Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Адвокат Бочаров О.М. звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту батьківства, в якій просив суд: -встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець с. Домантово, Золотоніського району Черкаської області, який помер [INFO] , є рідним батьком [PERSON] , який народився [INFO] у с. Дмитрівка, Золотоніського району Черкаської області. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яку заявник має намір прийняти. Нотаріусом під час перегляду документів встановлено, що в свідоцтві про народження в графі «батько» відомості відсутні. Починаючи з 1995 по 2007 р. заявник проживав з батьком в [ADDRESS] , однією сім`єю, де вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Батьки заявника - [PERSON] та [PERSON] не перебували в шлюбі, тому в заявника прізвище матері. У судовому засіданні 03.11.2023 р. представник заявника [PERSON] - адвокат Бочаров О.М. підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. У судове засідання 10.04.2024 р. заявник та його представник не з`явилися, але в матеріалах справи міститься заява адвоката про розгляд справи без його участі та участі заявника, заяву просив задовольнити. Представник Золотоніського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився , але скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. У разі доведення кровного споріднення між батьком та дитиною, заперечень щодо встановлення батьківства не має. Суд, вислухавши доводи сторони заявника, показання свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст.128, ч.1 ст.130 СК України в разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Частиною 1 статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. У пункті 9 вказаної постанови зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З наведеного вбачається, що Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування в даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved