Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовом до Володимирецької селищної ради Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну частку пай для ведення особистого селянського господарства на території Красносільської сільської ради Володимирецького (на даний час Вараського) району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ №0240316 загальною площею 3,52 в умовних кадастрових гектарів. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . За життя [PERSON] , склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Красносільської сільської ради Ковлевою Г., 06.10.2003 року, згідно якого свій сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РВ №0240316, який знаходиться на території Красносільської сільської ради (на теперішній час Володимирецька селищна рада) Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, заповіла своєму сину [PERSON] . [PERSON] , фактично вступив у володіння спадковим майном, засаджує та обробляє земельні ділянки, вирощував врожай. Жодних претензій до мене стосовно успадкованого майна ніхто не ставить. Інші спадкоємці відсутні. Однак оформити спадкові права на земельні ділянки через нотаріальну контору не має можливості, оскільки, через відсутність правовстановлюючого документу. Відповідно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просить визнати за ним право власності, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду 12.01.2024 року. Ухвалою суду від 26.01.2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] , не з`явився, однак у поданій позовній заяві, просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, але надали суду заяву в якій просили справу розглядати у відсутності їх представника, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла моя мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яке видане Красносільською сільською радою Володимирецького району Рівненської області. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. За життя [PERSON] , належав сертифікат на право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом серія РВ №0240316 загальною площею 3,52 в умовних кадастрових гектарів. Також судом встановлено, що за життя [PERSON] , склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Красносільської сільської ради Ковлевою Г., 06.10.2003 року, згідно якого свій сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РВ №0240316, який знаходиться на території Красносільської сільської ради (на теперішній час Володимирецька селищна рада) Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, заповіла своєму сину [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] , та спадкодавицею [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія [NUMBER] де його матір`ю записана [PERSON] . Також згідно роз`яснювального листа про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину який виданий Володимирецькою державною районною нотаріальною конторою №71/01-16 від 11.01.2024 року, вбачається, що оформити спадкові права на земельну ділянку через нотаріальну контору [PERSON] , не має можливості, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів. Згідно довідки від 11.01.2024 року №78/01-16, яка видана Володимирецькою державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті [PERSON] , спадкова справа не заведена. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1216,1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових праву нотаріальному порядку. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу II зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.20І2 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, відсутність державного акту на право власності на земельні ділянки не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] , набула право власності на земельні ділянки, яке підтверджувалось відповідним сетифікатом, який в подальшому не був замінений Державним актом. При цьому, [PERSON] , є спадкоємцем майна [PERSON] , за заповітом, який фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим його позов підлягає задоволенню. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved