Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

У січні 2024 року до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до [PERSON] про стягнення заборгованості, який мотивує тим, що ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є суб`єктом господарювання, який починаючи з 01.01.2019 року виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області. Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019, за адресою: [ADDRESS] . В порушення норм чинного законодавства оплату за спожиту електроенергію вказана особа не здійснює, у зв`язку з чим за період з січня 2022 по серпень 2023 утворилась заборгованість в розмірі 26214,48 грн. Позивач просить стягнути з вказаної особи суму заборгованості за спожиту електричну енергію у період з січня 2022 по серпень 2023 в розмірі 26214,48 грн., 3 % річних за період з 21.02.2022 по 23.02.2022 в сумі 0,29 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. та відповідно до ч.10 ст.265 ЦПК України органу (особі), які будуть виконувати рішення, здійснювати нарахування 3% річних на суму основного боргу у розмірі 26214,48 грн., починаючи з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні та до дня остаточного виконання рішення суду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов повністю, просив суд розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала. Згідно ст.131 ч.1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача є законні та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст.526,530ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Згідно зі ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до вимог ст.625ЦКУкраїни боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до п.3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Вищезазначений договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст. ст.633,634,641,642 Цивільного кодексу України. Згідно з п.п.2) п.5.5.5 ПРРЕЕ споживач електроенергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. У відповідності до п. 4.10 ПРРЕЕ побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується, зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Згідно з п. 4.19 ПРРЕЕ розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції під час укладення відповідного договору). За несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором (пункт 4.17. ПРРЕЕ). Суд встановив, що з 01.01.2019 ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є виконавцем функцій постачальника універсальних послуг - постачання електричної енергії побутовим споживачам (фізичним особам, які використовують електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність), що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» на території Запорізької області. Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та споживачем [PERSON] укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 на адресу об`єкта: [ADDRESS] . До матеріалів справи додано детальний стан розрахунків за спожиту електроенергію за адресою [ADDRESS] за період з 01.01.2022 по 31.08.2023, відповідно до якого сума заборгованості споживача складає 26214,48 грн. Згідно з розрахунком позивача на зазначену суму заборгованості нараховано 3 % річних за період з 21.02.2022 по 23.02.2022 в сумі 0,29 грн. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] , як споживач електричної енергії, яку постачає ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», в порушення вищевказаних норм діючого законодавств, не виконує свої зобов`язання щодо оплати за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.01.2022 по 31.08.2023 в сумі 26214,48 грн., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому, суд виходить з того, що факт постачання позивачем електричної енергії в зазначений період відповідачу не спростований. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх обов`язків, відповідач суду не надав. Крім того, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача нараховано 3 % річних за період з 21.02.2022 по 23.02.2022 в сумі 0,29 грн., оскільки в даному випадку відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання. Наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних суд вважає вірним. При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не надав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував. Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Згідно ст.141ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved