Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

ФГ «Агронікс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , С(Ф)Г « Лещенко В.М. », третя особа: державний реєстратор Шевченко А.І. про визнання договору оренди землі недійсним та проведення реєстрації укладеного договору оренди землі. В обґрунтування позову посилається на те, що 01 березня 2011 року між Фермерським господарством «АГРОНІКС» та власником земельної ділянки, (згідно Державного акту серія ЯГ №718282 від 12 вересня 2007 р.) [PERSON] , було укладено Договір оренди землі сільськогосподарського призначення площею 3,5490 га, кадастровий номер земельної ділянки 2321581000:03:004:0004 на 10 років. Договір оренди зареєстровано у відділі Держкомзему Вільнянського району, про що у державному реєстрі земель вчинено відповідний запис від 23 березня 2012 року за№ 232150004000418. Відповідно до п. 43 даного договору зазначено, що даний договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, тобто його 10-ти річний строк спливав 23 березня 2022 року. В 2021 році стало відомо, що під час дії зазначеного договору, а саме 29.09.2021 року, Державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , проведено державну реєстрацію, номер запису про інше речове право: 44285330 від 29.09.2021 p., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60733419 від 04.10.2021 р. договору оренди земельної ділянки площею 3,5490 га, кадастровий номер земельної ділянки 2321581000:03:004:0004 який був укладений між [PERSON] та Селянським (фермерським) господарством « Лещенко В.М. » строком на 10 років, до 29.09.2031 р. з автоматичним продовженням дії договору. Фермерське господарство «АГРОНІКС» вважало, що уклавши в 2021 році спірний договір оренди та здійснивши державну реєстрацію права оренди, відповідачі порушили право позивача як чинного орендаря на володіння, користування земельною ділянкою, а також право на пролонгацію даного договору відповідно до п. 8 та ст. 33 Закону України «Про оренду землі»,оскільки договір оренди, укладений у 2011 році строком на 10 років з моменту його підписання та державної реєстрації (п. 43) між ФГ «Агронікс» та [PERSON] , є чинним і свою дію не припинив. Оскільки право на оренду землі за чинним договором було порушеним, Фермерське господарство «Агронікс» звернулося до Вільнянського районного суду Запорізької області з відповідним позовом. 01.12.2022 року рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області у справі № 314/5206/21 позов Фермерського господарства «АГРОНІКС» до [PERSON] , Селянського (фермерського) господарства «Лещенко В.М.», третя особа: державний реєстратор Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстраційного запису, усунення перешкод у користуванні та поновлення права на користування земельною ділянкою були задоволені повністю. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та Селянським (Фермерським) господарством « Лещенко В.М. » серія та номер 2679 виданий, 29.09.2021, та скасувати реєстрацію, яку проведено Державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Жук Юлієї Володимирівною, номер запису про інше речове право: 44285330 від 29.09.2021, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60733419 від 04.10.2021 на земельну ділянку, площею 3,5490 га, кадастровий номер земельної ділянки 2321581000:03:004:0004, що розташована н території Гнаровської сільської ради Запорізького (Вільнянського) району Запорізької області. Визнано припиненим за Селянським (Фермерським) господарством «ЛещенкоВ.М. » право оренди земельної ділянки, площею 3,5490 га, кадастровий номер земельної ділянки 2321581000:03:004:0004, що розташована на території Гнаровської сільської ради Запорізького (Вільнянського) району Запорізькі області, номер запису про інше речове право: 44285330 від 29.09.2021. Визнано за Фермерським господарством «АГРОНІКС» право оренди земельної ділянки, площею 3,5490 га кадастровий номер земельної ділянки 2321581000:03:004:0004, розташованої на території Гнаровської сільської ради Запорізького (Вільнянського) району Запорізької області на умовах, передбачених договором оренди від 01 березня 2011 року, який був укладений між [PERSON] та ФГ «АГРОНІКС» з моменту набуття рішенням суду законної сили та стягнуто із Селянського (Фермерського) господарства « Лещенко В.М. » (СДРПОУ [NUMBER] ) та [PERSON] , судовий збір по 3405 грн. 00 коп. з кожного. За наслідком розгляду апеляційної скарги СФГ « Лещенко В.М. » на вищевказане рішення суду першої інстанції постановою Запорізького апеляційного суду від 02.08.2023 року апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Лещенко В.М.» задоволено частково. Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2022 року у цій справі в частині визнання за Фермерським господарством «АГРОНІКС» права оренди земельної ділянки, площею 3,5490 г кадастровий номер земельної ділянки 2321581000:03:004:0004, розташованої на території Гнаровської сільської ради Запорізького (Вільнянського) району Запорізької області на умовах, передбачених договором оренди від 01 березня 2011 року, який був укладений між ОСОБА 1 та Фермерським господарством «АГРОНІКС» з моменту набуття рішенням суду законної сили скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог Фермерського господарства «АГРОНІКС» у цій справі відмовлено та стягнуто судові витрати. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без зміни. (Касаційна скарга ФГ «Агронікс» не подавалася). Після закінчення дії попереднього договору оренди землі (закінчився 23.03.2022 року), сторони, а саме Орендодавець [PERSON] та ФГ «Агронікс» дійшли згоди і 24.03.2022 року уклали новий договір землі площею 3,5490 га з відповідним кадастровим номером строком на 10 років. ФГ Агронікс» не зверталося до реєстраційної служби, з вимогою про реєстрацію договору оренди від 24.03.2022 року, оскільки на той час справа № 314/5206/21 ще не була розглянута і не було вирішено питання про незаконність та скасування реєстрації попереднього договору між [PERSON] та СФГ « Лещенко В.М. » від 29.09.2021 року, (остаточне рішення ухвалено Запорізьким апеляційним судом 02.08.2023 року у справі № 314/5206/21 Провадження № 22-ц/807/1047/23). Після набрання рішення законної сили ФГ «Агронікс» звернулося до державного реєстратора Вільнянської міської ради Запорізької області з відповідною заявою та договором оренди землі від 24.03.2022 року разом з додатками та рішеннями судів про його реєстрацію, але рішенням № 69147643 від 05.09.2023 року в реєстрації вищевказаного договору було відмовлено, оскільки виявилося, що СФГ « Лещенко В.М. », вже після укладеного 24.03.2022 року між ФГ «Агронікс» та [PERSON] договору оренди, було укладено інший договір на цю ж саму земельну ділянку між [PERSON] та СФГ « Лещенко В.М. » 01.08.2022 року, який пройшов державну реєстрацію 04.08.2022 року (державний реєстратор Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області Шевченко Алла Василівна, за номером: 47539012 від 04.08.2022 року). ФГ «Агронікс» вважає, що попередній договір оренди земельної ділянки, який був укладений між С(Ф)Г « Лещенко В.М. » та [PERSON] 01.08.2022 року є незаконним, тому, що в цей момент, був чинним і вже існував вже Договір оренди землі від 24.03.2022 року, а дії щодо «передачі» в оренду С(Ф)Г « Лещенко В.М. » земельної ділянки за договором оренди від 01.08.2022 року та його реєстрацію без припинення діючого договору оренди земельної ділянки безпідставними та незаконними і мають ознаки фіктивності, оскільки земельна ділянка по факту не передавалася, ні в 2022 році, ні в 2023 р. Представник позивача в судових засіданнях підтримував позов, просив його задовольнити з підстав визначених у позові. Представник відповідача відносно задоволення позову заперечував, посилаючись на підстави визначені у відзиві на позов. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Позивач посилається на те, що орендодавець [PERSON] та ФГ «Агронікс» дійшли згоди і 24.03.2022 уклали новий договір землі площею 3,5490 га з відповідним кадастровим номером строком на 10 років. Предметом спору за цивільною справою №314/5206/21 (перша інстанція - Вільнянський районний суд Запорізької області, рішення від 01.12.2022, апеляційна інстанція - Запорізький апеляційний суд, постанова від 02.08.2023) було речове право - оренда землі земельної ділянки кадастровий номер 2321581000:03:004:0004. Позовні вимоги сформульовані наступним: про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстраційного запису, усунення перешкод у користуванні та поновлення права на користування земельною ділянкою. За наслідками розгляду цивільної справи №314/5206/21 Вільнянський районний суд Запорізької області рішення від 01.12.2022, вирішив: «Позов Фермерського господарства «АГРОНІКС» до [PERSON] , Селянського (фермерського) господарства «Лещенко В.М.», третя особа: державний реєстратор Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстраційного запису, усунення перешкод у користуванні та поновлення права на користування земельною ділянкою задовольнити. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та Селянським (Фермерським) господарством «Лещенко В.М. » серія та номер 2679 виданий, 29.09.2021, та скасувати реєстрацію, яку проведено Державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Жук Юлієї Володимирівною, номер запису про інше речове право: 44285330 від 29.09.2021, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60733419 від 04.10.2021 на земельну ділянку, площею 3,5490 га, кадастровий номер земельної ділянки 2321581000:03:004:0004, що розташована н території Гнаровської сільської ради Запорізького (Вільнянського) району Запорізької області. Визнати припиненим за Селянським (Фермерським) господарством « Лещенко В.М. » право оренди земельної ділянки, площею 3,5490 га, кадастровий номер земельної ділянки 2321581000:03:004:0004, що розташована на території Гнаровської сільської ради Запорізького (Вільнянського) району Запорізькі області, номер запису про інше речове право: 44285330 від 29.09.2021. Визнати за Фермерським господарством «АГРОНІКС» право оренди земельної ділянки, площею 3,5490 г кадастровий номер земельної ділянки 2321581000:03:004:0004, розташованої на території Гнаровської сільської ради Запорізького (Вільнянського) району Запорізької області на умовах, передбачених договором оренди від 01 березня 2011 року, який був укладений між [PERSON] та ФГ «АГРОНІКС» з моменту набуття рішенням суду законної сили. За наслідками апеляційного перегляду цивільної справи №314/5206/21 Запорізький апеляційний суд постановою від 02.08.2023 постановив: «Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Лещенко В.М.» в особі представника [PERSON] задовольнити частково. Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2022 року у цій справі в частині визнання за Фермерським господарством «АГРОНІКС» права оренди земельної ділянки, площею 3,5490 г кадастровий номер земельної ділянки 2321581000:03:004:0004, розташованої на території Гнаровської сільської ради Запорізького (Вільнянського) району Запорізької області на умовах, передбачених договором оренди від 01 березня 2011 року, який був укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «АГРОНІКС» з моменту набуття рішенням суду законної сили скасувати. Ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог Фермерського господарства «АГРОНІКС» у цій справі відмовити. Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2022 року у цій справі в частині вирішення питання про судові витрати змінити, зменшивши розмір останніх з [PERSON] , Селянського (фермерського) господарства « Лещенко В.М. » на користь Фермерського господарства «АГРОНІКС» з 3405,00 грн. до 2270,00 грн. з кожного окремо. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.». Здійснивши хронологічно порівняльний аналіз вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем допущено суперечливі посилання на обставини, відносно цивільно-правових відносин щодо користування земельною ділянкою. Так, при розгляді цивільної справи №314/5206/21 (протягом всього періоду розгляду справи) позивач, висуваючи правову позицію, декларує право користування земельною ділянкою на підставі договору оренди від 01.03.2011. В даній цивільній справі позивач порушує питання відносно земельних правовідносин відносно спірної земельної ділянки на підставі договору оренди від 24.03.2022, тобто до ухвалення судових рішень за цивільною справою №314/5206/21: Вільнянський районний суд Запорізької області - рішення від 01.12.2022; Запорізький апеляційний суд - постанова від 02.08.2023. При цьому суд зауважує, що позивач при розгляді цивільної справи №314/5206/21 не повідомив суди відносно наявності нових врегульованих правовідносин, що стосуються спірної ділянки, та які виключають наявність продовження дії попереднього договору. На переконання суду станом на 24.03.2022 з боку позивача мала місце невизначена позиція відносно правових відносин щодо спірної земельної ділянки, а саме: за цивільною справою №314/5206/21 правова позиція висловлена наявністю правовідносин на підставі договору оренди землі від 01.03.2011; за даною цивільною справою позивач висуває правову позицію відносно правових відносин щодо спірної земельної ділянки на підставі оренди землі від 24.03.2022 та неможливістю проведення державної реєстрації договору оренди землі, оскільки не вирішено правове питання в судовому порядку за цивільною справою №314/5206/21 щодо визнання договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та Селянським (Фермерським) господарством «Лещенко В.М. » серія та номер 2679 виданий, 29.09.2021 недійсним та скасування реєстрації іншого речового права: № 44285330 від 29.09.2021 за зазначеним договором. На переконання суду, питання правової визначеності, що є складовою доброчесності учасника цивільних правовідносин, полягає у тому, що укладаючи новий договір за яким набувається речове право (договір оренди землі) відносно того ж об`єкта цивільних прав (земельна ділянка) суб`єкт передбачає визнання обставини припинення або розірвання попередніх цивільно-правових відносин між тими ж суб`єктами відносно одного й того ж об`єкта цивільних прав. Тобто, особа посилаючись на одну обставину (договір від 01.03.2011) при судовому розгляді цивільної справи №314/5206/21 (остаточне судове рішення - 02.08.2023) не може посилатись перед судом, при розгляді іншої справи, щодо того ж об`єкта цивільних прав (земельна ділянка), що цивільні правовідносини були врегульовані іншим правочином (договір від 24.03.2022) оскільки, наявність декількох дійсних правочинів між одними й тими ж суб`єктами, відносно одного й того ж об`єкта цивільних прав виключається. Позивач, як на підставу позову, посилається на неможливість проведення державної реєстрації договору оренди землі від 24.03.2022, оскільки в судовому порядку (314/5206/21) не було вирішено правове питання визнання договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та Селянським (Фермерським) господарством «Лещенко В.М. » серія та номер 2679 виданий, 29.09.2021 недійсним та скасування реєстрації іншого речового права: № 44285330 від 29.09.2021 за зазначеним договором. Судом встановлено, що інше речове право: № 44285330 від 29.09.2021 право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі між [PERSON] та Селянським (Фермерським) господарством «Лещенко В.М. » серія та номер 2679 виданий, 29.09.2021, що входило до предмету спору за цивільною справою №314/5206/21, було припинено 29.07.2022 (дата державної реєстрації припинення іншого речового права) на підставі угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки від 25.07.2022. Суд, не може залишити поза увагою обставину того, що речове право: № 44285330 від 29.09.2021, що входило до предмету спору за цивільною справою №314/5206/21 припинено під час судового розгляду справи, до ухвалення та постановлення судових рішень, відносно даного речового права. На переконання суду, особи, забезпечуючи виконання вимог ст.44 ЦПК України, повинні з належною сумлінністю виконувати свої процесуальні обов`язки щодо інформування суду, відносно обставин, які мають значення для розгляду справи. Крім того, суд зауважує, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №363002971 від 24.01.2024, за період часу з 29.07.2022 (дата державної реєстрації припинення іншого речового права) по 04.08.2022 (дата державної реєстрації іншого речового права №47539012 - право оренди земельної ділянки), за об`єктом нерухомого майна не було зареєстровано жодного іншого речового права, а отже посилання представника позивача про неможливість здійснення державної реєстрації права за договором оренди від 24.03.2022 до розгляду цивільної справи 314/5206/21 по суті (Вільнянський районний суд Запорізької області - рішення від 01.12.2022; Запорізький апеляційний суд - постанова від 02.08.2023) є необґрунтованим. За визначенням ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.2-5 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. Особа, яка має якесь право, і своєю поведінкою створює в іншої особи відчуття, що вона цим правом користуватися не буде, а згодом всупереч колишній власній поведінці намагається скористатися своєю формальною правовою позицією, то за наявності низки ознак суд на підставі принципу естопель може відмовити у захисті такого права за ч. 2, 3 ст. 13 ЦК України, вбачаючи зловживання правом. Естопель - це заборона стороні поводитися всупереч її попередній поведінці (заявам, твердженням, обіцянкам, фактичній поведінці і навіть бездіяльності) у тих випадках, коли така поведінка не пов`язує цю сторону і не примушує до послідовності з огляду на правочин чи інший формально-правовий ефект, але попередня поведінка сформувала в іншої сторони довіру і розумні очікування, і їх підрив (внаслідок непослідовності) призведе до явної несправедливості. Обов`язкові умови для застосування естопелю є : (a) виникнення довіри в іншої сторони має стосуватися особи, якій протиставляється естопель - де довіра добросовісної сторони має стати результатом попередньої поведінки недобросовісної сторони, здатної сформувати таку довіру (наприклад, будь-яких заяв, обіцянок, фактичної поведінки, що формує в іншої сторони обґрунтовані очікування, у тому числі й бездіяльності); (b) виникнення обґрунтованої довіри у добросовісної сторони - де у добросовісної сторони мають виникнути певні очікування щодо подальшої поведінки іншої особи. Сторона має розумні підстави для того, щоб покладатися на поведінку контрагента; (c) очевидна несправедливість підриву довіри - де заборона суперечливої поведінки не покликана покарати особу, яка діє суперечливо. Право блокується через очевидну несправедливість, що в конкретних ситуаціях може виникати в результаті суперечливої ?поведінки. ВП ВС звертає увагу, що відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб. Зокрема, недобросовісну поведінку може становити необґрунтоване припинення переговорів, пропозиція нерозумних умов, які завідомо є неприйнятними для контрагента, вступ у переговори без серйозних намірів (зокрема з метою зірвати укладення договору з третьою особою, наприклад з конкурентом недобросовісної сторони переговорів), нерозкриття необхідної контрагенту інформації тощо. При цьому обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проєкту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою та затверджує цей проєкт щодо іншої особи.(Постанова ВП ВС від 29.09.20, справа № 688/2908/16-ц). Рішенням Конституційного Суду України від 28.04.21 № 2-р(ІІ)/2021 у справі № 3-95/2020(193/20) визначено наступне. Заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої ст. 68 Конституції України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука «а також зловживання правом в інших формах», що також міститься у ч. 3 ст. 13 ЦК України за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що ч. 3 ст. 13 та ч. 3 ст.16 ЦК України мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною). Добросовісність поведінки також висвітлена зокрема в наступній практиці ЄСПЛ: 1) рішення у справі «Лінгенс проти Австрії» від 08 липня 1986 року, заява № 9815/82, п. 46; 2) рішення у справі «Фрессо і Руар проти Франції» від 21 січня 1999 року, заява № 29183/95, п. 55; 3) рішення у справі «Карабет та інші проти України» від 17 січня 2013 року, заяви №№ 38906/07 і 52025/07, п. 276. На підставі вищезазначеного, суд,вбачаючи зловживання правом з боку позивача та відповідача - [PERSON] , на підставі принципу естопель, приходить до висновку про необґрунтованість позову та відмову в його задоволенні.

Outcome: partial