Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Засобами електронного суду, адвокат Телющенко Павло Петрович, діючи, як представник в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики від 05.12.2022 року у розмірі 4000,00 дол. США. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О. Ухвалою судді від 12.01.2024 позовну заяву [PERSON] залишено без руху та наданий відповідний термін для усунення недоліків позовної заяви. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою від 23.01.24 відкрито провадження у справі. До судового засідання представник позивача адвокат Телющенко П.П. надав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності. В якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так судом встановлено наступне. 05.12.2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець - позивач передає у власність позичальнику- відповідачу грошові кошти у розмірі 6400 дол. США, що на момент укладення договору є еквівалентом 256640,00 грн. на відповідних умова та строках їх повернення. Строк повернення коштів -01.08.2023. Даний говір позики посвічений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області 05.12.2022 року та зареєстрований в реєстрі за №1186. Позивач виконав умови договору надавши позичальнику грошові кошти сумою 6400 дол. США, а відповідач в свою чергу не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення позичених коштів. Як вбачається з позову, на виконання умов договору позики щодо повернення позичених коштів відповідачем повернуто 2400 дол. США. Тобто невиконаними зобов`язаннями за договором є 4000 дол. США. Наразі грошові кошти не повернуто в повному обсязі, що зумовило звернення позивача з дійсним позовом до суду Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Поняття договору позики міститься в ст. 1046 Цивільного кодексу України, згідно якої за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявоюхоча б однієїізсторінмає бути досягнутозгоди. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей абоінших речей, визначених родовими ознаками. Так, згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18), гривня як національна валюта - є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язаннігрошовийеквівалент в іноземнійвалюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України; тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Враховуючи вищевказані вимоги, встановлені обставини справи, та беручи до уваги факт визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягають задоволенню.

Outcome: approved