Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Справа надійшла до Орджонікідзевського міського суду за підсудністю з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області 9.02.2024 року на підставі розпорядження в.о. голови Апостолівського райсуду Л.І.Кодрян у зв?язку з тим, що в районному суді працюють два судді, у яких закінчились повноваження. 14 лютого 2024 року справа відкрита та прийнята мною до свого провадження. У відповідності до ч.12 ст.33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено в приміщенні Орджонікідзевського міського суду на 15 квітня 2024 року о 10.00 хвилин з викликом учасників процесу. Клопотання позивача про витребування від приватного нотаріуса належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , народження [INFO] , задоволено. Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав клопотання про проведення підготовчого судового засідання за своєї відсутності, просить судове засідання та розгляд справи по суті провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від Зеленодольської міської ради електронною поштою надійшов лист, яким відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача, просить підготовче судове засідання та розгляд справи провести за відсутності його представника. Приватний нотаріус копію спадкової справи на вимогу суду надіслав. Таким чином, відповідно до ст.280 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З матеріалів справи слідує, що позивач 23 січня 2024 року звернувся до Апостолівського райсуду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавицею та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свою заяву обґрунтовує тим, що 11 серпня 2022 року у себе вдома у власний однокімнатній квартирі [ADDRESS] , у віці 82-х років померла його мати - [PERSON] , народження [INFO] , уродженка с. Високопілля Високопільського району Херсонської області. У своїй квартирі мати проживала на момент смерті одна. Позивач на момент смерті матері був зареєстрований за іншою адресою у м. Зеленодольську, а саме у квартирі секційного типу за адресою: [ADDRESS] , а фактично у період часу від 26.09.2017 року по 26.09.2023 року відбував покарання у ДУ П?ятихатська ВК № 122 (с. Красноіванівка, П`ятихатський район Дніпропетровська область) за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 4.12.2017 року (справа №171/2097/17). Після смерті матері [INFO] відкрилася спадщина, яка складається з грошових вкладів та однокімнатної приватизованої нею одноособово квартири загальною площею 29.25 кв.м. та житловою площею 15.9 кв.м. Право власності на квартиру мати набула 30.04.2008 року, коли було здійснено державну реєстрацію права власності. Заповіту мати не залишила. Інших спадкоємців на спадщину за законом немає. Повернувшись на постійне місце проживання до м. Зеленодольська позивач взнав про смерть матері та що він заочним рішенням Апостолівського районного суду від 27 грудня 2018 року за заявою відповідача визнав його таким, що втратив право користування житлом, де він до свого арешту та засудження був зареєстрований і фактично проживав. Через ці обставини у нього різко погіршився стан здоров?я, він ледве ходив, оскільки давно і тяжко страждає на загальне захворювання по ураженню опорно-рухового апарату - на хронічний туберкульоз грудного відділу хребта. Віддавна перебуває на обліку у Криворізькому протитуберкульозному диспансері № 2 "Дніпропетровської обласної ради". Щодо своїх родинних стосунків зі спадкодавицею позивач зазначає, що його мати своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище Лікар, коли 06.08.1977 року у відділі РАЦС Апостолівського району Дніпропетровської області зареєструвала свій другий шлюб з [PERSON] Лікаром. Актовий запис №118. Цей факт він підтверджує Витягом від 21.11.2023 року №00042387261 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбів. Крім того, свої родинні стосунки зі спадкодавицею позивач [PERSON] підтверджує власним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.07.1963 року Високопільською селищною радою Великоолександрівського району Херсонської області. У ньому зазначено, що його матір?ю є [PERSON] , а батьком [PERSON] . Про бажання прийняти спадщину позивач заявив державному нотаріусу Зеленодольської державної нотаріальної контори Продченко Н.Л. письмово особисто 7 листопада 2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого законодавством України для прийняття спадщини. Строки були встановлені до 11 лютого 2023 року. Вона здійснила реєстрацію заяви в спадковому реєстрі, завела спадкову справу №71521294, а вже 8-го листопада винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови вказала пропуск шестимісячного строку для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини та відсутність документів, що підтверджують його родинні відносини зі спадкодавицею. При цьому нотаріус також роз`яснила право на звернення до суду з позовом про визнання поважними причин пропуску цього строку. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Стаття 316 того ж Кодексу надає позивачу право на подачу заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, до суду за місцем його проживання. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 того ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 того ж Кодексу про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов?язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Перевіривши матеріали\~даної справи,\~з огляду\~на встановлені\~в судовому\~засіданні обставини,\~зважаючи на\~те,\~що факт\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини не\~є підставою\~для усунення\~позивача від\~спадкування,\~суд приходить\~до висновку,\~що позивач\~з поважних\~причин пропустив\~строк для\~звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі статтей 1220, 1222, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved