Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. Законний представник [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що [INFO] народився [PERSON] , про що у ВДРАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві був складений актовий запис №500. Матір`ю дитини була записана [PERSON] , а батьком [PERSON] . Відомості про батька дитини були записані зі слів матері в порядку, передбаченому ч.1 ст.135 СК України. [INFO] [PERSON] померла. Розпорядженням Дніпровської РДА в м. Києві №579 від 19 жовтня 2018 року малолітньому [PERSON] був наданий статус дитини-сироти, а розпорядженням Дніпровської РДА в м. Києві №613 від 2 листопада 2018 року опікуном дитини була призначена [PERSON] . Законний представник [PERSON] посилається на те, що батьком [PERSON] є [PERSON] . Він не був записаний батьком дитини у зв`язку з тим, що станом на день народження дитини [PERSON] не був одружений з [PERSON] та відбував покарання в місцях позбавлення волі. [INFO] він помер. Тому законний представник [PERSON] просить суд встановити факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , а також внести відомості про [PERSON] як батька дитини до актового запису про народження [PERSON] . 1.2. Представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 1.3. [PERSON] та її представник [PERSON] не визнають позов та запере-чують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що в матеріалах цивільної справи відсутній висновок експерта на підтвердження того, що [PERSON] походить від [PERSON] . Навідміну від показань свідків, вказаний доказ може бути єдиним допустимим доказом для доведення означеної обставини. Зокрема, [PERSON] є рідним братом [PERSON] . Зі змісту висновку експерта №103-29-2022 від 22 грудня 2022 року вбачається, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. Ця обставина також виключає походження [PERSON] від [PERSON] . Тому [PERSON] та її представник [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позову. 1.4. Представник Дніпровського РВ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) не з`явився у судове засідання та не повідомив про своє ставлення до позову. Він був у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток (а.с.31, 159). 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 серпня 2020 року (а.с.26) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 29 вересня 2020 року (а.с.29-30) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 9 грудня 2020 року (а.с.36) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 травня 2021 року (а.с.97-98) було залучено [PERSON] до участі у розгляді цивільної справи в якості співвідпо-відача. 2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 9 червня 2021 року (а.с.117), було виключено [PERSON] зі складу відповідачів. 2.6. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 9 червня 2021 року (а.с.118-120) було призначено посмертну судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої було доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. Провадження у цивільній справі було зупинено на час проведення експертизи. 2.7. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 січня 2022 року (а.с.136-137) було поновлено провадження у цивільній справі. 2.8. Іншою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 18 січня 2022 року (а.с.140-142) було вдруге призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої було доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. Провадження у цивільній справі було знову зупинено на час проведення експертизи. 2.9. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 січня 2023 року (а.с.156) було поновлено провадження у цивільній справі. 2.10. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 19 січня 2023 року (а.с.162-163) було призначено додаткову судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту відділення судово-медичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи [PERSON] . Провадження у цивільній справі було зупинено на час проведення експертизи. 2.11. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 грудня 2023 року (а.с.173-174) було поновлено провадження у цивільній справі. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. [INFO] народився [PERSON] , про що у ВДРАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві був складений актовий запис №500. Матір`ю дитини була записана [PERSON] , а батьком [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 лютого 2016 року (а.с.10). Зі змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00026540258 від 3 червня 2020 року (а.с.14-15) вбачається, що відомості про батька дитини були записані зі слів матері в порядку, передбаченому ч.1 ст.135 СК України. 3.2. 18 травня 2016 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 травня 2016 року (а.с.11). 3.3. [INFO] [PERSON] померла. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 серпня 2018 року (а.с.12). 3.4. Розпорядженням Дніпровської РДА в м. Києві №579 від 19 жовтня 2018 року (а.с.20) [PERSON] був наданий статус дитини-сироти. Розпорядженням Дніпровської РДА в м. Києві №613 від 2 листопада 2018 року (а.с.19) опікуном [PERSON] була призначена його бабуся [PERSON] . 3.5. [INFO] [PERSON] помер. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 лютого 2020 року (а.с.13). 3.6. Зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру №60454250 від 5 червня 2020 року (а.с.75) вбачається, що за час свого життя [PERSON] не склав заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після його смерті спадкування здійснюється за законом. До спадкоємців першої черги за законом належить [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 вересня 2002 року (а.с.56). У зв`язку з тим, що на день відкриття спадщини [PERSON] була неповнолітньою дитиною, вона вважається такою, що прийняла спадщину в порядку, передбаченому ч.4 ст.1268 ЦК України. [PERSON] , діючи від імені та в інтересах малолітнього [PERSON] , також звернулась до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою (а.с.82-83), в якій вона повідомила про прийняття її онуком спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . 3.7. Правовідносини регулюються главою 12 «Визначення походження дитини» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. 4.2. Згідно з ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. 4.3. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначаєть-ся за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. 4.4. Згідно з ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. 4.5. Відповідно до ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено в порядку, передбаченому частиною першою статті 135 цього Кодексу. 4.6. Згідно з ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані з дотриманням Цивільного процесуального кодексу України. 4.7. Відповідно до ч.1 ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. б. норми процесуального права. 4.8. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.9. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електрон-ними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 4.10. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 4.11. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 4.12. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є братом [PERSON] , яка померла [INFO] . Вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Однак ще до укладення шлюбу вони тривалий час проживали однією сім`єю. [INFO] у них народився син [PERSON] . У зв`язку з тим, що [PERSON] не перебувала в інтимних відносинах з іншими особами, свідок [PERSON] стверджує, що дитина походить від [PERSON] . Він не був записаний батьком для того, щоб [PERSON] отримала статус одинокої матері та мала можливість отримувати соціальну допомогу на дитину. [PERSON] називав [PERSON] своїм сином. 5.2. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є батьком [PERSON] , яка перебувала у шлюбі з [PERSON] . До укладення шлюбу вони проживали однією сім`єю в с. Проліски Бориспільського району. В той період часу [PERSON] завагітніла від [PERSON] та 10 лютого 2016 року народила сина [PERSON] . Вона казала про походження дитини від [PERSON] . Після того, як він був засуджений до позбавлення волі, [PERSON] разом з сином [PERSON] неодноразово приїжджала в тюрму до [PERSON] . 5.3. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона була подругою [PERSON] , яка починаючи з 2014 року проживала з [PERSON] однією сім`єю. Вони проживали в с. Проліски Бориспільського району. [PERSON] виглядав щасливим, коли він дізнався про вагітність [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . [PERSON] неодноразово казала про те, що [PERSON] є сином [PERSON] . Він не був зареєстрований батьком дитини для того, щоб [PERSON] набула статус одинокої матері та мала можливість отримати соціальну допомогу на дитину. Після того, [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі, він постійно відвідував сина [PERSON] та спілкувався з ним. Малолітній [PERSON] називав [PERSON] татом. 5.4. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він був другом [PERSON] . Починаючи з 2014 року вона проживала однією сім`єю з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . У зв`язку з тим, що [PERSON] не перебувала в інтимних відносинах з іншими чоловіками, тим більше з [PERSON] , свідок [PERSON] стверджує, що [PERSON] походить від [PERSON] , а не від іншої особи. 5.5. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він був другом [PERSON] та [PERSON] , які проживали однією сім`єю в період часу з 2014 року до дня ув`язнення [PERSON] . В 2016 році у них народився син [PERSON] . Батьком дитини є [PERSON] . Ця обставина відома свідку [PERSON] зі слів самої [PERSON] . Після того, як [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі, він постійно відвідував сина [PERSON] та проводив з ним багато часу. 5.6. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона була подругою [PERSON] , яка перебувала в шлюбі з [PERSON] . Реєстрація шлюбу відбулась у 2016 році у тюрмі, в якій [PERSON] відбував покарання. Однак він проживав однією сім`єю з [PERSON] ще з 2014 року. Вони проживали в с. Проліски Бориспільського району. [INFO] у них народився син [PERSON] . У зв`язку з тим, що [PERSON] не проживала з іншими чоловіками та не перебувала з ними в інтимних відносинах, свідок [PERSON] стверджує, що малолітній [PERSON] є сином [PERSON] . 5.7. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] в період часу з 2019 року до дня його смерті, тобто до [INFO] . Під час спільного проживання [PERSON] розповідав свідку [PERSON] про те, що він раніше перебував у шлюбі з [PERSON] . У них народився син [PERSON] . [PERSON] не сумнівався у своєму батьківстві та намагався якомога більше часу проводити з [PERSON] . Дитина називала [PERSON] татом. 5.8. В матеріалах цивільної справи містяться також фотографії (а.с.25), які були пред`явлені свідкам під час допиту. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повідомили про те, що на фотографіях зображений [PERSON] та [PERSON] , які спільно проводили час. 5.9. Таким чином, в ході розгляду цивільної справи здобуто достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] є сином [PERSON] . Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та її представник [PERSON] не подали жодного доказу на спростування достовірності показань вказаних свідків та пред`явлених їм фотографій. В матеріалах цивільної справи міститься лише висновок експерта №103-29-2022 від 22 грудня 2022 року (а.с.151-154), зі змісту якого вбачається, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. У зв`язку з тим, що предметом доказування в цій цивільній справі є наявність кровного споріднення між дитиною та [PERSON] , а не [PERSON] , вказаний висновок експерта не містить відомостей, що стосуються предмета доказування, та не є належним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України. 5.10. На відміну від ч.3 ст.53 КпШС України, якою був визначений перелік обставин, що могли бути підставою для встановлення батьківства, ч.2 ст.128 СК України перед-бачає, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані з дотриманням ЦПК України. Такі відомості можуть міститись в листах, телеграмах батька, в яких він повідомляв про можливість народження чи факту народження його дитини певною жінкою; в його заявах за місцем роботи про надання йому відпустки у зв`язку з народженням дитини; в показаннях свідків про виявлення батьком турботи про дитину та її матір, обрання імені дитини тощо. Тому суд критично оцінює посилання [PERSON] та її представника [PERSON] на неможливість встановлення факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] без проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи. Адже неможливість проведення цієї експертизи, зокрема з підстав відмови [PERSON] від надання біологічних зразків, не може бути достатньою підставою для відмови [PERSON] у встановленні його походження від [PERSON] . Такий висновок суду узгоджується з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зі змісту якого вбачається, що питання про походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновок експерта не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). 5.11. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності у спірних сімейних правовідносин, а також для відновлення особистого немайнового права дитини належить встановити факт батьківства [PERSON] , померлого [INFO] , відносно [PERSON] ; а також зобов`язати Дніпровський РВ ДРАЦС у м.Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження [PERSON] №500 від 16 лютого 2016 року: в графі «Відомості про батька» виключити « [PERSON] , громадянин України» та записати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України.

Outcome: approved