Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

13.12.2023 до суду надійшов позов Комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об`єднання» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та послуги з управління багатоквартирним будинком. В обґрунтування поданого позову представник позивача вказує, що [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] . КП «Славутьске ЖКО» обслуговує зазначений будинок, а саме: надає послуги з теплопостачання та управління багатоквартирним будинком. Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, в результаті чого утворилась заборгованість за послуги з теплопостачання у сумі 57211, 80 грн. та за послуги з управління багатоквартирним будинком 17635,46 грн. станом на 01 листопада 2023 року. За таких обставин представник КП «Славутське ЖКО» звернувся до суду та просить стягнути з відповідачів заборгованість зі сплати комунальних послуг та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 14.12.2023 у даній справі відкрито провадження та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 23.01.2024. 23.01.2024 розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою відповідачки [PERSON] до суду. 16.02.2024 відповідачка [PERSON] подала до суду клопотання про застосування у даній справі строків позовної давності, оскільки позивачу було відомо про наявність заборгованості відповідача, тобто до стягнення підлягає заборгованість в межах строку позовної давності, а саме з 01.12.2020 до моменту звернення до суду 01.12.2023. Тому у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за межами строків позовної давності відповідач просила відмовити. Справу просила слухати за її відсутності. 16.02.2024 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача. 28.02.2024 за ухвалою суду до участі у справі у якості співвідповідача залучено [PERSON] , [INFO] . 18.03.2024 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача. 03.04.2024 в судовому засіданні представник позивача поданий позов підтримала з викладених у ньому підстав. Зазначила, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири № [ADDRESS] . КП «Славутьске ЖКО» обслуговує зазначений будинок, а саме: надає послуги з управління багатоквартирним будинком та теплопостачання. Послуги з теплопостачання надавались відповідачам до 01.09.2022. З цього часу нарахування за послуги не здійснювалось, залишилась заборгованість, яка відповідачами не погашена. Протягом останніх 5 років відповідачами не здійснено жодного платежу для погашення заборгованості. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Також просили суд застосувати у даній справі позовну давність. Заслухавши представника позивача, беручи до уваги заяви відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 13 Закону, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону визначено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Вказаному праву споживача кореспондує обов`язок виконавця послуг щодо забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону. Згідно ч. 1 ст. 9 вказаного Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону, згідно ст. 10 вказаного Закону. За нормами Закону споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 13 Закону, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону визначено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Вказаному праву споживача кореспондує обов`язок виконавця послуг щодо забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону. Згідно ч. 1 ст. 9 вказаного Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону, згідно ст. 10 вказаного Закону. За нормами Закону споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону, управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку є своєчасна сплата спожитих житлово-комунальних послуг. Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 року №630 визначено, що споживач зобов`язаний: оплачувати послуги в установлені договором строки; забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації та фактично отримувати теплову енергію, а відповідно до ст. 25 Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується у судовому порядку. Як передбачено ст. 162 ЖК України, власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» міститься визначення споживач. Індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. В ухвалі ВССУ від 20 листопада 2013 року у справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). У постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що згідно з архівними матеріалами бюро технічної інвентаризації станом на 01.01.2013 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.07.1988 Будинкоуправлінням № 2 Шепетівської КЕЧ району (а.с. 76). [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: квартира [ADDRESS] (а.с. 85). Відповідно до рішення виконавчого комітету Славутської міської ради від 25.01.2007 р № 46, прийнятого на виконання вимог ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем надання житлово-комунальних послуг мешканцям м. Славута визначено комунальне підприємство «Славутське житлово-комунальне об`єднання» (а.с. 17). Рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради від 26.07.2018 року № 266, комунальне підприємство «Славутське ЖКО» призначене управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] (а.с. 18). Отже, організацією, яка надає теплопостачальні послуги та послуги з утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] , є Комунальне підприємство «Славутське житлово-комунальне об`єднання». Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. За даними договору № 168-УБ-01/2020 від 30.12.2021, між КП «Славутське ЖКО» та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] укладено зазначений вище договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідно до п. 6 яких передбачено, що кожен із Співвласників зобов`язаний оплачувати Управителеві надані Послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором (а.с. 7-16). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку є своєчасна сплата спожитих житлово-комунальних послуг. Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 року №630 визначено, що споживач зобов`язаний: оплачувати послуги в установлені договором строки; забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації та фактично отримувати теплову енергію, а відповідно до ст. 25 Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується у судовому порядку. Рішеннями виконавчого комітету Славутської міської ради від 15.10.2020 № 338, 13.10.2021 № 320, 22.09.2022 №269 встановлені тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування, та постачання) та послуги з постачання теплової енергії (а.с. 19-24, 37-42, 49-54). Рішеннями виконавчого комітету Славутської міської ради від 04.11.2020 р. № 371, від 31.12.2020 р. № 450, від 01.12.2021 № 392 встановлені скориговані тарифи на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення (а.с. 25-30-36, 43-42). З урахуванням тарифів, встановлених відповідними рішеннями виконавчого комітету Славутської міської ради та розрахунку, ціни, визначеної у додатку до Договору № 168-УБ-01/2022 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, станом на 01.11.2023 року в результаті несплати послуг за теплопостачання та послуг з утримання багатоквартирного будинку за відповідачами утворився борг за послуги з теплопостачання в сумі 57211,80 грн. та послуги з управління багатоквартирним будинком у сумі 17635,46 грн. (а.с. 5, 6). Таким чином, станом на день подачі позову до суду заборгованість в повному обсязі не була погашена. Разом із\~тим,\~відповідно до\~вимог ст.\~256\~ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16 (12-143гс18) зазначено, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними: застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог. Окремо варто звернути увагу на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) на всій території України з 12.03.2020 року установлено карантин, правовий режим якого був неодноразово продовжений. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №1423 від 23.12.2022 року дію карантину продовжено до 30.04.2023 року. Законом України від 30.03.2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків позовної давності, підлягає застосуванню у тому випадку, коли строк позовної давності не сплив на момент встановлення карантину на території України. Під час розгляду справи встановлено, що сальдо заборгованості за послуги теплопостачання в квартирі відповідачів станом на вересень 2020 року становило 31461,70 грн., сальдо заборгованості за послуги із управління багатоквартирним будинком на вересень 2020 року складало 9940,2 грн.. В судовому засіданні представником позивача зазначалося, що жодної оплати від відповідачів за послуги теплопостачання та за послуги із управління багатоквартирним будинком станом на 2020 рік не здійснено, що вказує на сплив строку позовної давності за вказаний період. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, беручи до уваги встановлений законом трирічний термін застосування позовної давності, з врахуванням пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України до стягнення підлягає заборгованість без урахування сальдо станом на вересень 2020 року. Отже, за послуги з теплопостачання з відповідачів слід стягнути 25750,10 грн. ( від загальної суми заборгованості, яка склала 57211, 80 грн слід відняти сальдо заборгованості станом на вересень 2020 року - 31461,70 грн.). За послуги із управління багатоквартирним будинком до стягнення підлягає заборгованість в сумі 7695,26 грн. А саме, від суми заборгованості станом на 01.11.2023 17635,46 грн. віднімається сальдо заборгованості на вересень 2020 року 9940,2 грн.). Таким чином, беручи до уваги встановлені судом обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України, а саме судом задоволено позовні вимоги в розмірі 44,68% від загальної суми, тобто з відповідачів підлягає стягненню 1199,21 грн. ( з кожного відповідача по 599,33 грн).

Outcome: partial