Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

Позивач КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. Відповідно особового рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , утворилась заборгованість за період з 01.06.2015 року по 01.11.2023 року за теплову енергію в розмірі 62 808,20 грн. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються, тому позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму боргу на користь КПБМР «Білоцерківтепломережа», суму заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 12 275,54 грн., три відсотки річних в сумі 4 380,48 грн. та судові витрати 2 684,00 грн.. В судове засідання представник позивача «Білоцерківтепломережа» не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його присутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.36). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином,про що свідчать поштові відправлення у матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.42, 45). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином, про що свідчать поштові відправлення у матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а.с.43, 46). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином, про що свідчать поштові відправлення у матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а.с.44, 47). Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП БМР «Білоцерківтепломережа» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. Відповідно особового рахунку № № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , утворилась заборгованість за період з 01.06.2015 року по 01.11.2023 року за теплову енергію в розмірі 62 808,20 грн. (а. с. 4-12). Згідно із претензією позивач повідомляв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стан заборгованості та необхідність її оплати, однак відповідачі залишили дані вимоги без задоволення ( а. с. 3). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за адресою [ADDRESS] зареєстрована спільна часткова власність за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч.1 п.17 договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, що останнім виконувалось невчасно та не в повному обсязі. Згідно із ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно рішення Білоцерківської міської ради № 388 від 23.12.2005 року Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» визначено виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Згідно із Законами «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про місцеві державні адміністрації» регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Відповідно ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено в ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. До позову додано копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Білій Церкві. Отже, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Біла Церква запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. За ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Оскільки всі наведені вище рішення органів місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в тому числі і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на даний час не скасовані, не визнані незаконними, то вони повинні виконуватися відповідачем, як споживачем цих послуг. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно із ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з приписами ч.1 ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача й заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 12 275,54 грн. та три відсотки річних в розмірі 4 380,48 грн., а всього - 16 656,02 грн. Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі поданих сторонами та витребуваних судом доказів. 1Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. (а. с. 19), а позов задоволено повністю, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 2 На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved