Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом та просить стягнути з відповідача у її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від сімейного життя сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] ,\~ яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Обов`язок по утриманню дітей покладений на обох батьків, а дочка проживає із позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів не надає, тому посилаючись на норми Сімейного кодексу України позивач змушена стягувати аліменти в судовому порядку. Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 12.12.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило. Позивач в судове засідання не прибула, попередньо надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, не повідомив суд про причини неявки, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованму шлюбі із квітня 2010 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] ,\~\~ про що свідчить наявна копія свідоцтва про народження. На даний час донька разом із матір`ю проживають у [ADDRESS] , що підтверджено Довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначені ч.3 ст. 181 СК України, яка вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст.183 СК України, якщо платник аліментів має сталий дохід, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.\~ Також, при визначенні розміру аліментів, суд враховує ч.2 ст.182 СК України, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладено на обох батьків, а у даній ситуації дитина проживає з позивачкою і тому на неї покладено більший обсяг обов`язків по її утриманню ніж на відповідача, що ставить сторони у нерівні умови. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, доказів того, що він має на утриманні інших осіб, на яких сплачує аліменти суду не надані, тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині в розмірі 1/4\~ частини із всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків\~ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. Крім того, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: approved