Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» (далі за текстом АТ АКБ «Львів») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.01.2022 АТ АКБ «Львів» та [PERSON] уклали кредитний договір № 15800/119/2022 (далі за текстом Договір), згідно з яким АТ АКБ «Львів» надало позичальнику кредит у безготівковій формі на поточний рахунок у розмірі 120000 грн, з оплатою 40,5% річних за користування кредитом та з кінцевим терміном погашення не пізніше 03.01.2026. Позивач вказав, що виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами. Однак відповідач належним чином покладені на нього зобов`язання не виконав, порушив умови Договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 28.12.2023 складає 119273,69 грн, з яких: заборгованість за кредитом 97615,51 грн; заборгованість за відсотками 21568,18 грн. За таких\~підстав,\~посилаючись на\~ч.\~2\~ст.\~1050\~ЦК України,\~позивач просить\~достроково стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~АТ АКБ\~«Львів» заборгованість\~за кредитним\~договором №\~15800/119/2022\~ від\~04.01.2022 станом на 28.12.2023 у сумі 119273,69 грн, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. 09.02.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 07.03.2024 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 07.03.2024 судове засідання відкладене на 04.04.2024 у зв`язку із неявкою відповідача. У судове засідання 04.04.2024 представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Не заперечував проти постановлення заочного рішення. У судове засідання 04.04.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з укладенням та виконанням кредитного договору та регулюються главою 71 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Суд встановив, що 04.01.2022 АТ АКБ «Львів» та [PERSON] уклали кредитний договір № 15800/119/2022 (а.с. 5-7). Відповідно до п. 1.1 Договору Банк зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути отриманий Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом. Згідно з п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору Кредит надається Позичальнику на поточні потреби Позичальника, не пов`язані з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається у сумі 120000,00 грн, з умовою повернення в термін до 03.01.2026 в порядку та відповідно до умов цього договору. Видача Банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок Позичальника [NUMBER] , МФО 325268, код ДРФО 3225200716. За користування Кредитом Позичальник сплачує Банку фіксовану процентну ставку у розмірі 40,5% річних. Загальна вартість Кредиту становить 245091,58 грн. Реальна річна процентна ставка становить 48,92%. Проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно у році 360 днів) з дати Кредиту по дату повернення Кредиту Позичальником, періодами з першого по останнє число місяця. При нарахуванні процентів враховується день видачі та не враховується день погашення Кредиту (п. 3.2, 3.3, 3.4 Договору). Згідно з п. 5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повернути Банку Кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Крім цього, згідно з Додатком № 1 до Кредитного договору № 15800/119/2022 від 04.01.2022 сторони погодили детальний розпис загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості Кредиту і реальної відсоткової ставки (а.с. 8-9). Також 04.01.2022 з метою надання позивачем відповідачу кредитних коштів сторони підписали Паспорт споживчого кредиту, у якому узгодили спосіб та строк кредитування, мету отримання кредиту, розміри процентної ставки, реальної річної процентної ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту (а.с. 15, 16). Отже, між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який укладений між ними у письмовій формі, а відтак у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Так, ст. 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). При цьому\~відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.\~ Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що унаслідок порушення відповідачем узятих на себе зобов`язань виникла прострочена заборгованість, яка станом на 28.12.2023 складає 119273,69 грн, з яких: заборгованість за кредитом 97615,51 грн; заборгованість за відсотками 21568,18 грн. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18. З виписок про рух коштів по рахунку відповідача за період з 04.01.2022 до 28.12.2023 (а.с. 18-23) вбачається, що відповідачу відповідно до умов Договору на поточний рахунок у безготівковій формі надані кошти у сумі 120000 грн. З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Разом з тим з розрахунку заборгованості за договором кредиту (а.с. 4) вбачається, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Договором, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 28.12.2023 складає 119273,69 грн, з яких: заборгованість за кредитом 97615,51 грн; заборгованість за відсотками 21568,18 грн. Ураховуючи, що відповідач не з`явився у судове засідання та докази на спростування доводів позивача не надав, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] умов кредитного договору № 15800/119/2022 від 04.01.2022 та наявність заборгованості за даним Договором у вказаному вище розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Так само і згідно з п. 5.8 Договору Банк вправі вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором у випадках, обумовлених цим договором і чинним законодавством. Так, відповідно до п. 2.3.2 Договору Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Кредитним договором у разі, зокрема несвоєчасної сплати процентів та/або не повернення суми Кредиту (частини Кредиту). Згідно з п. 2.4 Договору у випадку прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення Кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів за Договором, Банк письмово повідомляє про це позичальника. При цьому Позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму Кредиту та сплатити проценти, нараховані станом на день повернення. 13.11.2023 позивач направив [PERSON] лист-вимогу (а.с. 11), у якому зазначив про необхідність протягом тридцяти днів з дня отримання даної вимоги повністю погасити заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13.11.2023 становить 119273,69 грн. Разом з тим така вимога позивача не виконана та відповідач наявну кредитну заборгованість банку не сплатив. Докази зворотного суду не надані. Відтак суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом дострокового стягнення з [PERSON] на користь АТ АКБ «Львів» заборгованості за кредитним договором № 15800/119/2022 від 04.01.2022 станом на 28.12.2023 на загальну суму 119273,69 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3028 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1581660 від 19.01.2024 (а.с. 3). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved