Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 89383,50 гривень заборгованості за кредитними договорами № 2968110 від 21 лютого 2022 року, № 24391-02/2022 від 22 лютого 2022 року, № 5554921 від 17 лютого 2022 року. Вимоги обґрунтовано тим, що зазначені кредитні договори відповідач [PERSON] уклав із ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Авентус Україна», відповідно. Право вимоги за цими договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за укладеними з первісними кредиторами договорами факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року, №13012023 від 13 січня 2023 року, №19062023 від 19 червня 2023 року, відповідно. Свої грошові зобов`язання за цими кредитними договорами відповідач не виконав ні первісним кредиторам, ні новому кредитору, в результаті чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками, яка в сукупності становить заявлений розмір позовних вимог. Зокрема, за договором № 2968110 кредитну заборгованість складають: 12000,00 гривень основної суми боргу та 49455,68 гривень процентів; за договором № 24391-02/2022 - 5000,00 гривень основної суми боргу та 10935,00 гривень процентів; за договором № 5554921 - 3400,00 гривень основної суми боргу та 8592,82 гривень процентів. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 25 січня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення за закінченням терміну зберігання за підтвердженою в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України адресою, ухвалою від 29 лютого 2024 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 19 березня 2024 року висловився за часткове визнання позову. Підтвердив укладення кредитних договорів, за якими заявлено кредитну заборгованість, проте зазначив, що кредитні кошти за цими договорами йому надавались строком на 30 днів. Тому суму боргу визнає лише в межах цього строку. У це судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, що підтверджується власноручно ним підписаною письмовою розпискою, про причини неявки не сповістив, заяв щодо неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд завершив розгляд справи в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 21 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 2968110 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 12000,00 гривень на 360 днів зі сплатою 1,99% в день. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. 22 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 24391-02/2022, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 гривень на 30 днів до 23.03.2023 під 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. 17 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 5554921 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 3400,00 гривень на 360 днів зі сплатою 1,99% в день. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Зазначені кредитні договори укладені відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та відповідачем підписані електронним підписом. Право вимоги за указаними кредитними договорами перейшло до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі укладених з ТОВ «Лінеура Україна», ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Авентус Україна» договорів факторингу № 19072023 від 19 липня 2023 року, №13012023 від 13 січня 2023 року, №19062023 від 19 червня 2023 року, відповідно. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стороною позивача до позовної заяви додано належним чином завірені копії кредитних договорів та договорів факторингу. Розрахунками заборгованості ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" стверджено невиконання відповідачем умов укладених кредитних договорів, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, розмір якої: - за кредитним договором № 2968110 становить 61455,68 гривень, з яких: за основною сумою боргу 12000,00 гривень, за відсотками - 49455,68 гривень; - за кредитним договором № 24391-02/2022 становить 15935,00 гривень, з яких: за основною сумою боргу 5000,00 гривень, за відсотками - 10935,00 гривень; - за кредитним договором № 5554921 становить 11992,82 гривень, з яких: за основною сумою боргу 3400,00 гривень, за відсотками - 8592,82 гривень. Наведені суми заборгованості є рівними тим, що зазначені у витягах з Реєстрів боржників до договорів факторингу № 19072023, №13012023, №19062023. Зазначене свідчить, що відповідач має заборгованість за цими кредитними договорами, на яку позивач набув права вимоги на підставі укладених договорів факторингу. Станом на день звернення до суду із цим позовом заборгованість по кредитним зобов`язанням відповідач не погасив. Розмір заборгованості по тілу кредиту за кожним договором відповідає умовам цих договорів, відповідачем ні первинним кредиторам, ні новому кредитору (позивачу), не повернуто, тому підлягає стягненню у відповідності до ст.1054 ЦК України. Щодо процентів за користування кредитними коштами, то суд враховує наступні законодавчі норми та правові позиції Верховного Суду. Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст.526, 530, 610 ЦК України та ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.10541 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та підтверджений Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначено, що «У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором». Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За умовами кожного з кредитних договорів, укладених кредитними установами з відповідачем [PERSON] , встановлено конкретні строки кредитування, а саме: за договором № 2968110 кредит надано на 360 днів, за договором № 24391-02/2022 на 30 днів, за договором № 5554921 на 360 днів. Зазначеним спростовуються доводи відповідача про надання йому кредитних коштів за усіма трьома кредитними договорами строком на 30 днів. На такий строк кредит йому надавався лише за договором № 24391-02/2022. За іншими кредитними договорами строк кредитування становить 360 днів. Належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів відповідач не надав, тим самим не спростував наданих позивачем доказів. Заявлена до стягнення сума заборгованості по процентах за договорами № 2968110 та № 5554921 відповідає умовам договору, у тому числі строку кредитування, тому є підставною та підлягає стягненню у повному обсязі. За договором № 24391-02/2022, відповідно до його умов, сума процентів за 30 днів користування кредитними коштами в сумі 5000,00 гривень складає 3750,00 гривень (5000 грн основного боргу х 2,5% процентної ставки в день х 30 днів : 100). Заявлена у позові сума заборгованості по процентах за цим договором перевищує указаний розмір, що свідчить про нарахування кредитодавцем процентів поза строком кредитування. Як зазначено вищу, право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитними коштами припиняється після визначеного договором строку кредитування, тому після його спливу права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Отже, розмір заборгованості по процентах за договором № 24391-02/2022 буде становити 3750,00 гривень, а не 10935,00 гривень як заявив позивач. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав і мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі отриманих відповідачем кредитних коштів та процентів, нарахованих в межах строку кредитування, визначених кредитними договорами. Загальний розмір заборгованості відповідача за трьома кредитними договорами по тілу кредиту становить 20400,00 грн (12000 + 5000 + 3400), по процентах - 61798,50 грн (49455,68 + 3750,00 + 8592,82). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість в загальній сумі 82198,50 гривень. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 91,96 % таких вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial