Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №501141781 від 15.05.2019 у розмірі 112334,88 грн., 3028,00 грн. витрат по сплаті судового збору та 25000,00 грн. витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 травня 2019 року між позичальником [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту №501141781, відповідно до умов якого, банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 52000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 15.05.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 33%. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами кредитного договору. 17 травня 2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» укладено договір факторингу №2 відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова кампанія «Флексіс» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором (угодою) від 15.05.2019, що укладена між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником [PERSON] 18 травня 2021 року між «Фінансовою компанією «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №18-05/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитним договорами, у тому числі за договором (угодою) від 15.05.2019, що укладена між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТзОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 у тому числі за кредитним договором №501141781 від 15.05.2019, що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість, загальний розмір, що підлягає стягненню станом на 09.01.2024 становить 112334,88 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 47292,27 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 59097,94 грн.; заборгованість за нараховані відсотки, згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 5344,67 грн. Ухвалою судді Любарського районного суду Житомирської області від 06 лютого 2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відмовився». Відповідно до\~п.4\~ч.8\~ст.128\~ЦПК України,\~днем вручення\~судової повістки\~є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Із Оферти на укладення угоди про надання кредиту №501141781 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 15 травня 2019 року встановлено, що [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» уклали Угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди є договір про обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», що укладений між [PERSON] та банком. Відповідно до умов споживчого кредиту, сума кредиту становить 52000,00 грн., процентна ставка 33,00% річних, строк кредиту 48 місяців. Дата повернення кредиту 15.05.2023. Кредит надається позичальнику для власних потреб в розмірі 30403,52 грн., для погашення заборгованості за кредитним договором №501099403 від 03.01.2019 в розмірі 21596,48 грн. Оферта на укладення угоди про надання кредиту №501141781 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 15 травня 2019 року підписана [PERSON] . В акцепті пропозиції на укладення угоди про надання кредиту №501141781 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної ліні та Паспорті споживчого кредиту відображені основні умови кредитування, інформація щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту та інші умови. До матеріалів позовної заяви позивачем додано графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Із меморіального ордеру від 15 травня 2019 року №20700 встановлено, що АТ «Альфа-Банк» перерахував [PERSON] 52000,00 грн., призначення платежу: надання кредиту за кредитним договором №501141781 від 15.05.2019. Із розрахунку заборгованості за кредитом встановлено, що загальна заборгованість згідно кредитного договору №501141781 від 15.05.2019 станом на 17.05.2021 складає 81250,26 грн., з яких: за кредитом 47292,27 грн., по відсоткам 20827,67 грн., по комісії 12530,32 грн., по штрафах 600,00 грн. 17 травня 2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» укладено договір факторингу №2 відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором (угодою) від 15.05.2019, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником [PERSON] . Сторони погодили, що за фактом відступлення прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, в силу чого до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів. Із додатку 1-1 до договору факторингу №2 від 17 травня 2021 року встановлено, що АТ «Альфа-Банк» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Флексіс» право грошової вимоги до [PERSON] за договором №501141781 від 15.05.2019, загальна сума заборгованості якого становить: 81250,26 грн., яка складається: 47292,27 грн. сума за основною заборгованістю; 33357,99 грн. проценти та комісія за кредитом; 600,00 грн., - пеня, штраф, неустойка. 18 травня 2021 року між «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №18-05/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором (угодою) від 15.05.2019, що укладена між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником [PERSON] . Сторони погодили, що за фактом відступлення Прав вимоги фактор стає стороною всіх основних договорів, укладених між клієнтом та боржниками, в силу чого до фактора переходять всі права, які належать клієнту за основними договорами, в тому числі, але не виключно, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами основних договорів. Із додатку 1-1 до договору факторингу №18-05/21 від 18 травня 2021 року встановлено, що ТзОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до [PERSON] за договором №501141781 від 15.05.2019, загальна сума заборгованості якого становить: 81250,26 грн., яка складається: 47292,27 грн. сума за основною заборгованістю; 33357,99 грн. проценти та комісія за кредитом; 600,00 грн., - пеня, штраф, неустойка. 10.01.2023 між ТзОВ "Вердикт Капітал" та ТзОВ "Коллект Центр" укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у відповідності до умов якого ТзОВ "Вердикт Капітал" відступає ТзОВ "Коллект Центр» право первісного кредитора до боржників, зазначених у додатку №1 та №3 до цього договору, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Із реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та розрахунку заборгованості слідує, що станом на 10.01.2023 загальна сума заборгованості [PERSON] за договором №501141781 від 15.05.2019, становить: 106990,21 грн, яка складається: 47292,27 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 59097,94 грн. нараховані проценти; 600,00 грн. - пеня. За змістом статей\~626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 1 ст.625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до положень ч. 3 ст.12\~та ч. 1 ст.\~82 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи оферта на укладення угоди про надання кредиту №501141781 обслуговування кредитної картки відкриття відновлювальної кредитної лінії була укладена строком на 48 місяців із сплатою процентної ставки у розмірі 33,00% річних. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом АТ «Альфа-Банк», станом на 17.05.2021 заборгованість [PERSON] за кредитом №501141781 складає 81250,26 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 47292,27 грн.; за відсотками 20827,67 грн.; по комісії 12530,32 грн. та 600 грн. штрафи. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом ТОВ «Вердикт капітал», станом на 10.01.2023 заборгованість [PERSON] за кредитом №501141781 складає 106990,21 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 47292,27 грн.; за відсотками 33\~357,99 грн.; 600 грн. (пеня) штрафи та 25739,95 грн. сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 18.05.2021 по 09.01.2023 (включно). Із досліджених судом матеріалів справи, а саме: розрахунків заборгованості по кредиту встановлено, що АТ «Альфа-Банк» у даному зобов`язанні відповідачу нараховано комісію за обслуговування кредиту в сумі 18770,32 грн. Також встановлено, що відповідачем частково погашена заборгованість в сумі 6240,00 грн., яка віднесено в погашення комісії. Залишок нарахованої комісії в сумі 12530,32 грн. відповідачу віднесено до заборгованості за відсотками. Законом України «Про споживче кредитування», який вступив в дію 10.06.2017, безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. При цьому, у відповідності до частини першої статті 11\~вказаного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа №496/3134/19) відступила від висновків, викладених у постановах ВС від 01.04.2020 в справі № 583/3343/19 та від 15.03.2021 в справі № 361/392/20, та прийшла до висновку, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Тому банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги. Велика Палата Верховного Суду констатувала, що Закон України\~«Про споживче\~кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Проаналізувавши норми законодавства, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 статті11, ч. 5 статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Врахувавши те, що в оспореному договорі встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пункти договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредитної заборгованості, оскільки з тексту позовної заяви взагалі не випливає і зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом підлягають частковому задоволенню в сумі 93564,56 грн., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту 47292,27 грн.; заборгованість за відсотками 14587,67 грн. = (33357,99 грн. - 12530,32 грн. (залишок комісії за обслуговування кредиту) - 6240,00 грн. (безпідставно віднесені кошти кредитором в рахунок погашення заборгованості по комісії); 600 грн. (пеня) штрафи та 25739,95 грн. сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 18.05.2021 по 09.01.2023 (включно) та 5344,67 грн. заборгованість за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. Відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог 2522,02 грн. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн 00 коп. суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Коллект Центр" в особі директора Мостовенко О. І. та адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС", в особі керуючого партнера Бурдюг Т.В., укладено Договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №277 від 02.01.2024, витягу з акту №4 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024, сторони погодили надання наступних правових (юридичних послуг) між товариством та адвокатським об`єднанням про стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації 2 години х 2 000 грн. 00 коп. = 4 000 грн. 00 коп.; підготовка пропозицій 3 години х 2 000 грн. 00 коп. = 6 000 коп. 00 коп.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 7,5 годин х 2 000 грн. 00 коп. = 15 000 грн. 00 коп. Отже, загальний розмір правничих витрат складає 25 000 грн. 00 коп. На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано платіжну інструкцію №0406040000 від 10 січня 2024 року згідно якої ТОВ «Коллект Центр» перерахувало АО «Лігал Ассістанс» 59000,00 грн. за призначенням платежу: надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02.01.2023 . Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial