Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому зазначає, що з 12 вересня 2021 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує лише формально. Оскільки подальше сумісне проживання і збереження сім`ї стало неможливим, позивачка просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 14.11.2023 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді від 13.12.2023 року постановлено надати [PERSON] та [PERSON] тримісячний строк для примирення до 11 березня 2024 року. Провадження у справі зупинено до 11 березня 2023 року. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає повністю та просить їх задовольнити. У зв`язку із неприбуттям учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 12.09.2021року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Цетрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Від шлюбу подружжя дітей не має. Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги та довіри. Подружні відносини сторони припинили. Позивач категорично заперечує можливість примирення і збереження сім`ї. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ч. 3 і ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, небажання позивачки зберегти подружні відносини, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе. Підстав для відмови в позові немає. Відтак шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved