Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

19 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення збитків. 22 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" звернулося до суду з позовом в новій редакції до [PERSON] , третя особа Акціонерне товариство "УкрСиббанк" про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення збитків. 1.Стислий виклад позиції позивача В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" посилалося на те, що заявою про приєднання до Договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2014 року [PERSON] виразив своє бажання, щодо приєднання до Договору купівлі-продажу на умовах, визначених договором, який розміщений на офіційному веб-сайті Покупця www.planetavto.com.ua. Відповідно до п. 1 Заяви про приєднання, технічні характеристики транспортного засобу, що відчужується: автомобіль 2007 року випуску; марка (модель): Chevrolet Aveo SF69Y ЗНГ; номер кузову: [NUMBER] , колір: темно-сірий; об`єм двигуна: 1 498 см3. Відчужуваний автомобіль належить продавцеві на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 20 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем підписано Акт приймання-передачі зазначеного вище автомобіля та наступного дня, на виконання умов Договору, позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача 83\~000,00\~грн., що підтверджується меморіальним ордером № Е1021T21JR від 21\~жовтня 2014 року. Отже, позивачем виконано всі свої зобов`язання, передбачені договором купівлі-продажу від 20 жовтня 2014 року. 29 травня 2018 року позивачу стало відомо, що відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 55845211 від 29 травня 2018 року, на вищезазначений автомобіль накладено обтяження у вигляді заборони відчуження, підставою якого є договір застави транспортного засобу 72975 від 25 травня 2007 року в АТ "УкрСиббанк". Тобто на момент укладення між сторонами спірного договору купівлі-продажу автомобіля, останній знаходився під обтяженням, про що відповідач не міг не знати, а тому [PERSON] ввів своїми діями ТОВ "Автокредит Плюс" в оману, чим порушив п. 1.3 укладеного договору. Таким чином, позивач придбавши автомобіль, не має можливості належним чином реалізувати своє право власності, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду та просить: - розірвати договір купівлі\~продажу, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" та [PERSON] шляхом підписання заяви про приєднання до договору купівлі\~продажу від 20\~жовтня 2014 року, щодо автомобіля 2007 року випуску, ): Chevrolet Aveo SF69Y ЗНГ; номер кузову: [NUMBER] , колір: темно-сірий; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" грошову суму, сплачену за придбання автомобіля 2007 року випуску, Chevrolet Aveo SF69Y ЗНГ; номер кузову: [NUMBER] , колір: темно-сірий, в розмірі 83 000,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~762,00\~грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4\~500,00\~грн. 2.Стислий виклад позиції та заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] не звертався до суду з відзивом на позов. 3. Рух справи та процесуальні дії у справі. 19 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Акціонерне товариство "УкрСиббанк" про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення збитків. Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року до участі у справі у якості третьої особи залучене Акціонерне товариство "УкрСиббанк". Ухвалою суду від 24 січня 2019 року закрите підготовче провадження у справі, призначений розгляд справи по суті. 27 лютого 2019 року судом ухвалене заочне рішення у справі, позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" задоволено у повному обсязі. 02\~листопада 2020\~року відповідач [PERSON] звернувся з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 10 грудня 2020 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року відмовлено [PERSON] у задоволенні заяви про поворот виконання у цивільній справі. 22 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" звернулося до суду з позовом в новій редакції до [PERSON] , третя особа Акціонерне товариство "УкрСиббанк" про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення збитків. Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»\~(код ЄДРПОУ: 38750239, місцезнаходження: 04112, місто Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8) надати на адресу суду належним чином завірені копії документів, які стали підставою для накладення обтяження на рухоме майно, автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y ЗНГ vin-code [NUMBER] та внесення відомостей про обтяження вказаного автомобіля зареєстрованого 13.05.2020 року за №27763332, власником якого є ТОВ «Автокредит Плюс». Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року до участі у справі в якості правонаступника третьої особи\~Акціонерного\~товариства\~"УкрСиббанк" залучене Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Ухвалою суду від 13 квітня 2022 року закрите підготовче провадження у справі, призначений розгляд справи по суті. Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" залишено без розгляду. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2023 року про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" без розгляду скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 4.Судовий розгляд Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, посилався на обставини та підстави звернення до суду, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, посилався на те, що під час укладення договору були відсутні заборони на спірне майно. Сам [PERSON] придбав автомобіль 28.03.2013 року, але заборона була накладена ще раніше, відповідач не знав про наявність будь яких обтяжень, які накладені на автомобіль. Також просить суд застосувати наслідки пропуску позовної давності до спірних правовідносин., Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання. 5.Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Chevrolet Aveo SF69Y ЗНГ; номер кузову: [NUMBER] , колір: темно-сірий; об`єм двигуна: 1 498 см3, реєстраційний номер [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с. 13-14). Відповідно до заяви про приєднання до договору купівлі\~продажу 20.10.2014 року фізична особа [PERSON] дав свою згоду на приєднання до договору купівлі\~продажу на умовах, визначених договором купівлі-продажу, що розміщений на офіційному веб-сайті покупця. Відповідно до п. 3 договору продавець усвідомлює, що за надання ним неправдивої інформації, він самостійно несе відповідальність, згідно чинного законодавства України (а.с. 10). Згідно акту приймання\~- передання [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" склали цей акт про те, що на виконання договору купівлі\~продажу № Б/Н від 20-10-2014 року продавець продає, а покупець приймає автомобіль марки Chevrolet Aveo SF69Y ЗНГ; номер кузову: [NUMBER] , колір: темно-сірий; об`єм двигуна: 1 498 см3, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 11). Згідно меморіального ордеру № E1021T21JR від 21 жовтня 2014 року ТОВ "Автокредит Плюс" сплатило [PERSON] 83 000,00 грн. за автомобіль кузов KL1SF96YE7B157203, згідно договору купівлі-продажу № Б/Н від 20-10-2014 (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, 30 жовтня 2014\~року за ТОВ "Автокредит Плюс" зареєстровано автомобіль марки Chevrolet Aveo (а.с. 16). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №\~57415020 від 02 листопада 2018 року, 22 лютого 2013 року на автомобіль Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, номер кузову: [NUMBER] , накладено обтяження у вигляді заборони відчуження (а.с. 34-36). 6.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 6.2 Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 6.2 Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Частина 1\~ст. 14 ЦК України\~визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона\~підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 6.3 Відповідно до\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 673 ЦК України\~передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. 6.4 Відповідно до\~ст. 651 ЦК України\~передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 7.Висновки суду. Згідно договору, у п. 1.3. [PERSON] підтвердив, що автомобіль не перебуває під арештом, забороною, тощо. Відповідно до п. 3 договору продавець усвідомлює, що за надання ним неправдивої інформації, він самостійно несе відповідальність, згідно чинного законодавства України (а.с. 10). Оскільки судом встановлено, що станом на дату укладення договору купівлі-продажу (20.10.2014 р.), на спірне рухоме майно накладено обтяження у вигляді заборони відчуження, (згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №\~57415020 від 02 листопада 2018 року, 22 лютого 2013 року на автомобіль Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, номер кузову: [NUMBER] , накладено обтяження у вигляді заборони відчуження, суд приходить до висновку, що [PERSON] допустив істотні порушення договору, у результаті чого Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс", як покупець, не може розпоряджатися спірним майном, тобто, значною мірою позбавляється того, на що воно розраховувало при укладенні договору, у зв`язку з чим, договір підлягає розірванню. У відповідності до ст. 256\~ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно приписів ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 4 статті 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як зазначалося вище, представником відповідача [PERSON] заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності. Незважаючи на те, що спірний договір укладено 20.10.2014 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" посилалося на те, що про наявність заборони відчуження рухомого майна, тобто, про порушення свого права, стало відомо лише 29.05.2018 року, а з позовом до суду звернулося 19.09.2018 року.. Зазначене підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 29.05.2018 року. Відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивачу до 29.05.2018 року було відомо про порушення його прав. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності. 4.Судові витрати Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, на підставіст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн. Стосовно стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до нижченаведеного. Відповідно до\~ст.\~137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розуміють: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні накористь якої ухвалено судове рішення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, понесення ТОВ "Автокредит Плюс" вказаних витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 4 500,00 грн. підтверджується: договором про надання правової допомоги № 02/07/01/18 від 02\~липня 2018 року, Додатковою угодою № 2 від 03 серпня 2018 року до Договору про надання правової допомоги № 02/07/01/18 від 02 липня 2018 року, актом приймання-передачі виконаних робіт від 06 вересня 2018 року за договором про надання правової допомоги №\~02/07/01/18 від 02 липня 2018 року та платіжним дорученням № 896 від 06 вересня 2018 року (а.с. 19, 20-21, 22, 24). Враховуючи наведене, позивачем доведені понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 4\~500,00\~ грн., у зв`язку з чим, вимоги в цій частині підлягають задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: approved