Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

І. Виклад позиції позивачки та заперечень відповідача. 1. 20.03.2023 року [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області (далі - третя особа), в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . 2. Свої вимоги мотивує тим, що 22.07.2016 року між сторонами Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка фактично проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 05.06.2020 року рішенням Ширяївського районного суду Одеської області шлюб між сторонами розірвано. З моменту розірвання шлюбу відповідач не цікавиться життям дитини, участі у його вихованні не приймає, матеріально не допомагає та має заборгованість по сплаті аліментів за період з 13.11.2020 року по 28.02.2023 року включно. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач відзиву на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. 28.09.2023 року від представника позивачки на адресу суду надійшло клопотання про заміну неналежної сторони. (а.с. 46-47) 5. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але представником надано до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовільнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. (а.с. 94-96) 6. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. (а.с. 97-98) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 року, цивільну справу № 496/2028/23, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. (а.с. 26) 8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області [PERSON] від 12.04.2023 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання. Окрім того відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позов. (а.с. 29-30) 9. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 28.09.2023 року клопотання представника позивачки про заміну третьої особи було задоволено. (а.с. 49-51) 10. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 11.03.2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 77) 11. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 12. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ст. 128 ЦПК України - шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень з повідомленням про вручення, які повернулися на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 37), «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 66) та розміщення оголошень на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області (а.с. 83, 84), в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а представник позивачки не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 13. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 14. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 15. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 16. Судом встановлено, що 22.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб, а/з № 1115, що підтверджується копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00024248453 від 16.10.2019 року. (а.с. 13-16) 17. За час шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області 11.05.2017 року, а/з № 95. (а.с. 11) 18. Заочним рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 05.06.2020 року по справі № 518/71/20, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 17-19) 19. Відповідно до копії довідки № 15, виданої 25.01.2023 року Ширяївською селищною радою Березівського району Одеської області, до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , входять: син - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] , брат - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 12) 20. Актом про встановлення факту не проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , від 25.01.2023 року, вих. № 16, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно не проживає і ніколи не проживав за вказаною адресою. Акт складено на підставі письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є додатками до акту. (а.с. 20, 22, 23, 24) 21. З копії розрахунку заборгованості по аліментах, зробленого 01.03.2023 року [PERSON] , головним державним виконавцем Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в рамках виконавчого провадження АСВП [NUMBER], вбачається розмір заборгованості [PERSON] по аліментах, підлягаючих сплаті по виконавчому документу у розмірі 92873,25 гривень на утримання дитини [PERSON] (а.с. 21). 22. Рішенням виконавчого комітету Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області № 25 від 29 лютого 2024 року, вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ширяївської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , встановлено, що батько не відвідував дитину, не цікавиться його долею ні в усній, ні в письмовій формі, тобто фактично самоусунувся від його виховання, не забезпечує дитину матеріально, не цікавиться його життям та розвитком, станом здоров`я, не зустрічається з дитиною, не спілкується з ним, а це у свою чергу означає, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до [PERSON] , [INFO] . (а.с. 70, зворотній а.с. 71-71) V. Оцінка Суду. 23. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 24. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 25. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 26. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 27. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 28. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 29. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. 30. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 31. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. 32. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. 33. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 34. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. 35. Як, роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 36. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. 37. Зазначена позиція узгоджується також з висновками ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01 листопада 2017 року. 38. Судом встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, проживає окремо від нього, не цікавиться його життям, не має постійного спілкування з дитиною, має низький батьківський потенціал та не здатний створити сприятливі умови для проживання та розвитку дитини. Вищезазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування батьком виконання батьківських обов`язків по догляду та вихованню дитини, що є підставою для позбавлення батьківських прав. 39. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 40. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 41. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та підтверджують той факт, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, не готує його до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться дитиною, а тому суд приходить до висновку про доцільність позбавити відповідача батьківських прав. 42. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 43. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачкою і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 0.0.2900232158.1 від 14.03.2023 року (а.с. 1) позивачкою було сплачено 1073,60 гривень судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved