Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Лозівським філіалом Харківської товарної біржі, 19 листопада 1998 року, за №645, предметом якого є 1/2 частина житлового будинку з відповідними надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що між нею та [PERSON] було укладено в Договір купівлі-продажу, про визнання дійсним якого вона просить. Договір купівлі-продажу було зареєстровано Лозівським філіалом Харківської товарної біржі 19.11.1998 року за №645 та у Лозівському бюро технічної інвентаризації 19.11.1998 року, номер запису 4279, в книзі №26. Реєстрація договору купівлі-продажу житлового будинку на товарній біржі здійснювалась на підставі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", відповідно до якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (п.9 договору). В даний час вона, як власник житлового будинку, звернулась до нотаріальної контори, де мала намір продати належний їй будинок. При перегляді документів нотаріусом було зазначено, що вона є власником житлового будинку, 1/2 частина якого належить їй на підставі договору купівлі-продажу, який був зареєстрований Лозівським філіалом Харківської товарної біржі, що на даний час суперечить вимогам ст. 227 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року та ст. 657 Цивільного Кодексу України. Для упорядкування правовстановлюючих документів на житловий будинок, їй необхідно в судовому порядку визнати договір купівлі-продажу будинку дійсним. Представник позивачки у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.11.1998 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу №645, предметом якого є 1/2 частина житлового будинку літ. «А1» з відповідними надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначений договір купівлі-продажу було зареєстровано Лозівським філіалом Харківської товарної біржі 19.11.1998 року за №645 та у Лозівському бюро технічної інвентаризації 19.11.1998 року, номер запису 4279, в книзі №26, що підтверджується копією договору та довідкою КП «Житлова управляюча компанія». Реєстрація вказаного договору купівлі-продажу здійснювалась на підставі ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", відповідно до якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (п. 9 договору). Крім того, реєстрація права власності на ім`я позивачки на 1/2 частину житлового будинку була проведена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2019 за індексним номером 187670664. Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку належить позивачці на підставі нотаріально посвідченого договору дарування 1/2 частини житлового будинку від 22.11.2021, за реєстром №3510. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] належить позивачці на підставі наступних документів: 1/2 частина на підставі нотаріально посвідченого договору про визначення часток в праві спільної сумісної власності від 20.11.2021 року, за реєстром №10993; 1/2 частина - нотаріально посвідченого договору дарування 1/2 частини земельної ділянки від 22.11.2021 року, за реєстром №3511. В даний\~час позивач\~звернулась до\~нотаріальної контори\~для оформлення\~договору купівлі-продажу\~житлового будинку\~та земельної\~ділянки, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. Відповідно до ч. 1\~ст.\~58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і\~перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки договір було укладено у 1998 році, то до цих правовідносин має бути застосовано законодавство, яке діяло на той час, тобто Цивільній Кодекс УРСР 1963 року. Згідно\~ст.\~227 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. За змістом ст.ст.\~128,\~153 ЦК УРСР\~(1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст.\~224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.\~Статтею 227 ЦК УРСР\~передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно\~ст. 15 Закону України «Про товарні біржі»\~не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.\~Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Отже, спеціальним законом не встановлено обов`язкової вимоги щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, які були укладені за результатами проведення біржового аукціону та зареєстровані на біржі. Згідно п. 1.1 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб", затвердженої\~наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09.06.98\~(в редакції чинній на час укладення договору), передбачено, що державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності. Згідно з тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 7 лютого 2002 року, підприємства бюро технічної інвентарізації здійснюють державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від01.07.2004 за №1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього\~Закону\~реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Судом встановлено, що позивачка,

Outcome: approved