Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08.12.2016 року, з 670 грн. на 1/4 частку від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 08.11.2017 року рішенням суду розірвано шлюб між нею та відповідачем, від якого мають спільну дитину. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.12.2016 року ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 670 грн. щомісячно. Позивач зазначає, що станом на сьогоднішній день аліменти в розмірі 670 грн. не покривають навіть половини потреб дитини на харчування, одяг, взуття, навчання та дозвілля. На момент подання позову про стягнення аліментів відповідач офіційно не працював, отримував нестабільний та мінливий дохід, тому суд і прийняв рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Наразі відповідач фактично ухиляється від повноцінного утримання дитини, хоча має для цього всі можливості, так як служить у ЗСУ та отримує матеріальне забезпечення. Оскільки [PERSON] жодної участі у витратах на утримання дитини не приймає, позивач просить винести рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, що будуть сплачуватися батьком на утримання спільної дитини. Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04.12.2023 року позов задоволено повністю: змінено спосіб стягнення та розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08.12.2016 року у справі №295/12512/16-ц, та ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.03.2024 року скасовано заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04.12.2023 року у справі №295/12876/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки зміна стосувалась фактично збільшення розміру аліментів. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Лук`янчука Ю.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони по справі (а.с. 7). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08.12.2016 року у справі №295/12512/16-ц ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 670 грн. щомісячно, починаючи з 28.09.2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є відповідач по справі [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 56). 29.01.2024 року суддею Богунського районного суду м. Житомира Лєдньовим Д.М. у справі №295/422/24 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 09.01.2024 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 57). За змістом частин другої та третьої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом частин першої, третьої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує наявність у платника аліментів неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також видачу 29.01.2024 року суддею Богунського районного суду м. Житомира Лєдньовим Д.М. у справі №295/422/24 судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). Дані обставини свідчать про зміну сімейного та майнового стану платника аліментів [PERSON] , який зобов`язаний також утримувати і свого малолітнього сина. З огляду на часткове визнання позову відповідачем, із урахуванням наведених у статті 182 СК України та встановлених в судовому засіданні обставин, враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, враховуючи право дитини на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати її до повноліття, як спосіб захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, суд, оцінивши надані сторонами докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та зміни розміру й способу стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 08.12.2016 року у справі №295/12512/16-ц на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , а саме на 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що згідно з абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, зміна способу стягнення аліментів у цій справі фактично призведе і до зміни розміру аліментів, оскільки 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 роківна час розгляду справи перевищує 670 грн. З урахуванням викладеного, стягнення аліментів після зміни їх розміру та способу стягнення у цій справі повинно розпочатися з дня набрання законної сили рішенням у справі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду, в сумі 730,05 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial