Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до ст. ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 3 801,85 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн та судовий збір. В обґрунтування посилається на те, що 10 серпня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно - страхова компанія» та [PERSON] було укладеного поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8262538. У відповідності до умов вказаного полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.26 січня 2021 року приблизно о 21 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Сагайдачного,21 мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Smart», державний реєстраційний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортний засіб «Smart», державний реєстраційний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 28.05.2021 року відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник транспортного засобу «Smart», державний реєстраційний знак [NUMBER] звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АР/8262538. На підставі страхового акту № 939/037/008161/21/1 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 3 801,85 грн. З огляду на вищезазначене та в розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», ст.ст.1166,1187,1191 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом № АР/8262538. Відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведене не було. 03.03.2023 року між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою підприємцем [PERSON] укладеного договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» відступає, а ФОП [PERSON] , отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих ПрАТ «УПСК» по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. В тому числі ФОП [PERSON] отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № АР /8262538 від 10.08.2020 року. З наведених вище підстав позивач і звернувся з позовом до суду. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2024 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6ст. 187 ЦПК України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, останнім отримані, відзив на позов відповідач не надавав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26 січня 2021 року о 21 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Сагайдачного,6 А, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Volkswagen Vento», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під час руху заднім ходом недотримався безпеки руху та скоїв наїзд на нерухомий припаркований автомобіль «Smart», державний реєстраційний знак [NUMBER] , який отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після вчинення ДТП , [PERSON] місце пригоди залишив, тобто [PERSON] порушив п.п.10.9, 2.3(б) ПДР України, чим вчинив дії, передбачені ст.ст. 122-4,124 КУпАП. 28 травня 2021 року Подільським районним судом м. Києва було винесено постанову, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП за закінчення строку накладення адміністративного стягнення. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 26 лютого 2021 року власник пошкодженого транспортного засобу «Smart», державний реєстраційний знак [NUMBER] , [PERSON] звернулась до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. У відповідності до страхового акту № 939/037/008161/21/1 по Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8262538 від 10.08.2020 року, вказану подію було визнано страховим випадком та вирішено сплатити суму страхового відшкодування у розмірі 3 801,85 грн. Платіжним дорученням № 13615 від 23 квітня 2021 року підтверджено виплату на рахунок [PERSON] - власника пошкодженого транспортного засобу «Smart», державний реєстраційний знак [NUMBER] страхового відшкодування у розмірі 3 80185 грн. (а.с. 25) У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1, пункту 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо - транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 03 березня 2023 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно - страхова компанія» та Суб`єктом підприємницької діяльності ФОП [PERSON] було укладено Договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги. Предметом договору у відповідності до п.2.1 виступало те, що первісний кредитор / ПрАТ « УПСК»/ передає /відступає/ новому кредитору/ФОП [PERSON] / свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у розмірі визначеному п.4.1 договору. За умовами вищенаведеного договору, право вимоги заборгованостей боржників, що відступалось, узгоджувалось з Реєстром прав вимоги, який складався сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена в Додатку № 1 до цього Договору, згідно якого, зокрема, право вимоги перейшло і до боржника [PERSON] на суму 3 801,85 грн. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем було здійснено дорожньо-транспортну пригоду та він залишив місце події, а ПрАТ «УПСК» було відшкодовано в повному обсязі шкоду, заподіяну відповідачем внаслідок ДТП, яке в подальшому відступило право вимоги до ФОП [PERSON] , то суд приходить до висновку, що відповідачем має бути відшкодовано в регресному порядку матеріальну шкоду понесену ПрАТ «УПСК» у зв`язку із виплатою страхового відшкодування, а отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, позивач просить стягнути витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року, прийнятій у справі №552/2145/16-ц. В даному випадку суд вважає, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу підтверджуються належними та допустимими доказами - Договором про надання правової допомоги № 01/11/22 від 01.11.2022 року, додатковою угодою № 19 від 13.11.2023 року до договору про надання правової допомоги №01/11/22 від 01.11.2022 року, актом здачі - прийняття робіт від 13 листопада 2023 року, платіжною інструкцією Р24А1942629412D6260 від 13.11.2023 року. Таким чином, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатом роботи, з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: approved