Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця є матір`ю [PERSON] , який протягом останніх п`яти років проживав спільно з нею, також, який був єдиним годувальником і опікуном в сім`ї. Вказує, що 03 лютого 2023 року [PERSON] був призваний на військову службу, однак останній зник безвісті 23 квітня 2023 року під час ведення бойових дій з військовим формуванням російської федерації поблизу села Богданівка, Донецької області. Зазначає, що заявниця проживала однією сім`єю з сином, вона досягла пенсійного віку, за станом здоров`я працювати не може, перебувала на утриманні сина . З врахуванням наведеного, заявник просить встановити факт перебування [PERSON] на утриманні сина [PERSON] , який зник безвісті 23 квітня 2023 року. Ухвалою судді від 12 березня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Заявник та її представник кожен зокрема в судовому засіданні, вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Оперативного командування « [INFO] » (військова частина [NUMBER] ) Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши сторін по справі та свідків, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 травня 2023 року Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.55). Відповідно до копії довідки №620 від 21 липня 2023 року виданої Мирненським старостинським округом Горохівської міської ради Луцького району Волинської області, [PERSON] , [INFO] та її син [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстровані та проживали разом в одному будинку по [ADDRESS] . [PERSON] був єдиним годувальником і опікуном в сім`ї (а.с.61). Також дану обставину підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст.ст.384, 385 КК України, що підтверджується їх підписом, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази. Водночас, в судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] вказала, що після розірвання шлюбу з [PERSON] , останній залишився проживати зі своєю матір`ю, доглядав її та забезпечував усім необхідним. Згідно з копією сповіщення №104 військової частини [NUMBER] , [PERSON] , стрілець-снайпер гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу, гірсько-штурмової роти військової частини [NUMBER] , 1976 року народження, призваний на військову службу 03 лютого 2023 року відділом [INFO] , безвісті зник 23 квітня 2023 року, під час ведення бойових дій з військовим формуванням російської федерації поблизу населеного пункту Богданівка, Донецької області. На зв`язок не виходить (а.с.62). Відповідно до копії сповіщення №53 [INFO] , [PERSON] , 1976 року народження, зник безвісті 23 квітня 2023 року під час ведення бойових дій з військовим формуванням російської федерації поблизу населеного пункту Богданівка, Донецької області (а.с.63). Предметом розгляду заяви є встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника, так як дозволить їй використати своє право на отримання частини грошового забезпечення безвісно відсутнього сина [PERSON] . Як вбачається з копії листа військової частини [NUMBER] №501/25/1140 від 26 червня 2023 року, адресована [PERSON] , виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а вразі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним) або законним представникам (опікунам, піклуваникам чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частинами, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 30 листопада 2016 року №886 та на підставі наданих документів від [PERSON] , командиром військової частини [NUMBER] прийнято рішення щодо виплати грошового забезпечення безвісно відсутньому [PERSON] , [PERSON] законному представнику неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.60). Оскільки, судом встановлено, що [PERSON] перебувала на утриманні свого сина [PERSON] , так як вони проживали разом протягом тривалого часу за вищевказаною адресою, були пов`язані спільним побутом, останній отримував заробітну плату, грошове забезпечення у розмірі, що значно перевищувало пенсію його матері - заявниці по справі, тому дохід її сина був основним доходом сім`ї та джерелом існування. За таких обставин, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки встановлення факту перебування заявниці на утриманні її сина, має для заявниці юридичне значення, факт того, що заявниця перебувала на утриманні у свого сина [PERSON] підтверджено обґрунтуванням в заяві, показами свідків, а також наданими письмовими доказами, тому у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

Outcome: approved