Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Позов мотивований, що сторони вступили в шлюб 31.01.2017 р. та у позивача й відповідача в шлюбі народився син [PERSON] . 10.10.2018 р. рішенням Дніпровського районного суду м.Києва шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] став проживати разом з позивачем по справі. З травня 2018 р. відповідач [PERSON] припинив будь -яке спілкування з позивачем та своїм сином, будь - якої участі у вихованні, утримані забезпечені свого сина відповідач не приймає та самоусунувся від виховання та спілкування з сином [PERSON] та будь - яких обов`язків по відношенню до сина [PERSON] не здійснює, в зв`язку з чим відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] [INFO] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві, вказуючи на те, що між відповідачем та його сином [PERSON] відсутнє будь - яке спілкування та відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина. Представник відповідача прибувши до суду 17.04.2024 р. в судовому засіданні позов визнала, вказавши на те, що її довірителю відомі наслідки позбавлення батьківських прав відносно його сина [PERSON] , але це є позицією відповідача. Частинами 1,2,4 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 4 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Представник третьої особи: Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у відсутність представника третьої особи та у зазначеній заяві підтримали висновок Органу Опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що 31 січня 2017 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб . 6 серпня 2017 р. та у позивача й відповідача в шлюбі народився син [PERSON] . 10.10.2018 р. рішенням Дніпровського районного суду м.Києва шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви відповідачем [PERSON] від 26.08.2022 р. сину [PERSON] було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після розлучення малолітній [PERSON] став проживати зі своєю матір`ю [PERSON] , яка й займається його вихованням, утриманням та забезпеченням. В ході судового розгляду були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні під присягою підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина [PERSON] та будь - якої участі у його житті, вихованні не приймає. Відповідно до висновку Органу Опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації №104-9629 від 29.12.2023 р. щодо рекомендації позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] [INFO] в зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд вважає висновок Органу Опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. З огляду на викладене, взявши до уваги надані докази, висновок органу опіки та піклування, суд вважає встановленим, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов`язків відносно малолітнього сина. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 768,40 грн.

Outcome: approved