Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, визначення місця проживання дитини. Позовна заява мотивована тим, що з 2002 року позивач проживав як одна сім`я з відповідачкою [PERSON] . Від шлюбу народилися діти [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] . До 19.09.2023 року [PERSON] перебувала у статусі матері-одиначки, так як запис про батька дітей у актовому записі про їх народження було записано на підставі ст. 135 СК України (зі слів матері). 09.03.2023 року відповідача самоусунулася від виховання своїх дітей, залишила дітей самих та на зв`язок не виходила. Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19.09.2023 року позивача [PERSON] визнано батьком [PERSON] та [PERSON] та зобов`язано ДРАЦС внести у актові записи про народження дітей позивача батьком дітей та змінити їм прізвища на « [PERSON] ». В зв`язку з тим, що відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню дітей позивач змушений звернутися до суду з позовними вимогами про позбавлення її батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей та визначення місця проживання дитини з позивачем. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 26.12.2023 року та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд задовольнити вимоги позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належно повідомлена про час та місце розгляду даного позову. Представник Служби у справах дітей Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] та рішенням суду від 19.09.2013 року про визнання позивача [PERSON] батьком дітей. Відповідачка у порушення вимог ст.150 Сімейного кодексу України злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умови для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення матері від виховання дітей, свідомого нехтування нею батьківськими обов`язками. Крім того, гр. [PERSON] взагалі не бачиться та не спілкується з дітьми, її місце перебування на разі не відоме. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою позбавлення їх батьківських прав. Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, тому до неї мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов`язків батьків щодо їх дітей. Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Органом опіки та піклування Великоолександрівської селищної ради Херсонської області надано висновок від 16.11.2023 року за № 2747, згідно якого вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] . Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, сукупністю усіх доказів у справі, суд приходить до переконання, що відповідачка не цікавиться вихованням своїх дітей та їх духовним розвитком, не надає належного матеріального забезпечення, яке б забезпечувало дітям належне утримання, не бере участь у вихованні дітей, що свідчить про втрату інтересу відповідача до її дітей, суд вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав, та стягнути аліменти на утримання дітей, оскільки законних підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено. Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів в заявленому стороною позивача розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 15.12.2023 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дітей. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягають негайному виконанню. Пунктом 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх та неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до Закону або міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служба у справах дітей, тому з відповідачів відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved