Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою відповідно до вимог якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який був зареєстрований 08.06.2019 у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 461, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] »; просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та сплачені послуги з надання правничої допомоги у розмірі 2000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 08.06.2019 позивач зареєструвала з [PERSON] у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. У шлюбі у сторін народилася спільна дитина дочка [PERSON] , [INFO] . З січня 2024 позивач з відповідачем по справі не проживають однією сім`єю та не підтримують подружніх стосунків. Причина розпаду їхньої родини зазначає в тому, що сторони абсолютно різні люди з різними поглядами з питань сумісного проживання та виховання спільної дитини. Вважає, що на теперішній час налагодження між позивачем та відповідачем нормальних сімейних стосунків є неможливим, а тому збереження сім`ї недоречним. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.03.2024 відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження зі викликом сторін та призначено судове засідання. 16.04.2024 від відповідач [PERSON] до суду надійшла заява, відповідно до якої позивач не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглянути у його відсутності. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно заяви позов визнав та просить судове засідання провести без його участі. Суд враховуючи думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним. Згідно з ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Як достовірно встановлено в судовому засіданні між позивачем [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] був зареєстровано шлюб 08.06.2019 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено актовий запис №461, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2019. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.2019, у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 СК України,\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або дитини, що має істотне значення. Подружжя примирятися не бажає і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд дійшов висновку, шлюб підлягає розірванню та позов необхідно задовольнити. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (ч.8 ст. 141 ЦПК України). Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До позовної заяви позивач додав копію договору про надання правової допомоги від 21.03.2024, акт здачі-приймання виконаних робіт від 21.03.2024, згідно яких [PERSON] за складання позовної заяви про розірвання шлюбу має сплатити виконавцю 2000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу на складання процесуальних заяв, документів, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. та з огляду на ст. 142 ЦПК України 50 відсотків сплаченого судового збору повернути з державного бюджету, 50 відсотків сплаченого збору стягнути з відповідача. На підставі ст. 2, 4, 12, 81, 82, 141, 142, 257, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282, ЦПК України, ст. 80, 81, 104, 105, 110, 112, 114, 115, 180, 182, 183, 191 СК України, суд -

Outcome: approved