Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

11 березня 2024 року позивачка звернулась до суду з\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 10.06.2005 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. З 2021 року між ними почали ускладнюватися стосунки, відсутність спільної мови, різні погляди на вирішення сімейних проблем. Позивачка не могла зрозуміти причину погіршення стосунків з відповідачем, а через деякий час відповідачці стало відомо про те, що відповідач порушує подружню вірність. Тому влітку 2022 року вона залишила відповідача і з цього часу вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, взагалі не спілкуються. Тому відповідачка прийшла до висновку, що сім`я розпалася. Спору про поділ спільного майна між ними немає. Спір з приводу місця проживання дитини відсутній. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 13.03.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. 18.03.2024 року від позивачки надійшла заява про усунення недоліків. Недоліки позивачем усунуті. Ухвалою суду від 18.03.2024 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилась, але через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, але через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 10 червня 2005 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 141 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої\~статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з 2022 року, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8\~статті 294 Цивільного процесуального кодексу України\~відповідачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу \~« [PERSON] ». Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved