Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] \~про стягнення\~сум \~боргу за двома договорами позики в розмірі 362\~422,75 грн. Свої \~вимоги \~обґрунтувала тим,\~ що\~ 21.12.20216\~року \~ [PERSON] \~(після\~зміни прізвища\~ [PERSON] )\~отримала від\~ неї\~ за\~двома договорами\~позики \~грошові кошти\~в сумах\~ 10000\~дол.США\~та 3980\~дол.\~США і\~900\~євро строком до 21.12.2017 року, на підтвердження чого власноруч склала відповідні розписки. Після настання терміну повернення боргу відповідач ніяких дій, які б підтверджували її наміри повернути борг, не вчинила, вимоги щодо сплати боргу в добровільному порядку не виконала, від спілкування ухиляється, в зв?язку з чим вона змушена звернутись до суду. 04.10.2019 р. по справі було відкрито провадження (суддя Швець С.М.) (а.с.37). 24.02.2020 р. відповідач подала до суду клопотання, відповідно до якого заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що піддає під сумнів справжність підпису у розписках, вважає, що розписки не містять дат отримання грошових коштів та реквізити сторін тощо (а.с.60). Ухвалою суд від 16.03.2020 р. справу було прийнято до свого провадження суддею Банніковою Н.В. (а.с.63). Ухвалою суду від 04.08.2020 р. за клопотанням відповідача по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу (а.с.118-119). 09.11.2020 р. справу було повернено до суду без проведення експертизи через нездійснення оплати перед проведенням експертизи відповідно до скерованого рахунку судовим експертом (а.с.124). 24.11.2021 року позивачка уточнила розмір позовних вимог та просила суд стягнути з відповідача грошові кошти в загальних сумах: 15\~625, 45 доларів США та 1005,93 євро (а.с.143-144). 25.07.2022 р. позивачка подала до суду розрахунок суми позову, згідно якому зазначила, що 15\~625,45 дол. США та 1005,93 євро складаються з: 1645,45 дол. США (3% річних за 1435 днів (з 20.12.2017 р. по 22.11.2021 р.) від суми боргу 13980 дол.США (10000 + 3980) та 13980 дол.США, 900 євро та 105,93 євро - 3 % річних за той же період). Представник позивача та позивачка подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, уточнені позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Від відповідача по справі надійшла заява про відкладення справи через знаходження її на лікуванні за межами країни. Разом з тим, враховуючи, що сторони по справи скористались своїми правами та обов`язками, подали до суду свої письмові пояснення/заперечення, докази, що справа розглядається судом з 2019 р., у задоволенні заяви відповідача про відкладення справи слід відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, викладені в ст. 203 ЦК України. Згідно з правилом ст.\~204\~ЦК\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорювані правочини). Відповідно до ч. 1 ст.\~1046\~ЦК\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 2 ст.\~1046\~ЦК\~України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. У відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як \~вбачається\~\~з \~оригіналів\~двох \~розписок,\~\~21.12.2016\~р.\~між сторонами\~\~\~було\~ укладено\~ два\~ договори\~\~позики,\~\~відповідно до\~\~яких \~ [PERSON] \~\~ передала,\~а\~ \~ [PERSON] отримала строком на 1 рік в борг грошові кошти в сумах 10\~000 дол.США та 3 980 доларів США і 900 євро, і які зобов?язалась своєчасно повернути (а.с.81-82). Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами будо укладено договори позики, про що свідчять вказані розписки, і які складені відповідно до встановлених норм. Згідно ч.1\~ст.1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договорами позики розмір відсотків за користування грошовими коштами сторонами передбачено не було. Так, згідно розрахунку, наданому позивачем, 15\~625,45 дол. США та 1005,93 євро складаються з: 1645,45 дол. США (3% річних за 1435 днів (з 20.12.2017 р. по 22.11.2021 р.) від суми боргу 13980 дол.США (10000 + 3980) та 13980 дол.США, 900 євро та 105,93 євро - 3 % річних за той же період). Разом з тим, за період з 20.12.2017 р. по 22.11.2021 р. становить 1433 дня прострочки. Отже, виходячи з розрахунку суду, за одним з договорів позики від 21.12.2016 року підлягає сплаті відповідачем 4\~448,76 дол. США і 1006 євро, з яких 3980 дол.США сума позики та 468,76 дол.США 3 % річних за 1433 днів (3980 х 3%/365 х 1433/100), 800 євро сума позики та 106 євро 3 річних (800х3%/365х1433/100). І за іншим договором позики від 21.12.2016 р.: 11\~177,80 дол.США, з яких - з яких 10\~000 дол.США сума позики та 1\~177,80 (10000х3/365х1433/100) дол. США 3 % річних. А разом: 15\~626,56 дол.США та 1006 євро. Проте, згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, суд не може вийти за межі позовних вимог, тому задовольняє їх відповідно і в межах заявлених. На підставі викладеного, оскільки відповідач\~свої зобов`язання\~щодо повернення\~грошових \~сум не\~виконав,\~ позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, відповідно до ст.141 ЦПК України (а.с.1).

Outcome: approved