Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просив визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною особою та призначити заявника її опікуном. В обґрунтування вимог у заяві зазначено, що після проходження огляду у лікаря-психіатра у матері заявника - [PERSON] - було виявлено ознаки психічного розладу у формі мультиінфарктної деменції. Протягом останніх шести місяців стан здоров`я [PERSON] погіршився і вона втратила здатність до абстрактного та асоціативного мислення, у неї очевидні порушення пам`яті, мови, орієнтації і сприйняття. Вона також втратила здатність адекватно сприймати будь-яку інформацію, контролювати свою поведінку у будь-яких відносинах, орієнтуватися у часі та просторі та обслуговувати себе самостійно. Заявник проживає разом з матір`ю і фактично опікується нею. З метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів [PERSON] , яка за станом свого здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, заявник вважає за необхідне ухвалення судом рішення про визнання його матері недієздатною та призначити його її опікуном. Ухвалою від 19.12.2023р. судом відкрито провадження у справі та призначено захисника заінтересованій особі [PERSON] , [INFO] , через Черкаський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги. 09.01.2024р. за клопотанням заявника судом постановлено ухвалу про призначення судово-психіатричної експертизи, проведення якої було доручено експертам Черкаської філії Державної установи «Інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (вул. Павлова, 46, Сміла, Черкаська область, 20700). На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. 27.02.2024р. на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта Черкаської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» № 76 від 09.02.2024р., у зв`язку з чим ухвалою від 28.02.2024р. судом поновлено провадження у справі. 14.03.2024р. судом постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи [INFO] . Представник [INFO] не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки. Беручи до уваги, що відповідний орган військового управління був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, то неявка його представника не перешкоджає розгляду справи. [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Натомість з урахуванням висновку судово-психіатричного експерта №76 від 09.02.2024р., відповідно до якого [PERSON] внаслідок наявного в неї хронічного стійкого психічного захворювання позбавлена фактичної можливості особисто з`явитись в судове засідання та особисто давати пояснення по суті справи, суд вважає за можливе провести судове засідання з розгляду справи без її участі. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги свої заяви та наполягав на їх задоволенні. Пояснив, що у жовтні 2023 року він звернувся до психоневрологічного диспансеру з метою проведення психіатричного огляду його матері і за наслідками її огляду лікарем-психіатром було виявлено наявність в неї захворювання у формі мультиінфарктної деменції. Зауважив, що його мати не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також не спроможна самостійно реалізовувати свої права та виконувати свої обов`язки. Зазначив, що він проживає разом з матір`ю і на теперішній час він є єдиною рідною для неї особою, яка може піклуватися про неї, а тому бажає бути її опікуном. Представник органу опіки та піклування Черкаської міської ради Чуйко В.В., який діє на підставі довіреності виконавчого комітету Черкаської міської ради від 08.01.2024р. №42-01-21, в судове засідання не з`явився, однак 22.03.2024р. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та вказував, що таку заяву [PERSON] він підтримує та просить задовольнити. Представник [PERSON] адвокат Нікітюк А.М., який діє на підставі доручення №249 від 21.12.2023р., виданого Черкаським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] , оскільки [PERSON] потребує сторонньої допомоги, а визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки сприятиме захисту її інтересів. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. Заявник є сином [PERSON] , [INFO] , і фактично проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , - що підтверджується відповідними свідоцтвами, що видані органами державної реєстрації цивільного стану та актом обстеження умов проживання від 15.11.2023р. /а.с.10, 13, 16, 18, 21, 22, 33/. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: [ADDRESS] , - належить на праві спільної часткової власності заявнику (1/3 частка) та його матері [PERSON] (2/3 частки) /а.с. 25/. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 76 від 09.02.2024 [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічне стійке психічне захворювання у вигляді вираженої мультиінфарктної деменції з депресивними розладами, через що вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а.с. 56-57/. Висновок обґрунтований тим, що когнітивні негаразди в [PERSON] простежуються на тлі стійких афективних - депресивних порушень та супроводжуються грубими розладами критичних і прогностичних функцій. Перші ознаки змін у поведінці та в психічному стані [PERSON] простежуються з 2019-2020р., коли вона перестала цікавитись власним зовнішнім виглядом, занедбала себе та помешкання, в якому проживала, з?явився безлад в поведінці, поступово втратила спроможність доглядати за собою, готувати найпростіші страви. Протягом тривалого часу зносила до помешкання непотріб. Проводячи час на вулиці, справляла враження жебрачки, отримуючи непрохану посильну допомогу від випадкових людей. З плином часу вказані особливості наростали, привели врешті до неспроможності організувати власне життя, задовольняти самотужки власні базові, фізіологічні потреби. Згідно отриманим даним, при огляді в листопаді 2023р. лікарем психіатром була практично недоступна контакту, не реагувала на звернену мову, дивилась в одну крапку, була емоційно спустошеною, без критики до свого стану. Вперше в житті діагностовано «мультиінфарктну деменцію». Згідно отриманим даним, в подальшому стан не поліпшився, на протязі дня бездіяльна, пасивна, сидить, опустивши очі, час від часу починає плакати, практично припинила мовний контакт з оточуючими, байдужа до власного зовнішнього вигляду, лише частково контролює тазові органи. Не в змозі приготувати найпростіші страви, проте при харчуванні відмічається незрозуміла, недоречна ненажерливість. Приймає препарати, спрямовані на підтримання когнітивної продуктивності. При клінічному дослідженні, на тлі розсіяної неврологічної симптоматики та формально збереженій свідомості, відмічаються грубі прояви амнестичного дезорієнтування, спостерігається стійкий когнітивний дефект зі збідненням мовлення, інтелектуальною неспроможністю, спостерігаються грубі прояви виснажуваності, інертності нервово-психічних процесів, спустошення пам?яті, непродуктивність мислення з втратою здатності до узагальнення та абстрагування. Згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER] заявник [PERSON] перебуває на пенсійному обліку за віком з 24.06.2020р. /а.с. 15/. Згідно відомостей інформаційно-аналітичної системи Міністерства внутрішніх справ [PERSON] станом на 07.11.2023 на території України не притягується до кримінальної відповідальності, не маж незнятої чи непогашеної судимості та не перебуває в розшуку /а.с. 27/. Відповідно до довідки КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 14.11.2023р. за вих. №2203/01-05 заявник не перебуває та не перебував під наглядом лікаря-психіатра такої установи /а.с. 29/. Надаючи оцінку вимогам заявника суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~296\~ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно зі ст. 30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Статтею 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зазначені положення закону направлені на забезпечення захисту законних прав та інтересів членів суспільства, щоб запобігти існуванню правочинів, які не відповідають ознаці вільного волевиявлення його учасників та гарантувати належний правовий захист особам, які з об`єктивних причин не можуть самостійно здійснювати свої права та відповідати по своїм обов`язкам. Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 09.02.2024р. №76 страждає на хронічне стійке психічне захворювання у вигляді вираженої мультиінфарктної деменції з депресивними розладами, через що вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Даний експертний висновок є належним чином мотивований та обґрунтований і містить детальний опис обставин, які свідчать про хронічний та стійкий характер психічних розладів у [PERSON] . Крім того, такий висновок узгоджується і з поясненнями заявника щодо поведінки його матері, а також з обставинами її життєдіяльності. Отже судом встановлено, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного захворювання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого не може належним чином самостійно набувати та здійснювати свої цивільні права, а також створювати, виконувати та нести відповідальність по своїми обов`язками. Своєї поведінкою та способом життя [PERSON] створює реальну небезпеку як для себе самої, так і для оточуючих її людей. За таких обставин вимоги про визнання [PERSON] недієздатною особою підлягають до задоволення. Положеннями ч. 1\~ст. 300 ЦПК України\~передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до положень ст. 40\~ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно зі ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. За положеннями ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно вимог ст. 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Питання щодо встановлення опіки і піклування регулюються Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.99 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за N 387/3680 (далі - Правила опіки і піклування) та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини затверджених постановою КМУ від 24 вересня 2008 р. № 866. У п. 3.3. вищевказаних Правил, визначений перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, це зокрема: -довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); -довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; -акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; -довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки. Аналіз вищенаведених положень законодавства свідчить, що при вирішенні судом питання про можливість призначення конкретної фізичної особи опікуном, необхідним є дослідження обставин, які свідчать про відповідність потенційного опікуна вимогам закону, можливість виконання ним обов`язків опікуна, а також відсутність обставин, які перешкоджають здійсненню такою особою обов`язків опікуна. Виявлення та оцінка таких обставин покладається на орган опіки та піклування, а суд здійснює контрольну функцію за висновком органу опіки та піклування щодо можливості призначення конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною особою. Саме тому законом визначена обов`язкова вимога щодо наявності подання органу опіки та піклування про призначення фізичної особи опікуном, яке складається за наслідком розгляду відповідного питання спеціальною комісією органу опіки та піклування, а на суд покладений обов`язок дослідження такого подання та його оцінка з урахуванням обставин справи. Отже, виходячи з аналізу положень ч. 1 ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.05.2020р. у справі № 736/1508/17, від 23.11.2021р. у справі № 751/9572/19, від 30.06.2022р. у справі №552/3443/20. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Всупереч вищевикладених положень процесуального законодавства заявником не надано суду подання органу опіки та піклування за місцем його проживання щодо можливості виконувати обов`язки опікуна, довідки про стан здоров`я заявника тощо. За таких обставин суд позбавлений можливості повноцінно оцінити здатність заявника здійснювати обов`язки опікуна та відповідність заявника вимогам, що висуваються законом до опікуна. Таким чином, вимоги заявника про призначення його опікуном над матір`ю є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. За змістом статей 65, 66 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. В даному випадку суду не надано подання органу опіки та піклування про призначення конкретної фізичної особи опікуном [PERSON] , а відтак до призначення їй опікуна у встановленому законом порядку, функції з опіки над такою особою слід покласти на орган опіки та піклування Черкаської міської ради. Відповідно до положень ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. В зв`язку із даним положенням, суд визначає строк дії рішення про визнання фізичної особи [PERSON] , [INFO] , недієздатною у виді двох років з дня набуття рішенням законної сили. Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог заявника. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Керівник Черкаської\~філії судових\~експертиз ДУ\~«Інститут судової\~психіатрії Міністерства\~охорони здоров`я\~України»,\~направляючи до\~суду висновок\~судово-психіатричного\~експерта №76\~від 09.02.2024р.\~одночасно клопотав\~про відшкодування\~витрат пов`язаних\~із проведенням\~експертизи за\~рахунок держави,\~що стверджується\~листом №164/01-02\~від 20.02.2024р.\~Із зазначеного\~листа вбачається,\~що експертами\~Черкаської філії\~судових експертиз\~ДУ «Інститут\~судової психіатрії\~Міністерства охорони\~здоров`я України» при проведенні експертизи [PERSON] було витрачено 10 експерто-годин, вартість однієї експерто-години складає 537 грн. 94 коп., тобто, загальна вартість цієї експертизи становить 5 379 грн. 40 коп. (без ПДВ). Зазначені витрати, враховуючи вказані вище норми закону, підлягають відшкодуванню Державній установі «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» за рахунок держави. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial