Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ЕЛІТ\~ФІНАНС"\~ звернулося\~до Царичанського\~районного суду\~Дніпропетровської області\~з позовом\~до відповідачки\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 червня 2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачкою укладено договір про надання кредиту №500833613, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 26\~770.44 грн., строком на 36 місяців з відсотковою ставкою 23% річних. Договір укладено в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача кошти в розмірі 26\~770.44 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.12.2021 року становить 33\~380.64 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 25\~607.79 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7\~772.85 грн. 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, відповідно до якого первісний кредитор АТ «АЛЬФА-БАНК» передав ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до боржників. Згідно з\~розрахунком заборгованості\~за [PERSON] \~станом на\~20.12.2021\~року обліковується\~заборгованість за\~кредитним договором №500833613\~від 23.06.2020\~року в розмірі 33 380.64 грн., яку просить стягнути з відповідачки, а також судовий збір - 3 208.00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7100.00 грн. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області 06 березня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 48). Представник позивача - адвокат Євтодьєв А.О., у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с.63-65). Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про місце, день та час слухання справи була повідомленою належним чином згідно з порядком, встановленим ст. 128 ЦПК України (а.с. 49-50, 58-59, 61, 66). Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзиву на позов не подала. 17 квітня 2024 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 червня 2020 року між АТ"Альфа-Банк" та [PERSON] підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту №500833613, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ "Альфа-Банк". Тип кредиту: кредит готівкою; сума кредиту: 26\~770.44 грн.; процентна ставка, % річних: 23,00%, тип ставки фіксована; строк кредиту: 36 міс.; дата повернення кредиту 24.06.2023 року (а.с.5). 23 червня 2020 року [PERSON] підписано графік платежів Додаток №1 до договору №500833613 та паспорт споживчого кредиту (а.с.5 зворот, 6 ). Відповідачка була ознайомлена з умовами кредитування, згоду на укладення договору про надання кредиту особисто засвідчила своїм підписом, що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору (а.с. 5-6). Отримання відповідачкою кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по особовим рахункам з 23.06.2020 по 20.12.2021 (а.с. 16-27). Розрахунком заборгованості за вищевказаним договором підтверджується, що відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконує та станом на 20.12.2021 р. має заборгованість в розмірі 33\~380.64 грн., з яких: 25\~607.79 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7\~772.85 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується наданим розрахунком (а.с.28). Відповідачка порушила строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, про що свідчить виписка по особовому рахунку та розрахунок заборгованості. 20 грудня 2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 4 відповідно до якого первісний кредитор АТ «АЛЬФА-БАНК» передало ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до боржників (а.с.8-12). Відповідно до п.2.1 даної угоди фактор набуває право вимоги до боржників за договорами, перелік, яких наведено в Додатку №1-1 до цього Договору. Відповідно до п.2.3 даної угоди право вимоги вважається відступленим фактору з дати оплати фактором ціни вимоги. В дату здійснення оплати фактором відповідно до п 4.2 даної угоди сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників за формою встановленою в Додатку №2 до цього Договору. Згідно Додатку 1-1 до Договору факторингу №4 від 20 грудня 2021 року до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500833613 від 23.06.2020 року (а.с.13). \~ \~ \~ \~Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 20 грудня 2021 року до Договору факторингу №4 від 20.12.2021 року реєстр боржників передано у повному об`ємі (а.с.14). Отже, згідно договору відповідачці банком було надано кредитні кошти. Відповідачка, взяті на себе зобов`язання не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. За положеннями ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.525, 526, 530\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно зі ст.ст.610, 611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання у встановлені договором строки не виконувала, у зв`язку з чим має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути з неї заборгованість за договором у сумі 33\~380.64 грн., яка складається з наступних сум: 25\~607.79 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7\~772.85 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. У свою чергу, відповідачка будь-яких доказів на спростовування розрахунків заборгованості здійснених позивачем, суду не надала. Що стосується укладеного договору факторингу, суд зазначає наступне. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1\~ст. 1084 ЦК України). Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3\~ст.1079\~ЦК\~України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Закон України\~\~«Про фінансові\~\~послуги та\~\~державне регулювання\~\~ринків фінансових\~послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Зокрема, у п. 1 ч. 1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Згідно з п. 5 ч. 1 ст.1\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За п. 11 ч. 1 ст.\~4\~Закону України «Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» факторинг є фінансовою послугою. У ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ. Навіть при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної\~заборгованості на\~рахунки первісних\~кредиторів,\~ і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Права вимоги за кредитним договором № 500833613 від 23.06.2020 року, перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Всупереч умовам кредитного договору № 500833613 від 23.06.2020 року, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, за вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір № 500833613 від 23.06.2020 року, за умовами яких відповідачка зобов`язалась прийняти грошові кошти, та повернути їх у визначений договорами строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять. У зв`язку із чим, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами. Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат, суд зазначає таке. Позивачем надана платіжна інструкція № 715 від 09.02.2024 року про сплату судового збору у розмірі 3028.00 грн (а.с.4). Згідно зі ст.141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому слід стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у сумі 3028.00 грн. Щодо витрат на професійну правову допомогу, то з цього приводу суд зазначає таке. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141\~ЦПК України ( пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19 (провадження N 14-44цс21). У даній справі позивач просить стягнути витрати на професійну правову допомогу, а саме, витрати понесені на юридичні послуги ТОВ "Перший інвестиційний клуб", та посилається на документи на підтвердження витрат на юридичні послуги цього товариства (договір про надання юридичних послуг №02/10-23 від 02 жовтня 2023 року, додатковий договір №3 до договору № 02/10-23 про надання юридичних послуг від 02 жовтня 2023 року, акт приймання-передачі виконаних робіт №3 від 25 січня 2024 року, платіжну інструкцію №391 від 26 січня 20243 на суму 7100 гривень (а.с.30-34). Водночас, ТОВ "Перший інвестиційний клуб" не є адвокатським бюро чи об`єднанням, і жодних доказів того, що роботи, вказані у акті приймання-передачі виконаних робіт №3 від 25 січня 2024 року виконані адвокатом на відповідній правовій основі. Тобто, матеріали справи не містять належних доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, яка надавалась йому у цій справі саме адвокатами, а також відповідних договорів про надання правової допомоги з такими адвокатами. Отже, відсутні підстави для стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 100 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved