Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

заявники [PERSON] та [PERSON] 15.01.2024 звернулись в суд із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження - м.Львів, який загинув [INFO] в селі [ADDRESS], Україна, у віці 41 рік, під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини. В обґрунтування своїх вимог зазначають, що вони є батьками [PERSON] , який під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту [ADDRESS] 10 серпня 2023 року зник безвісти, що підтверджується сповіщенням сім`ї №85 від 10.08.2023, вих. №9129. Їх син [PERSON] , учасник бойових дій, був мобілізований відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», 03.06.2022 зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] на посаду командира [INFO], згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 03.06.2022 №59. Відповідно до бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] №880дск від 05.08.2023 [PERSON] 10.08.2023 виконував бойове завдання. Відповідно до Акту службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] від 10.08.2023 №333, у період часу з 08:00-08:30 год в районі виконання бойового завдання на лівому березі річки Дніпро, [ADDRESS], в результаті артилерійського обстрілу, молодший сержант [PERSON] отримав поранення, несумісне з життям. За свідченнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зафіксовані в Акті службового розслідування за фактом відсутності відомостей про місцезнаходження молодшого сержанта [PERSON] від 10.09.2023, «ворог здійснював масований артилерійський обстріл, який продовжено обстрілом із ворожого танку по позиціях, на яких закріпився підрозділ. Молодший сержант [PERSON] лежав за 5 метрів до окопу. Побратими затягнули [PERSON] до окопу, почали надавати першу медичну допомогу, а саме звільнили місця поранень від екіпіровки та одягу і намагалися зупинити кровотечу. [PERSON] був важко поранений осколками у спину та тильну частину черепу. Через короткий проміжок часу молодший сержант [PERSON] помер. Було здійснено три спроби евакуювати тіла побратимів, але через інтенсивний обстріл позицій противником, цього зробити не вдалось». З Акту службового розслідування військової частини [NUMBER] від 10.09.2023 встановлено, що [PERSON] під час артилерійського обстрілу, в результаті якого отримав поранення, знаходився в засобах індивідуального захисту. Під час обстрілу отримав поранення, несумісні з життям, попередній діагноз - травма, несумісна з життям; наслідки - загибель зафіксована. Так, як тіло [PERSON] з місця бою неможливо було евакуювати, а зазначена місцевість окупована, тому за результатами службового розслідування, [PERSON] визнаний таким, що зник безвісти. За фактом зникнення безвісти [PERSON] ГУ НП у Херсонській області відділом поліції №1 Херсонського районного управління поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12023231030001561 від 15.08.2023, за ч. 1 ст.115 КК України. Окрім цього, з відповіді ДП «Український національний центр розбудови миру», який виконує функції Національного інформаційного бюро від 09.01.2024, вбачається, що військовослужбовця [PERSON] включено в реєстр Національного інформаційного бюро, однак перебування зазначеного військовослужбовця у полоні держави-агресора не підтверджено російською стороною та інформація відсутня. Оскільки встановлення факту смерті їх сина є необхідним для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах, виникла необхідність у зверненні до суду із зазначеною заявою. Усунення цього порушення іншим шляхом, ніж судовим, не вбачається можливим. Ухвалою від 15.01.2024 (суддя Чорна С.З.) прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд такої. Ухвалою судового засідання від 16.01.2024, яку занесено до протоколу судового засіданні, залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи [INFO] . Відповідно до розпорядження керівника апарату Сихівського районного суду м.Львова №17 від 05.03.2024, у справі проведено повторний автоматизований розподіл. Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2024, така передана в провадження судді Теслюка Д.Ю. Ухвалою від 08.03.2024 прийнято до свого провадження цивільну справу №464/318/24 (пров.№2/464/52/24) за заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Сихівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), [INFO] про встановлення факту смерті, призначено судовий розгляд такої. Ухвалою суду від 13.03.2024 залучено до участі в справі в якості заінтересованих осіб: Міністерство оборони України, Військову частину № [NUMBER] , а також [INFO] . Від представника заінтересованої особи Військової частини № [NUMBER] [PERSON] 01.04.2024 надійшли письмові пояснення щодо заяви, у яких останній зазначив таке. На ім`я командира військової частини [NUMBER] майора [PERSON] 10.08.2023 надійшов рапорт від головного сержанта [ADDRESS] військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] , в якому зазначалось, що в період часу з 08:00 - 08:30 10.08.2023 в районі виконання бойового завдання, відповідно до бойового наказу командира військової частини [NUMBER] від 05.08.2023 №880/дск, на лівому березі річки Дніпро, [ADDRESS], за свідченням свідків, в результаті артилерійського обстрілу отримав поранення, несумісне з життям командир [INFO] військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] та про відсутність відомостей щодо його місцеперебування. Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 (зі змінами), Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 10.08.2023 №333 «Про призначення службового розслідування», було призначено службове розслідування, з метою уточнення та узагальнення інформації, збору свідчень свідків, з`ясування обставин зникнення безвісті молодшого сержанта [PERSON] , а також встановлення ступеня вини осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною настання події. Проведення службового розслідування доручено офіцеру групи планування штабу військової частини [NUMBER] старшому лейтенанту [PERSON] . Подія, що трапилась, зафіксована в журналі бойових дій інв.№35дск Ж.О.Ж. 6/1 від 01.08.2023, запис за 10.08.2023, з якого вбачається, що орієнтовно в період часу з 08.00 - 08.30 10.08.2023 в районі виконання бойового завдання на лівому березі р. Дніпро біля [ADDRESS], відповідно до бойового розпорядження командира 222 об №880дск від 05.08.2023 року, в результаті артилерійського обстрілу отримав поранення несумісне з життям молодший сержант [PERSON] , командир [INFO]. Під час артилерійського обстрілу, в результаті якого отримав поранення військовослужбовець, [PERSON] знаходився в засобах індивідуального захисту. Молодший солдат [PERSON] призваний 03.06.2022 Четвертим відділом [INFO] . Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 03.06.2022 №59, зарахований до списків військової частини [NUMBER] та призначений на посаду. Під час проведення службового розслідування були відібрані пояснення у стрільця - помічника гранатометника [INFO] військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , стрільця [INFO] військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , командира [INFO] військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] , гранатометника [INFO] військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , старшого стрільця-оператора [INFO] військової частини [NUMBER] старшого солдата [PERSON] , гранатометника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , командира [INFO] військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] . Далі представник військової частини [NUMBER] описує пояснення кожного із військовослужбовців, які зафіксовані в Акті службового розслідування від 10.09.2023. Таким чином, згідно із зазначеним Актом, молодший сержант [PERSON] вважається таким, що 10 серпня 2023 року зник безвісти при веденні бою в районі населеного пункту [ADDRESS], під час виконання обов`язків військової служби та захисту Батьківщини, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. Також у ході проведення службового розслідування встановлено, що молодший сержант [PERSON] перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, кевларовий шолом). Дій, що порушують чинне законодавство чи накази командирів не скоював, в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №85-РС від 28.09.2023, молодшого сержанта [PERSON] командира [INFO] військової частини [NUMBER] до дня набрання чинності рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим, звільнено з займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини [NUMBER] . Від представника заявника [PERSON] - [PERSON] 03.04.2024 надійшли додаткові пояснення та уточнення вимог заяви. Представник заявника додатково щодо підстав звернення до суду зазначила таке. Відповідно до п.8, 9 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Тимчасово окуповані російською федерацією території України визначені Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». У відповідності до даного переліку, територія Олешківської міської територіальної громади, до складу якої входить село Козачі Лагері, є тимчасово окупованою територією. Оскільки тіло [PERSON] не було вивезене з території с.Козачі Лагері Херсьнського району Херсонської області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть. У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть сина, заявники не мають можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю [PERSON] , зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін. Для заявників в даний справі важливо встановити не лише сам по собі факт загибелі, смерті [PERSON] , але й встановити причинно-наслідковий зв`язок між смертю військовослужбовця та виконанням ним обов`язків військової служби по захисту Батьківщини, військовою агресією російської федерації. У відповідності до правового висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц, встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявників, як членів сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявників. Від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України [PERSON] 03.04.2024 надійшли письмові пояснення щодо заяви, у яких остання зазначила, що встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. При цьому, представник покликається на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2024 у справі №506/358/22. Таким чином, з огляду на зазначені обставини справи, представник зазначила, що, виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Від представника заявника [PERSON] - [PERSON] 10.04.2024 надійшли додаткові пояснення, у яких остання звертає увагу на таке. Правовою підставою для звернення, з метою визнання факту смерті [PERSON] , є ст. 315 ЦПК України (Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення) та ст. 317 ЦПК України (Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України). Представник Міністерства оборони України в обґрунтування своєї позиції по справі посилається на постанову Верховного Суду від 28.02.2024 у справі №506/358/22, в якій аналізується порядок встановлення факту смерті на підставі п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України та ст. 46 ЦК України. Посилання на дану постанову в даній справі, як прийняту Верховним Судом у подібних правовідносинах до тих, які досліджуються в межах даної справи, є абсолютно безпідставним. Обставини загибелі військовослужбовця, про якого йде мова у справі № 506/358/22, з самого початку були такими, що не давали підстав для однозначних висновків про його загибель і Верховний Суд цілком правомірно зазначив, що в даному випадку оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті (холодна вода, пора року, катер, що затонув в цих умовах). Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). В межах даної справи зовсім інші обставини смерті [PERSON] ,зокрема сім свідків беззаперечно в ході службового розслідування стверджують, що бачили [PERSON] загиблим, і коли він ще був живий, намагались надати йому медичну допомогу, але він помер, оскільки отримав поранення, несумісне з життям. В ході службового розслідування достеменно встановлені характер поранень, обстановка, за яких він дані поранення отримав. В акті службового розслідування зафіксована загибель [PERSON] . Важливе значення в цьому контексті має постанова Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення юридичних фактів, що мають юридичне значення». В абзаці третьому п. 13 Постанови викладено висновок, згідно якого, на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Тобто, особливістю категорії справ про оголошення фізичної особи померлою є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). Підставою для оголошення особи померлою є не факти, які свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Вказане не узгоджується з обставинами, що існують та досліджуються в межах даної справи, оскільки вони свідчать про наявність фактів, що підтверджують загибель [PERSON] . Також звертає увагу на постанову Верховного Суду у справі № 607/1612/23 від 25.10.2023, згідно з якою, вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки, пов`язані із ним, а також керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. У постанові Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема: письмові докази, речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю. Вказане відповідає також правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22, від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22. Заявники [PERSON] та [PERSON] зважаючи на те, що існують певні факти та встановлені обставини, показання свідків про смерть їх сина [PERSON] , звернулись до суду, в тому числі на підставі ст. 317 ЦПК України, з метою встановлення факту його смерті та отримання свідоцтва про смерть, що дозволить в подальшому реалізувати всі права членів родини загиблого військовослужбовця. Жодна із заінтересованих осіб в даній справі не ставить під сумнів те, що [PERSON] дійсно загинув, а тому вважає неприпустимим та недоречним з суто формальних підстав заперечувати право та можливість членів родини загиблого реалізувати останнє, що вони можуть робити для свого сина, - офіційно підтвердити його смерть. В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] , а також представник заявника [PERSON] - адвокат Вишнякова Н.В. заяву підтримали, просили таку задовольнити. Надали пояснення, які відповідають змісту заяви до додаткових пояснень до заяви. Заінтересована особа [PERSON] не заперечила щодо задоволення заяви, просила таку задовольнити. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, які відповідають змісту її письмових пояснень. Представник заінтересованої особи [INFO] [PERSON] в судовому засіданні підтримала думку представника Міністерства оборони України. Представник заінтересованої особи [INFO] [PERSON] вважає, що недостатньо доказів для встановлення факту смерті [PERSON] за заявою [PERSON] та [PERSON] . Представники заінтересованих осіб, а саме Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та Військової частини № [NUMBER] в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Від представника заінтересованої особи Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - Т.Сирко 12.03.20245 надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заявники [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] у м.Львові. Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та перекладом такого свідоцтва з російської на українську мову (т.1 а.с.8,9). Згідно із свідоцтвом про шлюб, виданим 15.04.2021 Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , після одруження присвоєно прізвище дружині - « [PERSON] » (т.1 а.с.12) Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 03.06.2022 №59, [PERSON] , був мобілізований згідно з Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», 03.06.2022 зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] на посаду командира [INFO] (т.1 а.с.48). Згідно із корінцем сповіщення сім`ї №85 від 10.08.2023 №9129, сповіщено дружину [PERSON] про те, що командир [INFO] військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] зник безвісти 10.08.2023, під час виконання бойового завдання в районі [ADDRESS] (т.1 а.с.13). Дані щодо розшукуваної особи [PERSON] внесені 10.08.2023 до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (т.1 а.с.15). Окрім цього, відділом поліції №1 Херсонського районного управління поліції ГУ НП у Херсонській області 14.08.2023 внесено відомості до ЄРДР за №12023231030001561 від 15.08.2023 за ч. 1 ст.115 КК України, за фактом зникнення безвісти [PERSON] (т.1 а.с.14). З відповіді ДП «Український національний центр розбудови миру» від 09.01.2024, адресованої [PERSON] , вбачається, що військовослужбовця [PERSON] включено в реєстр Національного інформаційного бюро, однак перебування зазначеного військовослужбовця у полоні держави-агресора не підтверджено російською стороною та інформація відсутня (т.1 а.с.16). Згідно з рапортом головного сержанта [ADDRESS] військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] від 10.08.2023, в період часу з 08:00 - 08:30 10.08.2023 в районі виконання бойового завдання, відповідно до бойового наказу командира військової частини [NUMBER] від 05.08.2023 №880/дск, на лівому берегу річки Дніпро, [ADDRESS], в результаті артилерійського обстрілу отримав поранення, несумісне з життям, командир [INFO] військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] . Відомості про місцеперебування [PERSON] відсутні (т.1 а.с.28). Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 (зі змінами), Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 10.08.2023 №333 «Про призначення службового розслідування», командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] було призначено службове розслідування, з метою уточнення та узагальнення інформації, збору свідчень свідків, з`ясування обставин зникнення безвісті молодшого сержанта [PERSON] , а також встановлення ступеня вини осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною настання події. Проведення службового розслідування доручено офіцеру групи планування штабу військової частини [NUMBER] старшому лейтенанту [PERSON] (т.1 а.с.29 - витяг з наказу). Згідно з витягом з журналу бойових дій інв.№35 дск Ж.О. Ж. 6/1 від 01.08.2023, подія, що трапилась, зафіксована в такому журналі, запис за 10.08.2023, з якого вбачається, що орієнтовно в період часу з 08.00 - 08.30 10.08.2023 в районі виконання бойового завдання на лівому березі р. Дніпро біля н.п. [ADDRESS], відповідно до бойового розпорядження командира 222 об №880дск від 05.08.2023 року, в результаті артилерійського обстрілу отримав поранення несумісне з життям молодший сержант [PERSON] , командир [INFO]. Під час артилерійського обстрілу, в результаті якого отримав поранення військовослужбовець, [PERSON] знаходився в засобах індивідуального захисту. Під час обстрілу отримав поранення, несумісні з життям, попередній діагноз - травма, несумісна з життям, наслідки - загибель зафіксована (т.1 а.с.30). Усі обставини службового розслідування зафіксовані в Акті службового розслідування від 10.09.2023, складеним офіцером групи планування штабу військової частини [NUMBER] [PERSON] (т.1 а.с. 18-27). Так, під час проведення службового розслідування були відібрані пояснення у стрільця - помічника гранатометника [INFO] військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , стрільця [INFO] військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , командира [INFO] військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] , гранатометника [INFO] військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , старшого стрільця-оператора [INFO] військової частини [NUMBER] старшого солдата [PERSON] , гранатометника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , командира [INFO] військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] . З пояснень солдата [PERSON] , долучених до Акту службового розслідування, вбачається, що [INFO] він виконував бойове завдання на лівому берегу річки Дніпро в районі села [ADDRESS]. По позиціях, на яких закріпився підрозділ, ворог здійснював масований артилерійський обстріл, який продовжився обстрілом із ворожого танку. Після ворожого обстрілу танком, він почув крики про загибель військовослужбовців на позиції, серед яких було і прізвище молодшого сержанта [PERSON] . По закінченню інтенсивного обстрілу, він вирушив на місце, де знаходилась позиція військовослужбовців і там він побачив тіла загиблих військовослужбовців, в тому числі [PERSON] . Було здійснено три спроби евакуювати тіла побратимів, але через інтенсивний обстріл позицій противником, цього зробити не вдалось. Тому, в подальшому, він вирішив для рідних загиблих забрати їх особисті речі, такі як: телефони, військові квитки та інше. Повертаючись, він потрапив під обстріл та отримав травму. Також був евакуйований разом з тілом молодшого сержанта [PERSON] , єдиного із загиблих, тіло якого вдалось евакуювати. На момент події усі зазначені військовослужбовці перебували в бронежилетах та шоломах (т.1 а.с.33). З пояснень солдата [PERSON] , долучених до Акта службового розслідування, вбачається, що виконуючи бойове завдання щодо утримання нових позицій в окопі ворога разом з побратимами, 10.08.2023 він потрапив під танковий обстріл, в результаті якого йому відірвало обидві ноги. Військовослужбовці, серед яких був і молодший сержант [PERSON] , були в полі його зору. Після того, як він прийшов до тями, та під час надання йому медичної допомоги бачив, як молодшого сержанта [PERSON] затягували побратими до окопу, щоб надати йому медичну допомогу. Він бачив тіло молодшого сержанта [PERSON] в окопі (т.1 а.с.35). Згідно з поясненнями молодшого сержанта [PERSON] , долученими до Акта службового розслідування, з бійцями свого підрозділу він виконував бойове завдання 10.08.2023 на лівому березі річки Дніпро в районі села [ADDRESS] щодо утримання лівого флангу зайнятих ворожих позицій. Приблизно о 08:00 по рації повідомили про ураження правого флангу, внаслідок обстрілу ворожого танку. Коли він добрався на місце події, то побачив сім військовослужбовців, які були уражені. Деяким з них надавалась медична допомога. Троє з них не подавало ознак життя, молодший сержант [PERSON] лежав за 5 метрах від окопу. Він разом із побратимами затягнули молодшого сержанта [PERSON] до окопу, побратими почали надавати медичну допомогу, а саме: звільнили місця поранень від екіпіровки та одягу і намагались зупинити кровотечу. Молодший сержант [PERSON] був важко поранений осколками у спину та тильну частину черепу. Він весь час тримав за руку молодшого сержанта [PERSON] , однак через короткий проміжок часу молодший сержант [PERSON] помер. Під час наступного ворожого обстрілу його контузило, останній раз він бачив тіла загиблих побратимів в окопі, в тому числі і тіло молодшого сержанта [PERSON] (т.1 а.с.37). З пояснень солдата [PERSON] , долучених до Акта службового розслідування, вбачається, що 10.08.2023 він, в складі свого підрозділу виконував бойове завдання на лівому березі річки Дніпро в районі села [ADDRESS]. О 08:00 по позиціям, які займали військовослужбовці, був здійснений обстріл ворожим танком. Вибуховою хвилею на нього викинуло солдата [PERSON] . Скинувши солдата [PERSON] , він побачив, що в нього відірвані обидві ноги. Щоб спинити кровотечу, надав домедичну допомогу, та покликав на допомогу. Після цього він побачив поряд з собою молодшого сержанта [PERSON] . Разом з побратимами затягнули його до окопу та почали йому надавати медичну допомогу. Він відчув значне погіршення свого стану, через поранення, та був евакуйований, більше молодшого сержанта [PERSON] не бачив (т.1 а.с.39). Згідно з поясненнями старшого солдата [PERSON] , долученими до Акта службового розслідування, в складі свого підрозділу він виконував бойове завдання на лівому березі річки Дніпро в районі села [ADDRESS]. 10.08.2023 близько 08:00 через обстріл їхніх позицій ворожим танком, його вибуховою хвилею викинуло з окопу. Коли він підвівся, то побіг до воронки від вибуху, що утворилася на місці окопу, щоб допомогти побратимам, що там знаходилися. Він бачив, як молодшого сержанта [PERSON] тягнули до окопу. Засвідчив, що усі військовослужбовці були в засобах індивідуального захисту, а саме у шоломах та бронежилетах (т.1 а.с.41). З пояснень солдата [PERSON] , які долучено до Акта службового розслдіування, вбачається, що він виконував бойове завдання на лівому березі ріки Дніпро в районі населеного пункту [ADDRESS]. 10.08.2023 в період часу з 08:00 до 08:30 ворог щільно обстрілював зайняті військовослужбовцями позиції. Через артобстріл були поранені та загиблі. Він має медичну підготовку і допомагав пораненим. Першу допомогу він надав молодшому сержанту [PERSON] . Коли він зняв з [PERSON] бронежилет та шолом, то побачив тяжкі поранення спини та затилку. Він намагався допомогти [PERSON] , однак однак отриманні поранення молодшого сержанта [PERSON] були несумісні із життям (т.1 а.с.43). З пояснень молодшого сержанта [PERSON] , які долучено до Акта службового розслідування, вбачається, що його підрозділ було задіяно для підсилення позицій, які утримувались на лівому березі р. Дніпро в районі населеного пункту [ADDRESS]. Близько 08:00 10.08.2023, позиції які займали військовослужбовці, були обстріляні ворожим танком. Він почув по рації про поранених та вбитих, які перебували на відстані 15 м, від місця його перебування. Після припинення ворожого артобстрілу, він вирушив на місце події, де в місці вибуху побачив тіла військовослужбовців, які перебували в засобах індивідуального захисту: шоломах та бронежилетах. Для їх впізнання він перевертав тіла до гори лицем. В окопі він бачив тіло молодшого сержанта [PERSON] . Також зазначив, що тіла загиблих військовослужбовців він бачив за координатами СК-42 Х:46.708947 У: [NUMBER] (т.1 а.с.45). Службовим розслідуванням встановлено, що досліджених матеріалів не достатньо для встановлення достатніх (вичерпних) фактів (відомостей) про загибель молодшого сержанта [PERSON] . Відомостей про місцезнаходження молодшого сержанта [PERSON] та будь-яких медичних документів, що підтверджують отримання ним тілесних ушкоджень і ступеню їх тяжкості, під час проведення службового розслідування також не здобуто. Таким чином, згідно з Актом службового розслідування від 10.09.2023 встановлено, що командир [INFO] військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] , [INFO] зник безвісти в районі села [ADDRESS], під час виконання обов`язків військової служби та захисту Батьківщини, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. Окрім цього, в судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , який підтвердив факт смерті [PERSON] [INFO] в селі [ADDRESS], Україна, під час виконання бойового завдання. Надав пояснення, які відповідають змісту його письмових пояснень, долучених до Акту службового розслідування та описаних у такому. Додатково зазначив, що обстріл зазначеної місцевості був приблизно дві доби. Після того, коли хтось із побратимів крикнув, що [PERSON] «200-ий», він декілька разів підходив до нього, та побачив, що той помер. Він був холодним, не дихав, очі стали прозорими, серцебиття було відсутнє. Також в судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , який надав пояснення, які відповідають змісту пояснень, зафіксованих в Акту службового розслідування. Останній підтвердив факт смерті [PERSON] [INFO] в селі [ADDRESS], під час виконання бойового завдання. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, територія Олешківської міської територіальної громади, до складу якої входить село Козачі Лагері, є тимчасово окупованою територією. Згідно з актом огляду місцевості, приміщення, предметів та документів від 07.09.2023, місце зникнення безвісти молодшого сержанта [PERSON] відповідно координат наданими свідками - західніше села [ADDRESS] (т.2 а.с.40). Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до роз`яснень, наданих у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Згідно із ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 49 ЦК України встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 13 вказаної постанови заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Статтею 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись із даною заявою про встановлення факту смерті сина [PERSON] та вказують, що встановлення такого факту необхідне для отримання свідоцтва про смерть сина, що в подальшому дозволить реалізувати всі права членів родини загиблого військовослужбовця. З урахуванням зазначених вище доказів та показань свідків, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість факту, який просять встановити заявники. Такими доказами підтверджується факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження - м.Львів, який загинув [INFO] в селі [ADDRESS], Україна, у віці 41 рік, під час виконання обов`язків військової служби та захисту Батьківщини, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, відтак заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved