Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Представник позивача, адвокат Голіней Л.Д., звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивовано тим, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 28 квітня 2015 року, актовий запис 568. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] 16.10.20015 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини вже більше як два роки, втратили інтерес один до одного. У сторін різні погляди на сімейне життя та цінності, а тому проживання разом стало неможливе. За наведених обставин просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, 04.03.2024 року на електронну адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо позову не заперечує, але, суд не бере до уваги таку заяву відповідача про визнання позову, оскільки вона не підписана ЕЦП, що унеможливлює ідентифікацію відповідача. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 28 квітня 2015 року, сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис 568. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на те що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб зберігати не доцільно,\~ суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved