Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

22 листопада 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області є власником частки квартири [ADDRESS] . Власником іншої частки квартири є відповідач у справі [PERSON] . Наразі\~постало питання\~щодо порядку\~користування спільним\~майном,\~а саме,\~вказаною квартирою. Квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності по 1/2 частці кожному, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав від 19.07.2023 року № 51115332 і обидва в ній зареєстровані та їхня донька. Згідно технічного паспорту спірна квартира складається з двох відокремлених житлових кімнат та підсобних приміщень згідно плану квартири, що вказаний у технічному паспорті Комунального підприємства «Первомайське бюро технічної інвентаризації». Загальна площа квартири становить - 48,2 м2, житлова площа - 30,50 м2, кімнати: 1-а кімната (за планом ) 17,20 м2; 2-а кімната (за планом ) -13,30 м2. Також, вказана квартира має допоміжні приміщення: кухню 5,70 м2, коридор 6,60 м2, ванну кімнату 1,90 м2, вбиральню 0,80 м2, вбудовану шафу 2,0 м2\~ та балкон 2,30 м2 . Через небажання проживати разом з позивачем відповідач змінив замки, на підставі чого вона звернулась до органів поліції із заявою про порушення свого права на житло. Позивачка вважає, що їй може бути виділена у користування кімната площею 17,20 м2, а відповідачу кімната площею 13,30 м2 з балконом 2,30 м2. В спільному користуванні співвласників залишити: кухню 5,70 м2, ванну кімнату 1,90 м2, вбиральню 0,80 м2, коридор 6,60 м2, вбудована шафа 2,0 м2. Позивач вважає, що встановлення такого порядку користування квартирою не порушить прав інших осіб, що зареєстровані у ній та в повній мірі захистить його права на користування своєю власністю. Станом на 11 квітня 2024 року відзив на позовну заяву до Первомайського міськрайонного суду Харківської області не надійшов. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивачка не прибула до судового засідання, однак від неї надійшла телефонограма з проханням розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягає, у разі не прибуття відповідача просить розглянути справу заочно. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився про день, час та місце проведення судового засідання його було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази та матеріали справи, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Зокрема,\~судом встановлено,\~що сторони\~у справі\~ [PERSON] та\~ [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 16 листопада 2022 року за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області було розірвано (а.с.17). Відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 червня 2023 року було поділено спільне майно подружжя та виділено [PERSON] частку\~квартири [ADDRESS] \~вартістю 166\~400,00\~грн.\~та припинено\~право спільної\~сумісної власності\~подружжя на\~неї (а.\~с.\~23-24).\~ Згідно технічного\~паспорту (а.с.21-22)\~квартира складається\~з двох\~відокремлених житлових\~кімнат та\~підсобних приміщень\~згідно плану\~квартири,\~що вказаний\~у технічному\~паспорті Комунального\~підприємства «Первомайське\~бюро технічної\~інвентаризації». Загальна площа квартири становить -48,2 м2, житлова площа - 30,50 м2, кімнати: 1-а кімната (за планом ) 17,20 м2; 2-а кімната (за планом ) -13,30 м2. Також, вказана квартира має допоміжні приміщення: кухню 5,70 м2, коридор 6,60 м2, ванну кімнату 1,90 м2, вбиральню 0,80 м2, вбудовану шафу 2,0 м2\~ та балкон 2,30 м2 . Вважає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування частки спільного майна в натурі, з урахуванням фактичного проживання у спірній квартирі. Проте, спірна квартира не може бути поділена в натурі, оскільки неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись, як окремі квартири. Квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності по 1/2 частці кожному, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав від 19.07.2023 року № 51115332 (а.с.20). Сторони та їхня донька зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з довідки (а.с.16). З урахуванням вищевикладеного, позивачка вважає, що їй може бути виділена у користування кімната площею 17,20 м2, бо з нею залишилася дочка, а відповідачу кімната площею 13,30 м2 з балконом 2,30 м2. В спільному користуванні співвласників залишити: кухню 5,70 м2, ванну кімнату 1,90 м2, вбиральню 0,80 м2, коридор 6,60 м2, вбудовану шафу 2,0 м2. Позивачка вважає, що встановлення такого порядку користування квартирою в повній мірі захистить її права на користування своєю власністю. Запропонований шлях відновлення порушеного права є адекватним порушенню і узгоджується з приписами ст. 16 ЦК України, які надають право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 цього Кодексу, встановлені визначальні принципи здійснення права власності, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно вимог ст. 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Вимоги ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно вимог ст. 41 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, за яким особа має право безперешкодно володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст. 391, 396 ЦК України власник майна може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, в тому числі і шляхом подання до суду відповідного позову. Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Аналогічна позиція матеріалам позовної заяви міститься в наступному судовому рішенні Верховного Суду: згідно Постанови Верховного Суду від 31 січня 2019 року провадження № 61-31897св18 по справі № 712/2453/17 про визначення порядку користування житловим приміщенням рішення Апеляційного суду Черкаської області від 02 серпня 2017 року залишили без змін, яким скасовано рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2017 року, яким було задоволено позов за відсутності згоди співвласника на самостійне перепланування квартири з порушенням порядку користування, подання позову щодо визначення порядку, а не встановлення порядку користування. Згідно Постанови Верховного Суду від 28 листопада 2018 року провадження № 61-13447св18 по справі № 607/14971/13-ц про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 05 травня 2016 року залишили без змін, яким скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2016 року, яким було задоволено позов з підстав, що спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею через критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Всі понесені стороною позивачки судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved