Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до Кузнецовського районного\~суду Рівненської\~області з позовом до [PERSON] (далі відповідач),третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Сусь Любов Улянівна,в якому просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помербатько позивача [PERSON] , а [INFO] бабуся позивача [PERSON] . З 01.07.2016 року по даний час позивач проходить військову службу за контрактом у військовій частині № [NUMBER] , а з 24.02.2022 року [PERSON] перебуває за місцезнаходженням свого підрозділу. Через військову службу та специфіку її роботи позивач пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. При цьому, дядько позивача відповідач [PERSON] прийняв спадщину у встановлений строк, згоду на прийняття спадщини позивачем не надає, що змушує [PERSON] звернутись до суду з даним позовом про визначення додаткового строку для подання заявипро прийняття спадщини. У відзиві на позову заяву представник відповідача вказала, що оскільки військова частина, де проходить службу позивач, знаходиться у м. Вараш, останній не був позбавлений можливості подати відповідну заяву нотаріуса у встановлений строк. При цьому, [PERSON] був присутній на похоронах бабусі, приймав участь у перевезенні тіла померлої. Таким чином, поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини у позивача відсутні, що, на її думку, є підставою для відмови у позові. У судовому засідання в режимі відеоконференції представник позивача просив задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції просила суд відмовити у задоволення вимог позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надіслав заяву про розгляду справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності(ч. 1 та ч. 3 ст. 211 ЦК України). Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 12.01.2024 року витребувано докази з військової частини [NUMBER] та у третьої особи. 22.01.2024 року на адресу Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшли документи від приватного нотаріуса Сусь Л.У., а 25.01.2024 року з військової частини [NUMBER] . Ухвалою вказаного суду від 08.02.2024 року справу передано за підсудністю на розгляд до Фастівського міськрайонного суду Київської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.02.2024 року вказану цивільну справу було передано до провадження судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А., а ухвалою судді від 04.03.2024 року у справі призначено підготовче засідання. Протокольною ухвалою суду від 08.04.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик та допит свідків, а також закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлені та підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами наступні факти. [INFO] помер [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Померлі [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (а.с. 6), а [PERSON] бабусею позивача по лінії батька (а.с. 7). Згідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За умовами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У\~разі відсутності\~заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях\~1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1266 ЦК України). Вимогами статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи встановлені судом обставини судом прийшов до висновку, що у позивача виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування за законом на майно після смерті [PERSON] . Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , зокрема, разом із сином [PERSON] (а.с. 73, 80). Після смерті [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса\~Вараського районного\~нотаріального округу\~Рівненської області\~Сусь Любові\~Улянівни звернувся її син [PERSON] , про що свідчить заява від 15 березня 2023 року (а.с. 76, 80). Так, онук померлої [PERSON] позивач у справі [PERSON] пропустив встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі (останній день подачі заяви 02.05.2023 року), у жовтні 2023 року звернувся до свого дядька як особи, що прийняла спадщину, із заявою про надання згоди на прийняття ним спадщини, а у подальшому, у листопаді 2023 року до суду з даним позовом. Згідно статті\~1272\~ЦК України,\~якщо спадкоємець\~протягом строку,\~встановленого\~статтею 1270\~цього\~Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того, відповідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 року у справі № 676/47/21 дійшов висновку, що законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як "зупинення перебігу строку на прийняття спадщини" та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини, а пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення\~\~особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вказано у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Оскільки бабуся позивача померла [INFO] , [PERSON] , за необхідністю отримання спадкового майна, був зобов`язаний не пізніше 02.05.2023 року звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив про поважність причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з проходженням військової служби за контрактом у військовій частині № [NUMBER] . Варто зазначити, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб.\~ У подальшому продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, який триває і дотепер. Так, з 12 год. 24.02.2022 року військова частина [NUMBER] була переведена у повну бойову готовність, до особливого розпорядження весь особовий склад частини був переведений на казармене положення. При цьому, можливість для військовослужбовця військової служби за контрактом головного сержанта [PERSON] залишити розташування військової частини [NUMBER] у період часу з 01.11.2022 року по 19.06.2023 року за сімейними обставина та з інших поважних причин встановлена у відповідному положенні, однак за її реалізацією він не звертався. На підставі рапорта [PERSON] йому було надано відпустку з 13 по 22 квітня 2023 року (а.с. 144). Таким чином, беручи до уваги знаходження військової частини, де проходить службу позивач у м. Вараш, перебування його у відпустці з 13 по 22 квітня 2023 року, [PERSON] не доведена неможливість подачі заяви у встановлений шестимісячний строк до 02.05.2023 року. Також у судовому засіданні не заперечувався факт присутності позивача на похоронах бабусі. Крім того суд зауважує, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до нотаріуса позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків. Подібної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № \~500/1912/22. Крім того, як зазначається у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. У справі ЄСПЛ "SundayTimes v. UnitedKingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто укладені у суспільстві правила та засади моральності суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, відноситься і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія. Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом", зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (справа "Steelandothers v. TheUnitedKingdom"). Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні. За таких обставин, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, слід відмовити у задоволенні позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed