Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

19.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 491031132 від 31.07.2020 у розмірі 37 560 грн 28 к. Позов мотивований тим, що 31.07.2020 АТ «Альфа-Банк» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 491031132 про надання споживчого кредиту. 31.07.2020 такий договір між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено, шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписано в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за яким останній отримав кредит у розмірі 28 056 грн 70 к. з відсотковою ставкою 39,90 % річних з терміном повернення кредиту 60 місяців. Отримавши кредит, [PERSON] належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 20.12.2021 склала 37 560 грн 28 к., в тому числі 28 056 грн 70 к. - тіло кредиту та 9 503 грн 58 к. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 4, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 491031132 від 31.07.2020. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 21.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 18.03.2024 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу - копію позовної заяви з додатками. Ухвалою суду від 18.03.2024 розгляд справи було відкладено на 08.04.2024 у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи та отримання ним копії позовної заяви з додатками. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. Представник позивача надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами за його зареєстрованим місцем проживання та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Рекомендований лист повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач був повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. Ухвалою суду від 08.04.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 31.07.2020 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 491031132, за яким останній отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 28 056 грн 70 к. з відсотковою ставкою 39,90 % річних з терміном повернення кредиту 60 місяців (а.с.6). Зазначений договір укладено сторонами в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписано ними електронними підписами. АТ «Альфа-Банк» виконало зобов`язання за кредитним договором № 491031132 від 31.07.2020, надавши відповідачу грошові кошти, однак він не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, грошові кошти та відсотки за їх користування не повернув, у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість, яка станом на 20.12.2021 склала 37 560 грн 28 к. та складається з тіла кредиту в сумі 28 056 грн 70 к. і заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 9 503 грн 58 к., що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача (а.с.15-25) та детальним розрахунком заборгованості (а.с.26), наявними в матеріалах справи. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 4 (а.с.9-14), на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 491031132 від 31.07.2020. Відповідач добровільно заборгованість не погашає. З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин невиконання зобов`язання не пояснював. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Приписами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно до ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст.ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.8. ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з Акту приймання-передачі виконаних робіт ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» надало ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» юридичні послуги на загальну суму 7 100 грн. Відповідно до платіжної інструкції квитанції № 391 від 26.01.2024 ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» оплатило ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» юридичні послуги за надання правової допомоги в сумі 7 100 грн. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути всі понесені ним і документально підтверджені судові витрати, зокрема по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 100 грн.

Outcome: approved