\~т.,\~а фактична\~маса -\~47,\~455\~т.,\~на підставі\~чого було\~складено відповідний\~акт.\~ Згідно\~копії свідоцтва\~про реєстрацію\~транспортного засобу\~ [NUMBER] \~транспортний засіб\~марки MAN\~з реєстраційним\~номером [NUMBER] \~належить [PERSON] .\~На підставі\~чого,\~останньому було\~нараховано плату\~за проїзд\~великовагового транспортного\~засобу у\~розмірі 84\~евро,\~що еквівалентно\~2\~733,\~94\~грн.\~(курс\~НБУ станом\~на 31.07.2020\~за 1\~евро =\~32,\~547),\~про що\~складено розрахунок\~плати за\~проїзд великовагових\~та великогабаритних\~транспортних засобів\~автомобільними дорогами\~загального користування\~від 31.07.2020\~№ 0015974.\~Позивач вказує,\~що 17.08.2020 за № 61613/22/24-20 на адресу відповідача було направлено лист-нагадування про наявну заборгованість, однак до теперішнього часу кошти останнім сплачені не були. Тому позивач був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою для захисту своїх трудових прав та інтересів. Ухвалою суду від 13.10.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.49). \~ \~ \~ \~ Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність, на задоволенні вимог наполягала (а.с.68). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~постанови КМУ № 442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади»\~(зі змінами та доповненнями) утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, шляхом злиття Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті. Постановою КМУ №103 від 11.02.2015\~затверджено положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (зі змінами та доповненнями) (далі - Положення), відповідно до п.1, Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Відповідно до п. 4 Положення, одним з основних завдань Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті. Також, Укртрансбезпека здійснює, зокрема: державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, та здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (пп. 2, 15, 27 п. 5 Положення). Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого\~Постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006\~(далі - Порядок № 1567) визначено, що усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України, підлягають державному контролю. Згідно з п. 3 Порядку № 1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека та її територіальні органи. Пунктом 6 ч. 3\~ст. 29 Бюджетного кодексу України\~передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні є джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України. Судом встановлено, що в період з 27.07.2020 до 02.08.2020 на а/д Н-08, на підставі графіка проведення рейдових перевірок, працівниками Управління Укртрансбезпеки в Дніпровській області спільно з працівниками Національної поліції проводилась рейдова перевірка транспортних засобів на предмет додержання вимог\~КУпАП,\~Закону України «Про автомобільний транспорт», що підтверджується направленням на перевірку №009208 від 24.07.2020 \~та графіком проведення рейдових перевірок(22.23). 31.07.2020 на автодорозі М-18 «Запоріжжя-Павлоград, Дніпропетровська область» км. 230посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Дніпровській області, а саме: старшими державними інспекторами [PERSON] та [PERSON] здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля (тягач) марки MAN, модель TAS 18,400, реєстраційний номерний знак [NUMBER] причепа (напівпричіп) марки MOESLEIM, модель SKSM3, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , у результаті якого було виявлено перевищення нормативно допустимої повної маси транспортного засобу, а саме: нормативно-допустима маса - 40, 00 т., а фактична маса - 47, 455 т. На підставі чого, старшим державним інспектором [PERSON] було складено акт № 0015974 від 31.07.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.14). Крім того, управлінням Укртрансбезпеки складено акт № 217474 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.07.2020, яким зафіксоване порушення статті Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм понад 10% без відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України при перевищенні вагових обмежень, чим порушено норми, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (а.с.14,18). 31.07.2020 посадовою особою управління Укртрансбезпеки складено розрахунок № 0015974 плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 31.07.2020 № 0015974, в якому зазначено, що фактичні вагові та/або габаритні параметри ТЗ загальна маса47,455 т; параметри, на які нараховується плата за проїзд 7,455 т; плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів - 0,20 євро/км. Розрахунок виконано відповідно до затвердженої формули (з урахуванням норм пункту 31-1\~Постанови КМУ № 879 від 27.06.2007) та нараховано до сплати 84 євро, що еквівалентно 2 733 грн. 94 коп. (курс НБУ станом на 31.07.2020 за 1 евро = 32, 547)(а.с.8,24). Приписами\~ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»\~передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567\~(далі - Порядок - № 1567). Відповідно до п. 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених ст.\~39\~і\~48 Закону України "Про автомобільний транспорт"\~документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог ст.\~53,\~56,\~57\~і\~59 Закону України "Про автомобільний транспорт"; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. Документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення визначені\~ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Частиною другою\~статті 29 Закону України «Про дорожній рух»\~передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Згідно з пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30\~(далі - Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. В силу вимог пункту 3, абзацу четвертого пункту 4 Правил № 30 транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у\~пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у\~пункті 22.5 Правил дорожнього руху\~на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху\~України, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306\~визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від14.10.1997 № 363, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568 (далі - Правила № 363), типи та кількість рухомого складу, потрібного для виконання первезень вантажів, визначаються перевізником залежно від обсягу і характеру перевезень. Відтак, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого (подільного) вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт, зокрема щодо контролю за розподілом маси вантажу, що перевозиться. Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспортні засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначено Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 № 879. Згідно з п. 27 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у\~статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Відповідно до положень пункту 28 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Водночас, пунктом 21 Порядку № 879 врегульовано, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. Згідно пункту 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь, габаритів та протяжності маршруту за формулою:П = (Рзм + Рнв + Рг) х ВхК,де П - розмір плати за проїзд;Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;В - відстань перевезення, кілометрів; К- коефіцієнт збільшення плати за проїзд.Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра. При цьому, пунктом 31 Порядку № 879 врегульовано, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази. Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:до 10 відсотків - у подвійному розмірі;на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області відповідачу [PERSON] нарахована плата за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідно до формули:П= (Рзм + Рнв + Рг) х К, деРзм - 0, 20 євро/км (перевищення загальної маси); Рнв - 0 євро/км (перевищення навантаження на вісь; Рг - 0 євро/км (перевищення габаритних параметрів); В - пройдена відстань 140 км; К-3 (коефіцієнт збільшення плати за проїзд); П = (0, 20*3) * 140 (відстань) = 84 евро. У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених\~наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363\~перевізник - це фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами. У постанові від 12.02.2020 у справі № 926/16/19 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник. Кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету (п. 26 Порядку № 879). У постановах від 30.01.2019 у справі № 803/3/18 та від 05.02.2020 року у справі № 820/2475/18 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Спір щодо стягнення плати за проїзд пов`язаний з вирішенням питання щодо стягнення коштів, а тому, в даному випадку, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засоб [NUMBER] транспортний засіб марки MAN, модель TAS 18,400, реєстраційний номерний знак [NUMBER] та причеп (напівпричіп) марки MOESLEIM, модель SKSM3, реєстраційний номер ВТ9192ХТналежить [PERSON] (а.с.21). Як вбачається із матеріалів справи, 17.08.2020 управлінням на адресу відповідача було направлено лист-нагадування про наявну заборгованість у розмірі 84,00 євро за № 61613/22/24-20. Незважаючи на те, що відповідно до п. 311\~Порядку № 879, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки, за даними Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровської області, у визначений вище термін [PERSON] вказані кошти добровільно не сплатив. За таких обставин визначена плата за проїзд, несплачена перевізником у встановлені чинним законодавством строки, набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України, а відтак підлягає стягненню в судовому порядку. Таким чином, суд вважає позовні вимоги Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека`обґрунтованими і такими, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved