Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

30 січня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 5000 грн, щомісячно, і до закінчення навчання 30 червня 2027 року, але не довше як до досягнення сином двадцяти трьох років. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від цього шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] . На час звернення до суду [PERSON] зареєстрований і проживає разом з матір`ю. З 01 вересня 2023 року син сторін [PERSON] є студентом І курсу Шосткинського інституту Сумського Державного університету, та навчається за заочною формою навчання. Разом з цим, позивач вказує, що оскільки син ще не здобув спеціальності і навчання передбачає певну навчальну програму, що займає багато часу, їх спільний з відповідачем син позбавлений можливості працювати та забезпечувати себе самостійно.\~ Крім того, [PERSON] має інвалідність третьої групи, що також негативно впливає на можливість влаштування на роботу. Позивач хоча і працю, але самостійно забезпечити сина всім необхідним не має можливості. Відповідач, в свою чергу, може надавати матеріальну допомогу своєму синові на час навчання, оскільки він є працездатною особою, працездатного віку, він працевлаштований та має стабільний заробіток. 05 березня 2024 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 05 березня 2024 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.22) Станом на 16 квітня 2024 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 08 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 08 листопада 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №474 і його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.7) З довідки виданої Центром заочної та дистанційної форм навчання Шосткинського інституту СумДУ від 02 січня 2024 за №зн-512 вбачається, що [PERSON] є студентом 1 курсу цього закладу освіти, з терміном закінчення навчання 30 червня 2027 року. (а.с.12) У відповідності до фотокопії витягу з реєстру територіальної громади від 14 березня 2023 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10) Із фотокопії витягу з Державного реєстру речових за індексним номером 325453917 від 10.03.2023, вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] , розмір частки 1/1. (а.с.11) Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлює. В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує із сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що повнолітній син сторін навчається в Шосткинському інституті СумДУ, та не маючи доходів, потребує постійного матеріального забезпечення для придбання одягу, підручників, канцелярського приладдя, тощо з метою забезпечення повноцінного життя та навчання. Тобто, судом встановлено, що повнолітній [PERSON] має потребу у матеріальному забезпеченні на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідач за можливості може виконувати обов`язок щодо сплати аліментів на утримання повнолітнього сина поки той навчається, але не більше ніж до досягнення ним віку 23 років. Також, судом встановлено, що відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має. Крім того, будь-яких доказів відсутності можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину на час навчання відповідачем до суду не надано. Також суд роз`яснює позивачу, що заявлений нею розмір аліментів в розмірі 5000 гривень не є правильним та об`єктивним, оскільки відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, та іншого не передбачено законодавством. У зв`язку з наведеним, а також враховуючи, що суду не надано доказів розміру отримуваних відповідачем доходів та часу отримання такого доходу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а саме у розмірі 3000 гривень щомісяця. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 ст.199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Водночас з огляду на приписи п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає обґрунтованою вимогу щодо негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно із ч.1, ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: partial