Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа", засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання. На виконання статутної мети КПТМ "Криворіжтепломережа" здійснювало постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі свої зобов`язання з оплати за отримані послуги належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим за період з 01.04.2019 по 01.12.2022 виникла заборгованість по оплаті за комунальні послуги та абонентське обслуговування в загальному розмірі 25872,32 грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь вказану суму заборгованості та понесені судові витрати у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Надійшла до суду заява про розгляд справ за відсутності представника КПТМ "Криворіжтепломережа", позовну заяву просять задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись судом своєчасно та належним чином. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, вказує, що позовні вимоги до неї є безпідставними, оскільки вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 09.02.2007 по 22.05.2017 року, власником квартири не є, у квартирі не проживала з 22 травня 2017 року, отже фактично не користувалась послугами позивача, тому у неї не виникло обов`язку нести витрати за сплати житлово-комунальних послуг. Просить відмовити в задоволенні позову, справу розглянути без її участі. Причини неявки відповідача [PERSON] не відомі, відзив на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позовна заява надійшла до суду 15 лютого 2023 року. Ухвалою суду від 07 березня 2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 05 травня 2023 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі. 19 липня 2023 року відповідачем [PERSON] подана заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 17 серпня 2023 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29 січня 2024 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов. Суд, дослідив матеріали справи, вважає встановленими такі обставини. Із відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 26.12.2000. Встановлено, що позивачем регулярно та відповідно до тарифів на теплову енергію надавалися комунальні послуги за вказаною адресою, що підтверджується актами обстеження будинку, актами про подачу та припинення подачі теплової енергії. Відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Встановлено, що відповідач [PERSON] станом на 22.02.2023 зареєстрований за вказаною вище адресою з 01 липня 2005 року, що видно із довідки центру адміністративних послуг «Віза» виконавчого комітету Криворізької міської ради від 22.02.2003 (а.с.19). Як видно із копії паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , остання мала реєстрацію за адресою: [ADDRESS] з 09 лютого 2007 року, знята з реєстрації 22 травня 2017 року (а.с.35). з 22 травня 2017 року [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що видно із витягу з реєстру територіальної громади (а.с.37). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що за період з 01 квітня 2019 року по 01 грудня 2022 року за надані\~комунальні послуги нараховано 25809,51, абонплата 262,81 грн, споживачами у вказаний період сплачено лише 200,00 грн. З урахуванням часткової оплати та проведених перерахунків заборгованості за період з 01.04.2019 року по 01.12.2022 становить 25 872,32 грн, з яких: 16\~306,13 грн\~- за послугу з опалення за період з 01.04.2019 по 04.11.2021; 9\~303,38 грн -\~за послугу з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 01.12.2022; 262,81 грн -\~плата за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.12.2022. Правильність нарахування суми боргу підтверджується розрахунком. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з неналежного виконання споживачами зобов`язань зі сплати наданих послуг. Згідно із\~статтею 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із ст.ст. 322, 360 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.Тобто\~ встановлено презумпцію\~обов`язку\~власника нести\~всі витрати,\~пов`язані\~з утриманням\~належного йому\~майна. Як видно з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630\~(далі - Правила). Відповідно до частини 1 статті 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 2004 року, який діяв станом на час виникнення спірних правовідносин, плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил, які діяли станом на час виникнення спірних правовідносин передбачалось, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Виходячи з п.12, 21 Правил №630 нарахування оплати за послуги централізованого опалення квартири не залежить від кількості зареєстрованих осіб в квартирі, а визначається відповідно до розміру опалювальної площі. Таким чином, власник квартири зобов`язаний здійснювати оплату комунальних послуг за опалення незалежно від фактичного користування вказаними послугами. Статтею 19\~Закону України\~«Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 2004 року передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 3 статті 20 вказаного Закону встановлено обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. 01 травня 2019 року вступив в дію\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 вказаного Закону\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом,\~оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні із споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч.3\~ст.9 Закону №2189-VІІІ). Відповідно до змін до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», внесених Законом України №1060-ІХ від 03.12.2020 (набрав чинності 01.05.2021), плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Після опублікування позивачем 01.10.2021 Типового індивідуального договору про надання послугу з постачання теплової енергії та відсутності заперечень споживачів щодо обрання такої моделі договірних відносин, з 01.11.2021 вважається що такий договір укладено між позивачем і відповідачем. Тому з листопада 2021 року позивачем здійснено нарахування плати за абонентське обслуговування. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості з централізованого опалення, постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за адресою: [ADDRESS] . Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). На підставі ст.ст.12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] з 22 травня 2017 року знята з реєстрації місця проживання за адресою виникнення заборгованості. Доказів про фактичне проживання останньої у вказаній квартирі та користування послугами КПТМ «Криворіжтепломережа» - позивачем не надано. Таким чином [PERSON] не має обов`язку з оплати за надані позивачем комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] в період з 01.04.2019 по 01.12.2022, а тому в задоволенні позову щодо вказаного відповідача позивачу слід відмовити. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, відповідач [PERSON] який є співвласником та зареєстрований за адресою виникнення боргу, відзив на позов не подав, у встановлені\~законом строки\~ в\~повному обсязі\~плата за\~надані позивачем\~житлово-комунальні\~послуги не\~здійснювалась,суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для стягнення з нього заборгованості за період з 01.04.2019 по 01.12.2022 в сумі 25 872,32 грн. В стягненні заборгованості солідарно з відповідача [PERSON] слід відмовити. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Виходячи з того, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з урахуванням приписів ч.1 \~ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . На підставі ст. ст.\~322, 509,\~525,\~526 ЦК України, \~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: partial