Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

У грудні 2023 з Деснянського районного суду м. Києва до Богунського районного суду м. Житомира надійшла вказана цивільна справи для розгляду за підсудністю. Представник позивача звернувся з позовною заявою, якою просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1071-4260 від 30.07.2022 року в розмірі 31776, 00 грн та судові витрати. В обґрунтування вимог вказано, що 30.07.2022 між ТзОВ «УКР КРЕДИТФІНАНС» і відповідачем [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем TOB «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №1071-4260. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 3200,00 грн; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що стверджується документом про перерахування кредитних коштів, а саме - копією довідки про перерахування суми кредиту та копією довідки про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи. Відповідач прийняв виконання зобов`язання кредитодавця, отримавши кредитні кошти, своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, своїх зобов`язань щодо повернення коштів та процентів за користування ними відповідач не виконав, тому загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту і процентів) становить 31776, 00 грн. Таким чином, з боку відповідача по відношенню до позивача має місце порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити. Окремо представник позивача зазначив, що відповідач 14 разів оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 40). В позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. 03.01.2024 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві зазначено, що про наявність даної цивільної справи [PERSON] дізнався з програмного технічного комплексу «Дія», копій позовної заяви з додатками він не отримував. Відзивом відповідач фактично підтвердив отримання кредиту від позивача, на умовах, що зазначені у позовній заяві. Вказав, що зміст кредитного договору не пам`ятає, однак сума компенсації становить понад 50%, що в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» є несправедливою умовою та є підставою для визнання окремих пунктів кредитного договору недійсним. Умови кредитного договору є кабальними, так як істотна умова кредитного договору була кредитором прихована та щодо неї згода відповідачем не надавалась. У відзиві, серед іншого, просив надіслати копію позовної заяви з додатками до неї. Відповідачу тричі направлялися матеріали позовної заяви з додатками за адресою реєстрації, що є ідентичною з адресою, зазначеною ним у відзиві, але кожного разу такі матеріали поверталися до суду неврученими адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 05.01.2024 судом отримано відповідь на відзив, в якому представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що відзив на позовну заяву є безпідставним та необґрунтованим, не містить об`єктивної інформації, а лише припущення з боку відповідача та небажання виконувати умови договору належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, 30.07.2022 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в особі директора Резуєва Є.В., що діє на підставі статуту, з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони уклали договір про відкриття кредитної лінії №1071-4260 (а.с. 9-11). Як вбачається із змісту кредитного договору (п. 10.1), такий разом із правилами складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.ua, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Відповідно до п. 2.1 договору, кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених договором. Пунктами 2.2, 2.3 визначено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Договір між сторонами укладено у вигляді електронного договору у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію» (п. 3.1. договору). Відповідно до п.п. 4, 5 договору дата видачі кредиту 30.07.2022, сума кредиту 3200, 00 грн, мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника. Згідно із п. 4.3 договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом, тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом. Стандартна процента ставка становить 3, 00 % за кожен день користування кредитом (п 4.6 договору). Відповідно до п. 5.1 договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця. Паспортом споживчого кредиту (а.с. 15-17), що підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А987, визначено тип кредиту кредитна лінія, сума/розмір кредитного ліміту 3200, 00 грн, строк кредитування 300 календарних днів, базовий період сплати відсотків 14 календарних днів, мета отримання кредиту для задоволення особистих потреб, тобто потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, спосіб та строк надання кредиту кредит надається шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у договорі на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу, тип процентної ставки фіксована. Так, на підтвердження існування договірних відносин позивачем по справі було надано кредитний договір № 1071-4260 від 30.07.2022 року (а.с. 9-11), правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені Наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 38-П від 14.07.2022 року (зворот а.с. 11 - а.с. 14), паспорт споживчого кредиту, затверджений Наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 37-П від 27.06.2022 (а. с. 15-17). Усі документи підписані відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А987. Таким чином, стороною позивача доведено укладення кредитного договору між сторонами та наявність заборгованості у вказаному розмірі за таким договором. З огляду на викладене, на підставі ст.ст. 626, 627, 638, 639, 1054 ЦК України, положень Закону України "Про електронну комерцію", Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» суд дійшов висновку, що між сторонами в належній формі укладений кредитний договір, підписання умов якого може здійснюватись в електронній формі шляхом накладення електронного цифрового підпису, який згенерований і зазначено як в самому договорі, так і в правилах відкриття кредитної лінії та паспорті споживчого кредиту, що узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі № 524/556/19. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У силу частини першої статті 638\~ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею Положеннями статті 12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Договір, укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19; від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18; від 07.10.2020 року № 127/33824/19. ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Так, факт перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача підтверджується листом та наданою довідкою АТ КБ «Приватбанк» про перерахування суми кредиту №1071-4260 від 30.07.2023, здійсненої за допомогою системи LiqPay (а.с.19-20). З розрахунку заборгованості за кредитним договором (зокрема по основному боргу та непогашеним відсоткам) вбачається, що відповідач належним чином не виконував зобов`язання, в результаті чого станом на 16.10.2023 у нього виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 31776, 00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 3200, 00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 28576, 00 грн (а.с. 22-25). Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, тому розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Вказана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження № 61-40036св18. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, а також враховуючи позицію відповідача, який не спростував ні суму заборгованності, ні підстав, з яких позов заявлений, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 2147, 00 грн.

Outcome: approved