Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

[PERSON] , діючи через свого представника, звернувся до суду з позовом до Онлайн-медіа «МОСТ», Приватного підприємства «Редакція газети «Гривна», третя особа Фермерське господарство «Сапфір-Агро» з вимогами наступного змісту, далі мовою оригіналу: «Зобов`язати Онлайн-медіа «МОСТ» Ідентифікатор медіа/Номер ліцензії згідно переліку суб`єктів у сфері медіа станом на 01.08.2023 з Державного реєстру суб`єктів інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення R40-01085, реєстрант та кінцевий власник медіа [PERSON] , спростувати відомості, що не відповідають дійсності і порочать мою честь, гідність та ділову репутацію, які були розміщені на сайті https://most.ks.ua /на якому була опублікована інформація, а саме: «Колабораціонізм. Мародерство. [PERSON] , [INFO] , с. Музиківка. Співвласник ФГ «Сапфір-Агро» (по суті власник він, але директором записана його дружина, [PERSON] , також у співвласниках вся інша сім`я) вирощування зернових, технічних культур, овочів і баштанних, розведення молочної продукції, свинарство і птахівництво. 2010-15 рр. член ПП «Партії регіонів» і депутат Херсонської обласної ради від цієї партії, 2020 член ПП «Блок Володимира Сальдо» і депутат Херсонської обласної ради від цієї партії. Співпрацює з окупаційної владою, награбоване ними зерно висипають на його току. Можливо, має відношення до вбивства [PERSON] , котрий був його помічником і учасником ТРО. Мародерство разом з російськими військовими. Надає інформацію хто виїхав і іншу інформацію по селу. Сім`я теж співпрацює з окупантами. Донька [PERSON] , була депутатом в районній раді від « [PERSON] » і станом за 2020 рік не задекларувала нерухомості на загальну суму 4,31 млн грн»» «Зобов`язати Приватне підприємство «Редакція газети «Гривна» код ЄДРПОУ: 32618748, засновник: [PERSON] , уповноважена особа: [PERSON] , спростувати відомості, що не відповідають дійсності і порочать мою честь, гідність та ділову репутацію, які були розміщені на сайті https://grivna.ua на якому була опублікована інформація, а саме: « в період окупації російськими військами Херсону і частини Херсонської області деякі місцеві мешканці погодились на співпрацю із російської окупаційною адміністрацією. Багато уваги було приділено цій темі персоналіям колоборантів, їх мотивам і юридичним аспектам подальшого розслідування цих справ. Тим не менш з кожним днем з`являється нова інформація про нових можливих зрадників у місцевих херсонських пабліках. Звичайно, лише суд встановлює наявність і ступінь вини кожного громадянина України, який підозрюється у державній зраді, але пройти осторонь деяких прізвищ неможливо». Позовну заяву було подано 19 жовтня 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси, головуючим суддею з розгляду якої того ж дня, як то вбачається із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено суддю Мазун І.А.. Ухвалою судді Мазун І.А. від 20.10.2023 року справу передано до розгляду за підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області. Справа надійшла до Херсонського міського суду Херсонської області 30.11.2023 року, а 01.12.2023 року протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями головуючим по справі визначено суддю Скрипніка Л.А.. 04 грудня 2023 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Датою проведення судового засідання визначено 16.01.2024 року о 10.30 год.. Судові засідання відкладались декілька разів за клопотанням представника відповідача ПП «Редакція газети «Гривна»». 06.02.2024 року вже від представника позивача адвоката Городскова М.І. на адресу суд надійшло клопотання яким останній просив проводити розгляд позовної заяви без його участі та без участі його довірителя, вказавши про те, що вони повністю підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити. У судове засідання представники відповідача Онлайн-медіа «МОСТ» не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представники третьої особи ФГ «Сапфір-Агро» також не з`явились до суду, будучи повідомленими у встановленому законом порядку ( а.с. 73) Представник відповідача Приватного підприємства «Редакція газети «Гривна» за ордером адвокат Гринишак М.М. щодо задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи як про те, що в кості відповідачів Онлайн-медіа «МОСТ» не можуть нести юридичну відповідальність, оскільки не є фізичною особою, коли належним відповідачем може бути лише засновник/власник відповідного веб-сайту, щодо якого позов не заявлено, що також відноситься і до юридичної відповідальності ПП «Редакція газети «Гривна»». Просив суд взяти до уваги те, що позивач взагалі не надав належних та допустимих доказів з приводу того, що саме зазначені ним у позові відповідачі є належними у даній справі. Проте також вказував, що позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували інформацію, щодо спростування якої йдеться у прохальній частині позову. При цьому представник відповідача зазначав, що зі змісту наданого позову йому взагалі не зрозуміло яку саме інформацію, в контексті її зв`язку із честю, гідність та діловою репутацією позивача, останній просить спростувати. 16 січня 2024 року представником позивача [PERSON] подано до суду клопотання про долучення письмових доказів, а саме, як зазначив представник на 37 аркушах, переліку яких не вказано у заяві, які проте прийняті канцелярією суду та передано судді, серед яких: клопотання Керівнику Херсонської обласної прокуратури від 18.12.2023 року за вих. № 11/4-003 від 18.12.2023 року про надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування отриманих під час проведення допиту особи позивача в якості потерпілого на 2-х арк.; супровідний лист Начальника відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту адресований Начальнику СВ УСБУ в Херсонській області щодо направлення для вирішення по суті звернення щодо розголошення таємниці досудового слідства на 1 арк.; постанова старшого слідчого відділу Управління СБУ від 21.12.2023 року про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілого щодо надання дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування на 1 арк.; адвокатський запит [PERSON] в інтересах позивача за вих. № 11/4-005 від 03.01.2024 року до Управління організаційного забезпечення ЄРДР та інформаційно-аналітичної роботи Офісу Генерального прокурора з приводу інформації щодо повідомлення позивача по справі [PERSON] про підозру у вчиненні будь-яких кримінальних правопорушень за будь-якими статтями особливої частини Кримінального Кодексу України на 3-х арк.; відповідь Офісу Генерального прокурора від 09.01.2024 року № 25/2-39 вих. 24 відповідно до якої станом на 05.01.2024 року за даними відомостей про повідомлення про підозру [PERSON] не встановлено на 1 арк.; адвокатський запит [PERSON] від 03.01.2024 року за вих. № 11/4-006 від 03.01.2024 року на адресу Управління інформаційного забезпечення ЄРДР та інформаційно-аналітичної роботи Офісу Генерального прокурора щодо отримання інформації про внесення відомостей до ЄРДР про повідомлення про підозру вже відносно громадянина України [PERSON] [INFO] за скоєння будь-якого кримінального правопорушення на 3-х арк. та відповідь Офісу Генерального прокурора від 09.01.2024 року за вих. № 25/2-41 вих. 24 відповідно до якого станом на 05.01.2024 року опрацюванням масиву даних Реєстру кримінальних проваджень, у яких обліковано повідомлення про підозру [PERSON] не встановлені на 1 арк.; адвокатський запит [PERSON] від 03.01.2024 року за вих. № 11/4- 004 проте вже в інтересах [PERSON] , знову ж таки щодо отримання інформації про внесення відомостей до ЄРДР про повідомлення її про підозру, та відповіді Офісу Генерального прокурора ід 09.01.2024 року за вих. № 25/а-40 вх. 24 відповідно до якого станом на 05.01.2024 року опрацюванням масиву даних Реєстру кримінальних проваджень, у яких обліковано повідомлення про підозру [PERSON] не встановлені на 1 арк.; адвокатський запит [PERSON] від 03.01.2024 року за вих. № 11/4- 003 але вже в інтересах [PERSON] , і знову щодо отримання інформації про внесення відомостей до ЄРДР про повідомлення її про підозру, та відповіді Офісу Генерального прокурора від 09.01.2024 року за вих. № 25/3-42 вих. 24 відповідно до якого станом на 05.01.2024 року опрацюванням масиву даних Реєстру кримінальних проваджень, у яких обліковано повідомлення про підозру [PERSON] [INFO] не встановлені на 1 арк.. Окрім цього адвокатом Городсковим Максимом Ігоровичем до вищезгаданого клопотання про долучення доказів подано до суду Грамоти, в тому числі Почесні а також Подяки за період з 2011 року по 2023 рік стосовно як позивача [PERSON] , зокрема як директора та як засновника Фермерського господарства «Сапфір-Агро», а також [PERSON] як голови та засновниці вказаного ФГ на 17 аркушах. Також, за вих. № 11/4- 002 від 17.01.2024 року, 22.01.2024 року адвокатом Городсковим М.І. на адресу суд подано клопотання про долучення доказів, яким фактично перелічено усі вищевказані судом докази, та до якого вони повторно додані. Окрім цього, 14.02.2024 року за вих. № 11/4-007 через електронну пошту із застосування електронного цифрового підпису адвокатом Городсковим М.І., в інтересах позивача [PERSON] направлено до суду клопотання про долучення доказів, а саме копію роздруківки статті Онлайн-медіа «МОСТ» вже від 22.01.2024 року під назвою «Громада, в якій нічого не відбувається» з приводу Музиківської громади. на 11 арк., в якій йде мова про те, що представники Медіа відвідували громаду та спілкувалися із місцевими мешканцями з приводу ситуації під час затоплення міста та з приводу того, як мешканцям приходилось під час окупації. При цьому у статті йдеться також про те, що [PERSON] відкрито не співпрацював із окупаційною владою, проте також вказано що місцеві мешканці у розмові стримані. Також, у вказаній статті Онлайн-медіа «МОСТ» йдеться про те, що, далі мовою оригіналу : « [PERSON] - старший вирішив через суд змусити два Херсонських медіа, в тому числі і МОСТ, прибрати всі згадки про його можливу колабораційну діяльність. Причому, в позові він просить видалити навіть згадку про те, що він є депутатом обласної ради від політичної партії «Блок Володимира Сальдо»». Заслухавши пояснення учасників судового засідання, уважно дослідивши предмет позовної заяви та доводи в її обґрунтування разом із запереченнями представника відповідача, а також перевіривши їх наявними в розпорядженні суду, поданими сторонами доказами, приходжу до наступних висновків. Згідно п. 4 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Положеннями\~ст.174 Цивільного процесуального кодексу України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч. 5 ст. 174 ЦПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне. Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суді. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи. Відповідно до п. 4 ч. 2\~ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (\~ст. 76 ЦПК України) Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи з положень\~статей 79-80 Цивільного процесуального кодексу України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ч. 1\~ст. 81 ЦПК України) Положення\~статі 81 ЦПК України, відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи зі своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду. За змістом положень частини другої та четвертої\~\~статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Так, згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Тобто Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Частиною 3 статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Таким чином,\~беручи до\~уваги зазначені\~конституційні положення,\~ суди\~ при\~вирішенні \~справ \~про захист\~гідності,\~ честі\~та ділової\~репутації повинні забезпечувати\~баланс між\~конституційним правом\~на \~свободу думки \~і \~слова,\~ правом\~ на\~ вільне\~ вираження\~ своїх\~поглядів та\~ переконань,\~ з\~одного \~боку,\~ та\~ правом\~ на\~ повагу\~ до\~ людської\~ гідності,\~ конституційними\~ гарантіями\~ невтручання\~ в\~ особисте\~і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку ( Постанова Пленуму\~Верховного Суду\~№ 1\~від 27.02.2009\~року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Відповідно до ст. 275 ЦК України Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими\~главою 3\~цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Згідно частини 1 ст. 15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 цієї ж статті до способів захисту цивільних прав та інтересів відносить зокрема відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної (немайнової) шкоди ( п. 4, 9 ч. 2 ст. 16 ЦПК України). В абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України зазначено про те, що Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Так судом встановлено, що [PERSON] у 2010 2015 роках, а також з 2020 року був Депутатом Херсонської обласної ради, з 2008 року по теперішній час - співзасновник і директор спочатку ТОВ ФГ «Сапфір\~ЛТД», а пізніше - ФГ «Сапфір-Агро». За період з 2011 року по 2023 роки, як то встановлено судом із наданих представником позивача письмових доказів, а саме грамот та подяк, стосовно позивача зокрема як директора та як засновника Фермерського господарства «Сапфір-Агро», поруч також із [PERSON] як головою та засновницею вказаного Фермерського Господарства. Тобто судом встановлено наявність як у [PERSON] так і у його родини, як співвласників та засновників ФГ, певної ділової репутації у певний проміжок часу. Також судом встановлено те, що на інтернет ресурсі Онлайн-медіа «МОСТ», в тому числі яке зазначено в якості відповідача по справі, міститься інформація щодо можливої співпраці позивача по справі та членів його родини як особами, які є дотичним до ФГ «Сапфір Агро» із окупаційною владою. Проте в частині позовних вимог до Онлайн-медіа «МОСТ» суд зазначає, що у разі звернення до суду з позовом про визнання недостовірною інформації, поширеної у соціальній мережі, позивачі повинні установити і вказати належних відповідачів, а саме автора відповідного інформаційного матеріалу та власника вебсайту. На цьому неодноразово наголошував Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 14 грудня 2022 року\~у справі № 454/2743/19. Тобто, відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі «Інтернет» є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві саме як відповідачів по справі. Стосовно зазначенння у позові відповідачем саме «Онлайн-медіа «МОСТ» Ідентифікатор медіа/Номер ліцензії згідно переліку суб`єктів у сфері медіа станом на 01.08.2023 з Державного реєстру суб`єктів інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення R40-01085, реєстрант та кінцевий власник медіа [PERSON] » позивачем цього виконано не було, а саме мало того, що в якості Відповідача-1 не зазначено автора відповідної статті, то ще й не зазначено саме власника веб-сайту в якості належного відповідача. Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача-1 належним відповідачем а також про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. При цьому звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові (постанова ВП ВС від 05 липня 2023 року у справі N 910/15792/20). З огляду на зазначене, не аналізуючи викладеної на платформі Онлайн-медіа «МОСТ» інформації, на яку посилається позивач, суд приходить до переконання про відмову у позові в частині позовних вимог саме до Онлайн-медіа «МОСТ» з огляду на те, що онлайн-платформа не є та не може бути належним відповідачем у цивільній справі зазначеної категорії. Що ж стосується Відповідача-2 Приватного підприємства «Редакція газети «Гривна»» суд зазначає наступне. Так, позивач вважає що честь, гідність та ділову репутацію як його, так і його родини псує опублікована на сайті ПП «Редакція газети «Гривна» інформація наступного змісту, далі цитата: «в період окупації російськими військами Херсону і частини Херсонської області деякі місцеві мешканці погодились на співпрацю із російської окупаційною адміністрацією. Багато уваги було приділено цій темі персоналіям колаборантів, їх мотивам і юридичним аспектам подальшого розслідування цих справ. Тим не менш з кожним днем з`являється нова інформація про нових можливих зрадників у місцевих херсонських пабліках. Звичайно, лише суд встановлює наявність і ступінь вини кожного громадянина України, який підозрюється у державній зраді, але пройти осторонь деяких прізвищ неможливо». Проте, навіть без проведення відповідної експертизи, щодо якої жодних клопотань не було, взагалі не є зрозумілим яким чином ця стаття стосується позивача по справі та його родини, в тому числі в контексті порушення їхніх особистих немайнових прав, свобод а також інтересів. В цьому контексті суд також зазначає, що не є зрозумілим до чого зазначена позивачем інформація та надані з приводу цього докази, про які суд згадував вище, в частині відсутності в ЄРДР опублікованих повідомлень про підозри як позивачу так і, як він зазначає, членам його родини, при цьому саме станом на 05.01.2024 року, стосується даного питання. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed