Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи позов тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з наступного майна: частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 135,7 м2, в тому числі житловою площею 80,2 м2, розташованого за адресою: [ADDRESS] і частина земельної ділянки, площею 0,09 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0171, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавиці [PERSON] належало 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на підставі Свідоцтва про право власності, виданого [PERSON] державним нотаріусом 1-ї Вінницької державної нотаріальної контори 13 січня 1988 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-28, спадкова справа №153/87, зареєстровано 22 січня 1988 року Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу за реєстровим №17515 та 1/3 частки в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державним нотаріусом 1-ї Вінницької державної нотаріальної контори 13 січня 1988 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-31, спадкова справа №153/87, зареєстровано 13 січня 1988 року Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу за реєстровим №17515. Тобто, загалом у праві власності спадкодавиці перебувало 5/6 часток вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Інша частка у розмірі 1/6 вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами належить позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину, №1-31, виданого 13.01.1988 Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 349919931 від 11.10.2023. Земельна ділянка, площею 0,09 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0171, шо знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала позивачу та його матері [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.09.2013 року, індексний номер: 9018467 та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 9019395 від 06.09.2013. Тобто, до складу спадкового майна увійшло: 5/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудою загальною площею 135,7 м2, в тому числі житловою площею 80,2 м2, розташованого за адресою: [ADDRESS] і частка спадкодавиці у праві власності на земельну ділянку, площею 0,09 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0171, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом є сини померлої [PERSON] та [PERSON] . Будь-які інші спадкоємці відсутні. Позивач та відповідач успадкували право власності на житловий будинок по 1/2 частці кожен від частки у розмірі 5/6, яка належала померлій. Тобто, кожен успадкував по 5/12 житлового будинку. Зокрема, 09 серпня 2023 року позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку від частки спадкодавця в праві власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, р. №1154, спадкова справа №6/2023. В результаті, позивачу перейшло право власності на 5/12 часток в праві власності на житловий будинок, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав індексний номер 342216707 від 09.08.2023. Також 09 серпня 2023 року відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку від частки спадкодавця в праві вищезгаданий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, р. №1153, спадкова справа №6/2023. В результаті, відповідачу перейшло право власності на 5/12 частки в праві власності на житловий будинок, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав індексний номер 342216537 від 09.08.2023. Отже, 7/12 частки у праві власності на житловий будинок належить позивачу [PERSON] та 5/12 частки у праві власності на житловий будинок належить відповідачу [PERSON] .. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №59/02-31 від 09.08.2023 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на вищезгадану земельну ділянку у зв`язку з тим, що неможливо встановити склад спадкового майна (а саме, визначити частку спадкодавця у спільному майні), так як земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності. Також Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №58/02-31 від 09.08.2023 відмовлено й відповідачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на вищезгадану земельну ділянку з тих же підстав. Водночас, оскільки позивачу належить 7/12 частки у праві власності на житловий будинок, а відповідачу належить 5/12 у частки у праві власності на житловий будинок, то й у праві власності на земельну ділянку частки мають бути пропорційними відповідно до часток у праві власності на житловий будинок. Натомість, відповідач наполягає на тому, що частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку мають бути рівними. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності. З огляду на вищевикладене позивач просить визнати за ним право власності на 7/12 часток земельної ділянки номер [NUMBER] , площею 0,09 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0171, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а за [PERSON] визнати право власності на 5/12 часток цієї ж земельної ділянки номер [NUMBER] , площею 0,09 га, якій присвоєно кадастровий номер 0510100000:01:029:0171, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2023 витребувано копію спадкової справи №2/2023 до майна померлої [PERSON] . 29.11.2023 на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначив, що позов визнає повністю. 06.02.2023 позивач подав заяву про зміну предмета позову, в які просить визнати за ним право власності на 7/12 часток земельної ділянки номер [NUMBER] , площею 0,09 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0171, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 06.02.2024 відповідач звернувся до суду із зустрічною позовною заявою згідно якої просив визнати за ним право власності в порядку спадкування 5/12 частки земельної ділянки, кадастровий номер 0510100000:01:029:0171, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2024 зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та первісний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування об`єднано в одне провадження. У підготовче засідання учасники справи не з`явилися. Позивач по первісному позову/відповідач по зустрічному позову [PERSON] подав заяву згідно якого просив прийняти визнання зустрічного позову. У зв`язку із заявою про зміну предмету позову просив вирішити питання про повернення з державного бюджету суму переплати судового збору та у зв`язку з визнанням позовних вимог зустрічного позову просив про повернення 50% сплаченого судового збору. Представник позивача по первісному позову/відповідача по зустрічному позову адвокат Кучерява І.П. просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач по первісному позову/позивач по зустрічному позову [PERSON] також подав заяву згідно якого просив розгляд справи просив провести без його участі Вимоги первісного позову визнав у повному обсязі, а вимоги зустрічного позову підтримав у повному обсязі. У зв`язку із визнанням позовних вимог просив про повернення 50% сплаченого судового збору. Згідно частин 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, суд приймає визнання позовних вимог як відповідачем за первісним позовом, так і відповідачем за зустрічним позовом та вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,09 га, розташована по [ADDRESS] , призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 0510100000:01:029:0171 перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 9018467 від 06.09.2013. виданим реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 17.10.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Хмельницький [INFO] померла [PERSON] . Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 09.08.2023 №11545 і №1153 посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу спадщина, складається з 5/6 часток в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [PERSON] і [PERSON] успадкували по 1/2 частці зазначеної частки в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Право власності на 5/12 часток в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами підлягає державній реєстрації. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №342216707 від 09.08.2023 за [PERSON] зареєстровано на праві спільної часткової власності 5/12 часток житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №342216537 від 09.08.2023 за [PERSON] зареєстровано на праві спільної часткової власності 5/12 часток житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №349919931 від 11.10.2023 за [PERSON] зареєстровано на праві спільної часткової власності 1/6 часток житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Проценко А.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №59/02-31 від 09.08.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на вищевказану земельну ділянку, оскільки встановити склад спадкового майна неможливо, так як в ньому зазначено, що земельна ділянка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, тому зважаючи на викладене вище, свідоцтво про право на спадщину за законом на частку в праві власності на земельну ділянку не може бути видане. Крім того, постановою приватного нотаріуса Проценко А.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №58/02-31 від 09.08.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на вищевказану земельну ділянку, оскільки встановити склад спадкового майна неможливо, так як в ньому зазначено, що земельна ділянка належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, тому зважаючи на викладене вище, свідоцтво про право на спадщину за законом на частку в праві власності на земельну ділянку не може бути видане. В судовому засіданні було оглянуто та досліджено копію спадкової справи № 6/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Згідно витягу №НВ-0500824252023 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 0510100000:01:029:0171 становить 828343,51 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, ч. 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Разом з тим, відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Крім того, згідно із положеннями ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільні сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В той час як частинами 1-2 ст. 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. У разі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що перебував у приватній власності її попереднього власника, право власності на земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, одночасно переходить до набувача пропорційно до його частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо попередньому власнику у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 4.14 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №262/5 від 22.02.2012 (далі - Порядок) передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Згідно п.п. 4.15. п. 4 глави 10 розділу II Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» з №20 від 22.12.1995 частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. У відповідності до ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Згідно статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року посправі №570/997/19 зробив висновок, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом, у постановах від 20 червня 2018 року у справі №640/13903/16-ц (провадження №61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі №266/5267/18 (провадження №61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі №550/1040/16- ц (провадження №61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі №601/2592/18 (провадження №61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі №127/23809/18 (провадження №61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі №361/7518/16-ц (провадження №61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі №464/1663/18 (провадження №61-9410св19). При ухвалені рішення, суд враховує визнання відповідачем-позивачем первісних позовних вимог, а позивачем-відповідачем зустрічних позовних вимог, тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Крім того, відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суд України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання як первісного, так і зустрічного позову не суперечить нормам законодавства, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, протилежного судом не встановлено. Таким чином суд дійшов висновку про задоволення первісного та зустрічного позовів, враховуючи відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 7/12 частки земельної ділянки, площею 0,09 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0171, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 5/12 частки земельної ділянки, площею 0,09 га, кадастровий номер 0510100000:01:029:0171, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом просив суд повернути надмірно сплачений судовий збір у зв`язку з тим, що у поданій заяві про зміну предмету позову зменшився розмір позовних вимог. Згідно платіжної інструкції 0.0.3277437091.1 від 30.10.2023 позивачем було сплачено судовий збір за подання позову до суду у розмірі 8283,44 грн. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Таким чином, оскільки позивачем за первісним позовом/відповідачем за зустрічним позовом було подано заяву про зменшення позовних вимог, яка була прийнята судом, то позивачу за первісним позовом/відповідачу за зустрічним позовом підлягає поверненню 3451,43 грн судового збору. Щодо розподілу судових витрат, враховуючи заяви позивачів як за первісним, так і за зустрічним позовом про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подані позовів, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на заяви сторін судові витрати розподілу між сторонами не підлягають. Водночас, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом [PERSON] судовий збір становить 4832,00 грн, даний позов відповідачем визнано, відтак [PERSON] слід повернути з державного бюджету 2416,00 грн судового збору. Також відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом [PERSON] при звернення до суду із зустрічним позовом сплатив судовий збір у розмірі 3451,43 грн, даний позов відповідачем визнано, відтак [PERSON] слід повернути з державного бюджету 1725,72 грн судового збору сплаченого при поданні зустрічного позову.

Outcome: approved