Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 4209786 від 25.05.2021 в сумі 35294, 46 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №24-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 4209786 від 25.05.2021, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект центр» відповідно до договору відступлення права № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 4209786 від 25.05.2021, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] 25.05.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №4209786, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у гривні в сумі 10700 грн на строк 30 днів з стандартною процентною ставкою 1, 90 % в день, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кошти кредиту надаються в безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником. Укладення договору здійснюється за допомогою ІТС товариства через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході в особистий кабінет. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. ТОВ «Авентус» свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти в розмірі 10700 грн відповідачу. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 08.02.2024 загальний розмір заборгованості становить 35294, 46 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10700, 00 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 24396, 00 грн, нараховані 3 % річних 27, 26 грн, інфляційні втрати 171, 20 грн. А тому, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 35294, 46 грн, а також понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3028 грн, та на правову допомогу в розмірі 13000 грн. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. 01.04.2024 відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що він повністю заперечує проти позовних вимог ТзОВ «Коллект Центр» щодо стягнення з нього заборгованості у розмірі 24 396 грн, з огляду на наступне. Так, позивач просить стягнути з нього заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 24 396 грн, при цьому не зазначено, на яку саме дату відступлення, оскільки таке відбулося двічі. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору, вони погодили сплату відсотків за кредитом, який наданий на 30 днів, тобто по 24 червня 2021 року. Відтак, у межах строку кредитування - по 24 червня 2021 року, він мав, зокрема, повернути позивачеві кредит і сплатити проценти. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Строк кредитування сплив 25.06.2021. З огляду на вказане, аргументи позивача про те, що він має право нараховувати передбачені договором проценти до дати відступлення права вимоги, є неспроможними. Така позиція узгоджується із постановою Великої Палати Верховного Суду у справі за № 444/9519/12 від 28.03.2018. Позивач вказує, що відсотки ним нараховано на дату відступлення права вимоги. В той же час, як вбачається із картки обліку договору (розрахунок заборгованості), такі відсотки були нараховані по 21.10.2021, а перше відступлення мало місце 24.01.2022. Окрім того, законом України від 16.06.2020 року № 691 до Цивільного кодексу України було внесено зміни, а саме розділ «Прикінцевих та перехідних положень» доповнено пунктом 15, відповідно до якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. З огляду на вказане вище, просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у розмірі 24396 грн. Також позивач просить стягнути з нього у його користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. При цьому, такий розмір витрат обгрунтовує тим, що ним понесено витрати у сумі 3000 грн за надання усної консультації з вивчення документів та 10 000 грн за складання позовної заяви до суду. Вказані витрати вважає надзвичайно завищеними на невиправданими. 15.04.2024 представник позивача адвокат Морозова В.В. подала до суду письмові пояснення щодо нарахування відсотків та нарахування відсотків в період дії карантину. Зокрема зазначила, що розділом 3 кредитного договору передбачені умови нарахування відсотків. П. 3.1. договору передбачено, що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок Фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". П. 3.2. договору: до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в Графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 Договору, відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до п.4.2 Договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в Графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. П. 3.3. договору: розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.5.1 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Споживач розуміє та надає згоду Товариству, що застосування зниженої процентної ставки відповідно до пп.1.5.2. Договору залежить від того чи отримає Споживач індивідуальну знижку від Товариства на стандартну процентну ставку, та у випадку такого отримання Споживач погоджується, що застосування зниженої ставки є наперед обумовленим та не може вважатися односторонньою зміною умов Договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим Договором чітко визначені відповідно до домовленості Сторін, та не вимагають підписання Сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього Договору. Тобто, позичальник погодився на відповідні умови нарахування відсотків, а тому, позиція останнього щодо того, що умови є несправедливими спростована, а сплата відсотків повинна бути здійснена за Фактичний строк користування кредитом. Щодо нарахування відсотків в період дії карантину зазначила, що позичальник посилається на п. 15 ЦК України, у відповідності до якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби СОVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, і за таке прострочення. Натомість, заборона нарахування відсотків за користування кредитними коштами за період дії карантину відсутня, а тому, такі твердження відповідача є надуманими. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. 25 травня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 4209786 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого товариство надає споживачу кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним. Сума кредиту складає 10700 грн, строк кредиту - 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90 % в день, знижена процентна ставка 1, 425 % в день. Відповідно до п.2.1 Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Згідно повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», відповідно до договору ВП-200417-1 від 20.04.2017, було здійснено за дорученням ТОВ «Авентус Україна» наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів, зокрема 25.05.2021 на суму 10700 грн, маска картки [NUMBER] , код авторизації 628409, номер транзакції в системі WayForPay-creditplus-18975062. Згідно додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту №4209786 від 25.05.2021, яким є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки про споживчий кредит, сума платежу за розрахунковий період з 25.05.2021 по 24.06.2021, складе 16799 грн, проценти за користування кредитом складуть 6099 грн, реальна річна процентна ставка складе 24079, 41 річних, загальна вартість кредиту складе 16799 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Відповідно до ст.1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36\~Господарського процесуального\~кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.530\~ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. У відповідності до ч.1 ст.512ЦК\~України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідачки є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до договору факторингу № 24-01/2022 від 24.01.2022, укладеному між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «Вердикт Капітал», останнє набуло право грошової вимоги первісного кредитора до боржників, в тому числі за кредитним договором № 4209786, боржником за яким є [PERSON] . Відповідно до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, укладеному між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект центр», останнє набуло право вимоги первісного кредитора до боржників, в тому числі за кредитним договором №4209786, боржником за яким [PERSON] . Згідно розрахунку позивача заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Коллект центр» станом на 08.02.2024 становить: 35294, 46 грн, з яких 10700 грн заборгованість за тілом кредиту, 24396 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 28, 26 грн - нараховані 3 % річних, 171, 20 грн інфляційні збитки. Аналіз розрахунку заборгованості свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору. Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Тобто, право Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр» " нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 24.06.2021, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону. Згідно додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту №4209786 від 25.05.2021, яким є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки про споживчий кредит, сума платежу за розрахунковий період з 25.05.2021 по 24.06.2021, складе 16799 грн, проценти за користування кредитом складуть 6099 грн, реальна річна процентна ставка складе 24079, 41 річних, загальна вартість кредиту складе 16799 грн. Тому, на думку суду, саме такий розмір заборгованості відповідача, з урахуванням строку кредитування у 30 днів, є доведеним. За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню 16997, 46 грн, з яких: 10700 грн заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом, 6099, 00 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом, 27, 26 грн нараховані 3 % річних, 171, 20 грн інфляційні збитки. Позовні вимоги задоволені частково: 16997, 46 грн х 100 % : 35294, 46 грн = 48,2 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1459, 5 грн сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог. Відповідно до ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023, правову допомогу позивачу у справ надавало адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс». Згідно заявки про надання юридичної допомоги №39 від 07.02.2024, акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 вартість надання усної консультації з вивчення документів та складання позовної заяви становить 13000 грн. Згідно платіжної інструкції №413000008 від 09.02.2024 ТОВ «Коллект центр» сплатило Лігал Ассістанс АО 51000,00 грн. оплати послуг про надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02.01.2023 про надання правової допомоги. Суд вважає, що надання усної консультації з вивченням документів не було необхідним для надання правової допомоги позивачу, а складання позовної заяви не зайняло 5 год. часу, зважаючи на те, що договір про надання правової допомоги укладено сторонами за рік до звернення з позовом до суду, що свідчить про те, що аналогічні позовні заяви уже складались адвокатським об`єднанням, а тому складання позовної заяви не потребувало значного часу. За таких обставин, суд вважає необхідним зменшити витрати на правову допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача такі витрати в сумі 6000 грн, що буде розумним, справедливим та співмірним із складністю справи. На підставі ст.ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial