Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

25.12.2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми боргу. Відповідно до позовних вимог, позивач просить суд: стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 1554,97 грн. на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат,та понесені судові витрати в сумі 2684,00 грн. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 11 липня 2022 року до Управління звернувся [PERSON] із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, зокрема, допомоги особам, які досягли віку, що дає право на призначення допомоги. Рішенням Управління від 01.08.2022 року [PERSON] призначено допомогу з 22.01.2022 року по 28.02.2022 рік, з 01.03.2022 року по 30.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 05.07.2022 рік з урахуванням виплаченого. Однак, у зв`язку з неможливістю відпрацювати справу до виплати, так як відсутній перерахунок допомоги з 01.12.2021 року у зв`язку зі зміною прожиткового рівня, враховуючи зауваження Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у висновку від 08.08.2022 року №512, Управління рішенням від 10.08.2022 року призначило [PERSON] з 22.07.2021 року по 30.11.2021 рік, з 01.12.2021 року по 21.01.2022 рік з урахуванням виплаченого. З перегляду бази особових рахунків бази даних Автоматизованої системи обліку персональних даних Міністерства соціальної політики України, вбачається, що [PERSON] призначена пенсія по ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», початок виплати якої 05.09.2022 року. Управління листом від 16.06.2023 року звернулось до відповідачки з проханням в добровільному порядку повернути державні кошти, отримані надміру у зв`язку з неповідомленням Управління про початок отримання пенсії [PERSON] , однак, станом на дату звернення з позовом до суду, відповідач грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2024 року, провадження у цивільній справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, та роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи, та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі, адресовані відповідачу, повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», станом на 04.04.2024 року, відповідач, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Порядок призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 р. № 1098, визначає механізм призначення у період з 1 січня 2018 р. по 31 грудня 2020 р. тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті (далі - тимчасова допомога), за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу, та її виплати. Згідно п. 7 Порядку, Одиноким особам, які не мають інших джерел існування (не отримують доходів, передбачених Порядком обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632 "Деякі питання виплати державної соціальної допомоги" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 61, ст. 1981), крім доходів від особистого селянського господарства), тимчасова допомога призначається до досягнення віку, з якого вони набувають право на призначення пенсії. Як вбачається з матеріалів справи, 11 липня 2022 року [PERSON] звернувся до Управління з заявою про призначення допомогу особам, які досягли віку, що дає право на призначення допомоги. (а. с. 14-16) 10.08.2022 року Управлінням прийнято рішення про призначення допомоги з 22.01.2022 року по 28.02.2022 рік у розмірі 1934,00 грн., з 01.03.2022 року по 30.06.2022 року у розмірі 1934,00 грн., з 01.07.2022 року по 05.07.2022 рік у розмірі 2027,00 грн.. (а. с. 29) Згідно з витягу з бази даних особових рахунків, [PERSON] було призначено пенсію за віком з 05.09.2022 року. Відповідно до п. 12 Порядку, тимчасова допомога не призначається у разі, коли, зокрема, особа одержує пенсію або державну соціальну допомогу, що призначається відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" або "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю". Рішенням Управління від 28.09.2022 року прийнято рішення про перерахунок призначеної з 22.01.2022 року по 28.02.2022 рік у розмірі 1934,00 грн., з 01.03.2022 року по 30.06.2022 року у розмірі 1934,00 грн., з 01.07.2022 року по 05.07.2022 рік у розмірі 2027,00 грн. допомоги. Відповідно до п. 8 Порядку, у разі зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, особа зобов`язана не пізніше ніж через десять днів повідомити про це органу соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу. 16 червня 2023 року (вих. №37/18-5667) Управління направляло на адресу відповідача письмову вимогу, в якій просило повернути на рахунок Управління 1554,97 грн. безпідставно отриманих грошових коштів. (а. с. 33) Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України) Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми боргу є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач не повідомив управління про обставини, які слугували для прийняття рішенням про припинення надання соціальної допомоги, до цього часу грошові кошти не повернув. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved