Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 24.07.2023 з указаним позовом, уточнивши який 15.08.2023, просив змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового рішення на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.07.2020 і до досягнення дітьми повноліття, зменшивши їх до 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. В обґрунтування позову вказав, що з 14.07.2012 перебував у шлюбі з [PERSON] , від якого сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2020 з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 22.07.2020 і до досягнення дітьми повноліття. На теперішній час у позивача значно погіршилося матеріальне становище, а саме він має на утриманні нову сім`ю: дружину та її неповнолітніх дітей, на утримання яких від колишнього чоловіка вона аліментів не отримує, має мінімальну заробітну плату. Також, на утриманні позивача перебуває його батько [PERSON] , 1970 року народження, який має групу інвалідності, отримує мінімальну пенсію. Оскільки на даний час розмір аліментів, визначений судовим наказом, для позивача занадто непомірний, він звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Представником відповідача, адвокатом Галач Т.А. 04.10.2032 подано документи на виконання ухвали суду від 05.09.2023 у частині витребування доказів та відзив на позову заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] , оскільки з доводів позивача не вбачається об`єктивних підстав, визначених законом, для зменшення розміру аліментів. Позивач не надає суду інформацію про свої доходи, що не дає можливості об`єктивно оцінити та порівняти, чи дійсно погіршився його матеріальний стан. Також не надано доказів що батько позивача дійсно є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, який матеріальний стан батька, наявність/відсутність інших осіб, на яких законом може бути покладено обов`язок по утриманню батька позивача та відсутні докази, що він звертався в установленому законом порядку про стягнення грошових коштів на своє утримання. З 10.03.2022 відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] , який є батьком неповнолітніх дітей дружини позивача. З 15.03.2021 по 31.03.2022 [PERSON] працював та щомісячно сплачував аліменти, а з початку воєнного стану в Україні, підприємство ТОВ СК «СТРОЙСЕРВІС», де він працював, припинило свою діяльність та звільнило працівників. За період лютий-березень 2022 року [PERSON] була нарахована заробітна плата та розрахункові, однак до виконавчої служби відрахована сума аліментів вчасно не надійшла. Після працевлаштування у квітні 2023 року, [PERSON] продовжив сплачувати аліменти. Виконавчою службою щомісячно нараховується сума, яка підлягає сплаті, у розмірі 4322,62 грн, Тіщук ДА сплачує щомісячно 5500,00 грн, тобто погашає заборгованість по аліментам. А тому факт ухилення від сплати аліментів [PERSON] , на який посилається позивач, відсутній. Об`єктивні підстави для зміни (зменшення) розміру аліментів на малолітніх дітей відсутній (а.с.54-71, 72-74). Ухвалою суду від 09.11.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. задоволено клопотання позивача про допит свідків [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, зазначених у відзиві. Представник третьої особи участі свого представника в судовому засіданні не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання про те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] . Від попереднього шлюбу чоловік має двох дітей, на яких сплачує аліменти на користь [PERSON] . Однак, розмір аліментів надто завищений, окрім того, кошти на дітей не витрачаються. [PERSON] є військовослужбовцем та значну частину отриманого ним доходу витрачає на забезпечення себе амуніцією. Вона отримує мінімальну заробітну плату, від попереднього шлюбу має двох дітей, з батька яких хоча і стягуються аліменти, однак останнім не сплачуються, про що свідчить наявність заборгованості зі сплати аліментів. Також [PERSON] утримує своїх батьків. Батько чоловіка є особою з інвалідністю ІІІ групи, а матір не працює, будь-якого доходу не отримує. Також зазначила, що діти чоловіка від попереднього шлюбу майже весь час перебувають у його батьків. Колишня дружина та її чоловік працездатні, фізично здорові, а тому мають можливість працювати та зобов`язані утримувати своїх дітей. Окрім аліментів [PERSON] надає дітям під час зустрічей додаткові кошти, придбаває речі, продукти харчування. Згідно з показань допитаного в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , останній є батьком [PERSON] , у якого, від попереднього шлюбу з [PERSON] є двоє неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] . На утримання дітей з [PERSON] стягуються аліменти. На даний час [PERSON] вдруге одружився з [PERSON] та допомагає останній утримувати її дітей від попереднього шлюбу, оскільки рідний батько дітей від сплати аліментів на їх утриманні ухиляється. Він є особою з інвалідністю ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 3000,00 грн, а також працює охоронцем в охоронній фірмі «Гарант», отримує заробітну плату в розмірі 4000,00 грн. Проживає разом з дружиною, яка не працює та має проблеми зі здоров`ям. [PERSON] матеріально допомагає їм та окрім сплати аліментів, додатково надає дітям грошові кошти, купує їм речі, продукти харчування. Діти сина від попереднього шлюбу зареєстровані за місцем його проживання та часто залишаються на вихідні, під час канікул. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, в якому у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.73, 74). Судовим наказом Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.07.2020 (справа № 177/840/20) з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.07.2020, та до досягнення дітьми повноліття (а.с.32). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Криворізького відділу ДВС, за судовим наказом № 177/840/20 від 29.07.2023, станом на 07.11.2023 [PERSON] заборгованості по аліментам не має (а.с.84). Виконкомом Лозуватської сільської ради надано довідку, що [PERSON] , 1970 року народження, [PERSON] , 1970 року народження, [PERSON] , 1989 року народження, [PERSON] 2016 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.82). Відповідач [PERSON] 10.03.2023 уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на [PERSON] (а.с.59). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, [PERSON] посилався на зміни в його матеріальному та сімейному становищі. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як слідує зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.ст. 141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного судовим рішенням розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Так, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України. Аналогічне роз`яснення надане і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3. При цього, з аналізу ст. 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Разом із\~тим,\~право вимагати\~зміни розміру\~аліментів не\~може заперечуватися,\~адже можливість\~вибору способу\~присудження аліментів\~з огляду\~на мінливість\~життєвих обставин,\~визначених ст.ст.\~182-184\~СК України,\~та відсутність\~імперативного припису\~на неможливість\~зміни їх\~розміру,\~не може\~обмежуватися разовим\~здійсненням визначення\~їх розміру. Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, вправі подати до суду позовну заяву про зміну порядку чи способу їх стягнення шляхом збільшення розміру аліментів. Оскільки спір\~між сторонами\~виник з\~приводу розміру\~аліментів,\~тому при\~визначенні їх\~розміру та\~доцільності зменшення\~попередньо визначеного\~розміру відповідно\~до ст.\~182\~СК України,\~суд обов`язково\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших аліментних\~зобов`язань;\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підтвердження змін у сімейному стані позивач вказував, що він 01.12.2022 уклав шлюб з [PERSON] , яка має від попереднього шлюбу двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.10, 11, 12). [PERSON] з 15.10.2022 проходить військову службу у в/ [NUMBER] у зв`язку з мобілізацією згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, та перебуває на фінансовому забезпеченні. За період з жовтня 2022 року по вересень 2023 року отримав дохід у розмірі 590202,59 грн. З лютого 2023 року з його доходів відраховуються аліментні платежі (а.с.7, 83). [PERSON] працює на посаді оператора заправних станцій 3 розряду у ФОП [PERSON] , де отримує дохід, який за період з червня 2022 року по травень 2023 року склав 75858,27 грн (а.с.8). Як зазначає позивач, на утримання дітей від першого шлюбу його дружина [PERSON] аліментів не отримує, а тому діти перебувають на його утриманні, на підтвердження чого надав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по судовому наказу від 19.05.2020 № 177/565/20, виданий Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на кожну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.03.2020 та до досягнення ними повноліття, який перебуває на виконанні в Криворізькому відділі ДВС, де станом на 15.06.2023 заборгованість [PERSON] становить 49749,16 грн, а загальна сума боргу становить 66409,59 грн (а.с.9). Разом з тим, суд не може погодитися з доводами позивача та його представника, що у сімейному стані позивача відбулися такі зміни, які б давали підстави для зменшення розміру аліментів. Безпідставними є посилання позивача на те, що виключно на його утриманні перебувають діти його теперішньої дружини, оскільки аліменти на їх утримання сплачуються батьком дітей, [PERSON] . Як засвідчують матеріали справи, [PERSON] припинив сплату аліментів, що обумовлено втратою роботи. На теперішній час, останній продовжує сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж щомісячні платежі, задля погашення виниклої заборгованості, на підтвердження чого надано довідку, відповідно до якої з 15.03.2021 по 31.03.2022 [PERSON] працював у ТОВ «СК «СТРОЙІНВЕСТ», де отримував дохід, квитанції про перерахування [PERSON] на рахунок Криворізького відділу ДВС коштів у ВП 62216275, та розрахунок заборгованості по судовому наказу від 19.05.2020 № 177/565/20, де станом на 29.09.2023 заборгованість [PERSON] складає 46821,14 грн, а загальна сума боргу 63481,57 грн (а.с.60, 61, 62-66). При цьому, із розрахунку вбачається, що станом на лютий 2022 року у [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів відсутня, з лютого 2022 року по березень 2023 року [PERSON] аліменти не сплачувалися, у результаті чого, у нього виникла заборгованість. З квітня 2023 року [PERSON] сплачує аліменти у більшому розмірі, ніж сума, яка підлягає стягненню, у результаті чого заборгованість зі сплати аліментів зменшується (а.с.61, 62-66). Окрім того,\~у разі\~наявності заборгованості,\~яка виникла\~з вини\~особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти,\~одержувач аліментів\~має право\~врегулювати вирішення\~цього питання\~в порядку,\~визначеному Сімейним\~кодексом України. Суд зазначає, що сам факт зміни сімейного стану позивача, а саме реєстрація шлюбу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Також, як на підставу зменшення розміру аліментів, позивач зазначає, що у нього на утриманні перебуває батько [PERSON] , якому встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.12.1991, на підтвердження чого надано пенсійне посвідчення [PERSON] , довідку серії ВТЭ-31 №077200 (а.с.13, 14, 30, 31). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має робочу групу, працює, отримує заробітну плату, а також отримує пенсію, проживає разом з дружиною, про що останній повідомив суду, будучи допитаним у якості свідка. Водночас, [PERSON] зазначив, що грошових коштів, які він отримує в якості пенсії та працюючи охоронником, не вистачає на проживання, а тому син, [PERSON] , також надає їм з дружиною матеріальну допомогу. Разом з тим, вказані доводи позивача суд до уваги не бере, оскільки належних та допустимих доказів про перебування батька позивача на утриманні останнього, суду не надано. Окрім того, суду не надано доказів того, що добровільне утримання [PERSON] позивачем [PERSON] унеможливлює сплату останнім аліментів у розмірі визначеному судовим наказом від 29.07.2020 (справа № 177/840/20). Відповідно до ст.ст. 13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи те, що позивачем не доведено факту істотного погіршення його матеріального та сімейного стану, стану здоров`я та не наведено інших причин, які могли б унеможливити виконання позивачем своїх батьківських обов`язків зі сплати аліментів на двох дітей у визначеному розмірі, не надано суду належних та допустимих доказів про те, що його спроможність матеріального забезпечення спільних дітей із відповідачем настільки знизилася, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному раніше судом розмірі, виходячи з пріоритету інтересів дітей та їх потреб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, у зв`язку із чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст. 141 ЦПК України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Outcome: dismissed