Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

ТОВ «Дебт Форс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 42\~276 грн. 69 коп.. Короткий зміст та обґрунтування позову 08.08.2013 року між ПАТ "Альфа-банк" та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум»), відповідно до\~ якого\~ відповідач отримав кредит в розмірі 15 000 грн.. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 (графком погашення кредиту). Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 15\~000 грн., проте відповідач\~ належним чином свої зобов`язання не виконав, порушив умови договору, у зв`язку з чим\~ станом на 21.09.2016 рік виникла заборгованість у розмірі 42\~276 грн. 69 коп., яка складається з: - 17 018,85 грн. - тіло кредиту; - 21 077,09 грн. - прострочена заборгованість по тілу; - 200,28 грн. - відсотки за кредитом; - 3 980,47 - неустойка. 12.08.2022\~року загальними\~зборами акціонерів\~АТ «Альфа-Банк»\~затверджено рішення\~про зміну\~найменування АТ\~«Альфа-Банк»\~на АТ\~«Сенс Банк»,\~що підтверджується\~даними з\~Єдиного державного\~реєстру юридичних\~осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань,\~у відповідності\~до якого\~запис про\~зміну найменування\~позивача внесено\~30.11.2022\~року. 28 січня 2019 року між акціонерним товариством «Сенс Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Веста» (змінена назва ТОВ «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста») було укладено договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, за яким АТ «Сенс Банк» були відступлені права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №630013265 до ТОВ «ФК «Веста». 29 січня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Веста» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №29-01/19/2, за яким ТОВ «ФК «Веста» були відступлені права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №630013265 до ТОВ «Вердикт Капітал. В свою чергу, товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» скористалося своїм правом згідно ст.ст.512, 514 ЦК України та відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» згідно договору №02-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 02.02.2023 року - право грошової вимоги до боржника(-ів) за кредитним договором №630013265, при цьому, товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» набуло статусу кредитора по відношенню до боржника(-ів). 11.05.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» укладено договір №11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 11.05.2023 року, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», а Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №630013265, при цьому товариство з\~обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» набуло статусу кредитора по відношенню до боржника(-ів). У відповідності\~до п.12.4\~кредитного договору,\~сторони домовились\~про те,\~що позовна давність\~за спорами,\~що випливають\~із договору,\~угод про\~використання продуктів банку,\~що укладені\~на підставі\~цього договору,\~включаючи відшкодування\~збитків,\~сплати неустойки (штрафу) тощо, становить 50 років. Із врахуванням п.12.4 кредитного договору, із умовами якого був ознайомлений відповідач, сторонами було погоджено збільшення строку позовної давності до 50\~років на\~підставі ч.1\~ст.259\~ЦК України. Відповідачем не долучено жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу на підтвердження тих обставин, на які він покликається, як на підставу своїх заперечень. Відповідач лише заперечує всі обставини справи, на які посилається позивач, проте, нехтує доказуванням. Позиція відповідача ніщо інше як спроба уникнути від виконання свого зобов`язання. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України та на адресу суду надав відзив на позовну заяву та просив застосувати до позовної заяви наслідки пропуску позовної давності та відмовити АТ «Сенс Банк» (ПАТ «Альфа Банк») в повному обсязі. Представник відповідача вважає укладений між стронами кредитний договір №б/н від 08.08.2013 року шляхом підписання відповідачем заяви-анкети нікчемним. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та скріплений підписами сторін та печаткою відповідача (банку), в т.ч. додатки до договору, а саме і Умови та правила надання банківських послуг та Правила користування платіжною картою, також мають відповідати вимогам письмового правочину, тобто скріплені підписами сторін та печаткою банку (юридичної особи). Однак, надані до справи Правила та умови кредитування таким вимогам не відповідають. При оформленні документів на отримання пластикової картки, відповідач [PERSON] не підписував кредитного договору та додатків до нього, в т.ч. графіку погашення тощо. Зі змісту Анкети-заяви від 08.08.2013 року випливає, що відповідач оформив картку під розділом «DMC Gold» з кредитним лімітом, проте кредитних коштів на отриманій картці не було. Кредитний договір №б/н від 08.08.2013 року на який посилається ПАТ «Альфа Банк» не відповідає вимогам ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Враховуючи, що між сторонами фактично відсутній кредитний договір, тому сторони мають виходить із положень заяви-анкети укладеної між сторонами від 08.08.2013 року щодо видачі кредитної карти, інших умов щодо кредитування дана заява не передбачає. Навіть припускаючи, що між сторонами склались фактично правовідносини щодо кредитування рахунку (ст.1069 ЦК України), то в даному випаду права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. А тому всі посилання позивача на Правила та умови кредитування є безпідставними, оскільки вони не підписані відповідачем. Суд має враховувати лише умови передбачені заявою-анкетою від 08.08.2013 року та те коли кредитна карта закінчила свою дію, а також, правові наслідки користування коштами поза межами строку договору, оскільки в заяві від 08.08.2013 року не зазначено інших умов (в т.ч. порядку нарахування процентів) в разі користування коштами поза межами дії карти (ст.ст.625, 1048 ЦК України). Доказів щодо укладення в подальшому нового договору або заяви про видачу нової кредитної картки не надано. Відповідні умови про переукладення договору (пролонгацію) та/або «перевипуск» картки в заяві від 08.08.2013 року не передбачені. Правила та умови кредитування в даній частині є недійсними, оскільки ці положення не укладені в письмовій формі. Відповідач [PERSON] не підписував Умови та Правила надання банківських послуг у ПАТ «Альфа Банк» на підставі яких банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування. Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Максимум» не містить підпису позичальника, не датований як документ, у анкеті-заяві позичальника від 08 серпня 2013 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню, комісію та штрафи (фіксовану частину і процентна складова). Матеріали судової справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПАТ «Альфа Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим ПАТ «Альфа Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (08 серпня 2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (05 жовтня 2016 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Максимум» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 08 серпня 2013 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому відсутні підстави вважати, що при підписанні заяви-анкети з відповідачем, ПАТ «Альфа Банк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. У анкеті-заяві позичальника не зазначено строку повернення кредиту (користування ним) - строку дії договору, не зазначений графік погашення кредиту. Публічна пропозиція, яку позивач надав до позовної заяви не містить дати та підпису відповідача [PERSON] , має посилання на Договір КБОФО. Договір КБОФО має бути підписаний обома сторонами, але ця умова не виконана, що є порушенням чинного законодавства України. Письмова форма договору буде дотримана, якщо зміст договору зафіксований в одному або декількох документах і підписаний сторонами договору. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~позивач не\~надав підтвердження виконання обов`язкових стадій укладення публічного договору. Додаток до Договору КБОФО від 08.08.2013 року містить інформацію про відкриття рахунку № [NUMBER] , встановлений кредитний ліміт - 75 000,00 грн строком на 2 року, але не містить у собі графіку погашення. Пункт 2.2. цього додатку передбачена ставка 36% за користування кредитом, але п.п.2.3, 4.2, 4.4. цього додатку містять інші відсотки, відмінні від основного. Тарифи,\~які позивач\~надав до\~позовної заяви\~містять посилання,\~що вони діють із\~змінами від\~07.09.2016\~року та\~від 13.09.2016\~року.\~Отже,\~на момент підписання анкети-заяви від 08.08.2013 року вони не діяли. ПАТ «Альфа Банк» жодного разу не повідомив боржника (відповідача) про наявність заборгованості. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. Доказів того, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, позивачем - довідки банку щодо наданих відповідачу платіжних карток/картки, та будь-які документи, на підтвердження транзакції про зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача за анкетою-заявою від 08.08.2013 року також не надані. Згідно розрахунку\~заборгованість виникла\~ще станом\~на 08.08.2013\~року та\~04.10.2013\~року.\~Невідомо яким\~чином розраховувалась\~заборгованість,\~у розрахунку не\~визначений розмір\~відсотків та\~не має\~тлумачення щодо стягнення заборгованості\~за «Прострочене\~тіло кредиту»\~окрім заборгованості за\~основним тілом\~кредиту.\~У виписці/розрахунку\~заборгованості не\~має ідентифікації\~банківської установи,\~яка надала\~цю виписку.\~Виписка містить\~невідомий №\~договору від\~08.08.2013\~року та\~не має\~у собі\~номеру рахунку\~на підставі\~якого робиться виписка. У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту. Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачу кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, отже доводи позивача щодо тіла кредиту, розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами. Фактично, позивач надав до суду не сам доказ проведення господарських операцій та руху коштів, а отже і виконання зобов`язань, а лише свої власні висновки з цього приводу у вигляді розрахунку заборгованості за кредитним договором, позбавивши цим суд та відповідача можливості надати власну оцінку вірності розрахунків як доказів, якими обґрунтовується розмір позовних вимог. Надані до позовної заяви документи (розрахунку заборгованості за кредитним договором) не є належним доказом, який підтверджує наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлює розмір заборгованості, оскільки такими доказами можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». ПАТ «Альфа Банк» умисно провів не вірні розрахунки відсотків по кредитному договорі №б/н від 08.08.2013 року, а суд в свою чергу не надав належної уваги цьому та не дослідив в повному обсязі дані розрахунки та докази. Провівши самі поверхневі розрахунки, стає очевидним, що банк значно збільшував відсотки по вищезазначеному кредиту на свою користь та нараховував їх з порушенням вимог законодавства. У розрахунку заборгованості за договором №б/н від 08.08.2013 року, який надав до позовної заяви позивач, не зрозуміло як саме нараховуються відсотки. У Додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум») від 08.08.2013 року чітко не визначений відсоток за користування кредитним лімітом. У п.2.2. зазначено 36% річних на торгові операції та на операції зняття коштів (але умовами анкети-заяви це не передбачено), у п. 2.3 визначений відсоток - 7% як розмір обов`язкового мінімального платежу, у п.п. 4.2 4.3 4.4 взагалі визначені різні відсотки, які також не обумовлені в анкеті-заяві. Отже невідомо яким чином ПАТ «Альфа Банк» взагалі нараховував відсотки за користування карткою та який відсоток має відношення до нарахування заборгованості. У п.3 Додатку до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум») від 08.08.2013 року зазначено, що «повернення заборгованості за кредитом та сплата відсотків за користування відновлювальною кредитною лінією та/або інших платежів за цим Договором...». Але ПАТ «Альфа Банк» не надав роз`яснення щодо розтлумачення терміну «інших платежів». Матеріали судової справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПАТ «Альфа Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. У позовній заяві позивач не зазначає, коли почала виникати заборгованість. З розрахунку можна зробити висновок, що заборгованість виникає з 08.08.2013 року та наступна 04.10.2013 року, яка з часом накопичується. Позивач пропустив позовну давність строком у три роки, про застосування якої заявлено відповідачем у цій заяві, підстав для поновлення позовної давності немає. Позивач довідався про порушення свого права або про особу, яка його порушила з 2013 року, отже строк позовної давності сплив 08.08.2016/04.10.2016 року. Також у\~Додатку до\~договору про\~комплексне банківське обслуговування\~фізичних осіб\~(в\~рамках обслуговування продукту «Максимум»)\~від 08.08.2013\~року -\~п.1\~визначений термін користування карткою\~-\~2\~роки,\~тобто до\~08.08.2015\~року.\~Проте позивач\~не надав\~жодного доказу\~щодо пролонгації\~договору або\~оформлення на\~відповідача будь-яких\~інших карткових\~рахунків,\~також не надав доказів\~стосовно дозволу\~або погодження\~ [PERSON] \~на продовження користування оформленою карткою відповідно до заяви від 08.08.2013 року. Рух справи у суді Заочним рішенням\~Білгород-Дністровського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 17.11.2016\~року справа\~№495/7939/16-ц\~позовні вимоги\~Публічного акціонерного\~товариства «Альфа\~Банк» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~були задоволені.\~З [PERSON] \~на користь\~Публічного акціонерного\~товариства "Альфа-банк"\~стягнута заборгованість\~в розмірі\~42276\~грн.\~69\~коп.. 18.09.2023 року адвокат Цимбал\~Альона Анатоліївна,\~яка діє\~в інтерсах [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2016 року по справі №495/7939/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.01.2024 року [PERSON] поноволено строк на подання\~заяви про\~перегляд заочного\~рішення Білгород-Дністровського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 17.11.2016\~року по\~справі №495/7939/16-ц\~за позовом\~Публічного акціонерного\~товариства «Альфа-Банк»\~до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості.\~Заочне рішення\~Білгород-Дністровського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 17.11.2016\~року по\~справі №495/7939/16-ц\~за позовом\~Публічного акціонерного\~товариства «Альфа-Банк»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості \~скасовано та\~розгляд справи\~призначено проводити\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2024 року позивача акціонерне\~товариство «Сенс Банк» замінено на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у справі №495/7939/16-ц за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] про\~стягнення заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення та просила відмовити, посилаючись на обставини які зазначенні у відзиві на позовну заяву. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно частин першої, другої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, відзив, докази, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 08.08.2013 року між ПАТ "Альфа-банк" та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум») (а.с.28). Як вбачається\~із змісту\~Анкети-заяви\~про акцепт,\~остання містить\~особисті анкетні\~дані відповідача [PERSON] та особистий підпис позичальника. Крім того, у ній вказано, що відповідач підписанням цієї Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» підтверджує, що ця Анкета-заява про акцепт публічної пропозиції є акцептуванням Публічної пропозиції у розумінні ст.642 ЦК України»; він надає банку свою письмову згоду на обробку його персональних даних в порядку та на умовах, визначених умовами публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк». Він беззаперечно підтверджує те, що приймає пропозицію банку на оформлення «Максимум» (картка) і йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення всі умови договору, в т.ч. умови отримання та обслуговування картки. Крім того,

Outcome: approved