Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивачка\~ просить ухвалити рішення, яким: розірвати шлюб,\~укладений між\~нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09 грудня 2016 року у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 264; стягнути з [PERSON] на її користь сплачений судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони одружились [INFO] . В них [INFO] народився син [PERSON] . Причиною звернення в суд із позовом про розірвання шлюбу є те, що протягом останнього часу їхні взаємовідносини суттєво погіршились. У них змінилися погляди на життя, що систематично призводить до частих непорозумінь та конфліктів. Такі відносини негативно впливають на їх психологічний та фізичний стан здоров`я. Між ними втрачені почуття любові один до одного. Вони не проживають разом. Перебування у шлюбі перечить її правам та інтересам, а також інтересам їхньої дитини. Вважає, що примирення неможливе. Позивачка в підготовче судове засідання не прибула, зазначила у позовних вимогах, що просить справу розглядати за її відсутності. У підготовче судове засідання відповідач не з`явився. В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої представник відповідача адвокат Поліщук І.М. просить розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його представника. Позов визнають, не заперечують щодо його задоволення.\~ Cуд, вивчивши матеріали\~справи,\~ дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про шлюб серії \~ [NUMBER] свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] , 09 грудня 2016 року був укладений шлюб зареєстрований у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 264. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] ,\~ дружини [PERSON] . Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту,\~ їх сім`я розпалася. Ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Частинами третьою, четвертою ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише одного із подружжя продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Беручи до уваги\~ волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу,\~ а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть,\~ суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити. Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved