Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач в особі представника адвоката Галкіна В.Л. звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 19 серпня 2000 року між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу подружжя малолітніх дітей немає.\~Позивач зазначає, що останні роки у неї з відповідачем почали виникати сварки, почуття кохання зникло, сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, фактично шлюбні відносини припинились. Примирення між сторонами не можливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач просив суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.08.2000 Виконавчим комітетом Прелесненської сільської ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 2. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 07.09.2023 справа надійшла в провадження судді Тимченка А.М. Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та роз`яснено їм права, передбачені ст.\~178-180,\~191,\~193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Відповідно до ухвали суду від 12.01.2024 за клопотанням представника відповідача адвоката Коноплі О.М сторонам був наданий строк на примирення тривалістю два місяці, провадження у справі зупинене до 12.03.2024. Відповідно до ухвали суду від 12.03.2024 провадження у справі відновлено, справа призначена до розгляду на 4 квітня 2024 року о 10 годині 30 хвилин. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності позивача та представника позивача, позов підтримав, зазначив, що примирення за наданий двомісячний строк на примирення між подружжям не відбулося. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлений належним чином. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19 серпня 2000 року між [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Прелесненської сільської ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 30.08.2023 року. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідачем не зазначено та не надано доказів на заперечення обставин, викладених позивачем в позовній заяві, суд же згідно ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення ст. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 858,88 грн.

Outcome: approved