Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Баранівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 10.11.1995 року. Спільних дітей від шлюбу не мають. Після реєстрації шлюбу і до 2019 року проживали більш-менш нормально, а затим з кожним наступним роком стосунки між ними почали погіршуватись, оскільки відповідач почав зловживати спиртними напоями, перебуваючи у стані сп`яніння поводив себе дуже агресивно, ображав позивачку, працювати не бажав, родину матеріально не забезпечував, з цього приводу у них постійно виникали сварки, які переростали в скандали, відповідач постійно виганяв позивачку з будинку, який належить доньці відповідача [PERSON] . Така поведінка відповідача призводила до того, що позивач неодноразово мала намір розлучитися, але затим мирилась, бо відповідач запевняв, що змінить своє відношення до позивачки, але своїх обіцянок він не виконував. Оскільки позивачка приймала усі залежні від неї міри для збереження сім`ї завдяки цьому тривалий час зберігала сім`ю, мала надію, що відповідач змінить свою поведінку, алец ього не сталося. Нормальну сім`ю позивач з відповідачем створити не змогли, а тому у березні 2022 року вже остаточно припинили сімейно-шлюбні стосунки, але продовжують проживати в одному будинку, який поділений на дві частини, має два входи, донька відповідача не заперечує проти цього. Відповідач змінювати свою поведінку не бажає, а тому позивачка прийшла до остаточного висновку, що збереження сім`ї неможливе, а тому шлюб необхідно розірвати, строк для примирення нам надавати немає жодних підстав, оскільки з березня 2022 року проживають як сусіди, міри для збереження сім`ї більше не приймають, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Втратили повагу та довіру один до одного і кохання між ними немає. На неодноразові прохання позивача розлучитися через органи ДРАЦС відповідач не реагує. Спору про поділ спільно набутого майна між ними немає. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 26.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Рішенням Вищої ради правосуддя від 05.09.2023 № 870/0/15-23 суддя [PERSON] звільнена з посади судді у відставку. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.12.2023 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 16.02.2024 справу прийнято до свого провадження та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялась належним чином, в позовній заяві просила про розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання. 06.03.2024 року отримав особисто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище зазначені обставини, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.11.1995 року Першотравенською селищною радою Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 39 (а.с.5). Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне життя сторін не склалося із-за поведінки відповідача, постійних скандалів, вживання відповідачем алкогольних напоїв, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, буде шкодить інтересам позивачки. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулось. Позивач вважає примирення неможливим. Статтею 51 КонституціїУкраїни закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.56 СКУкраїни передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.110СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115СКУкраїни документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В позовній заяві позивачка вказала, що всі судові витрпти по справі бере на себе. На підставі викладеного та

Outcome: approved