Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалося, з часом сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, морально і фізично віддалились. В них виникли різні погляди на шлюб, сім`ю, в наслідок чого виникали часті непорозуміння та сварки. Вони вже більше двох років проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні відносини. На даний час між позивачем та відповідачкою відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Позивач зазначив, що шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачкою не бажає, оскільки вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин, а тому збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить справу слухати за його відсутності. Відповідачка [PERSON] письмово повідомила суд, що не заперечує щодо задоволення позовної заяви. Позов визнає, вважає що збереження шлюбу не можливе та просить шлюб розірвати. Просить слухати справу за її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] 29 серпня 2002 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , який було зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2068 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). \~ \~ \~ \~Сторони у справі неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка згідна на розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України).\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3\~ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Зважаючи на те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір. \~ \~ \~ \~З відповідачки в користь позивача слід стягнути 50 (п`ятдесят) відсотків судових витрат, понесених ним на сплату судового збору. \~ \~ \~ \~На підставі\~ст.ст.\~105,\~112\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved