Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

31 липня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 30 січня 2019 року у Шосткинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного тану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №15. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати подання позову до суду. В обґрунтування позову зазначено, що сімейне життя не склалося. На день подачі позову до суду між сторонами повністю припинені будь-які стосунки як чоловіка та жінки, проживають окремо та відновлювати шлюбні відносини не збираються. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу малолітня дитина від цього шлюбу [PERSON] , [INFO] , залишиться проживати з позивачем. Сторони не прийшли до порозуміння щодо матеріального забезпечення дитини, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина, у вищевказаному розмірі, які добровільно відповідач не надає. 25 вересня 2023 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. 21 березня 2024 року відповідач [PERSON] отримав копію ухвали суду про відкриття провадження від 25 вересня 2023 року та копію позовної заяви з додатками до неї під особистий підпис. Станом на 10 квітня 2024 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 30 січня 2019 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 30 січня 2019 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис №15, і прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . (а.с. 5) Як вбачається, із фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 19 квітня 2019 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, [PERSON] народився [INFO] , про що 19 квітня 2019 року складено відповідний актовий запис №117, і його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с. 6) Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач заперечення проти позову не надав. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зважаючи на те, що позивач на примирення не згодна, а відповідач заперечення проти позову не надав, відзив на позовну заяву також суду не надав, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Крім того, судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо виконання відповідачем обов`язку утримання малолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки до суду не надано будь-яких заперечень, доказів щодо не визнання цієї частини вищезазначеного позову відповідачем, враховуючи вищенаведені обставини справи, та з метою захисту прав дитини, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, оскільки відповідач маючи малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , не належно виконує свої обов`язки щодо його утримання, тобто аліменти необхідно стягнути з відповідача примусово в розмірі зазначеному позивачем - 1/4 частина зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до виповнення дитиною повноліття. Водночас з огляду на приписи п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає обґрунтованою вимогу щодо негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки # 0.0.3119799589.1 від 27.07.2023 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок. (а.с.1) З врахуванням того, що позивач просить судовий збір не стягувати з відповідача, суд залишає судовий збір за позивачем. Крім того, згідно із ч.1, ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved