Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

08 червня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 21 березня 2019 року, дітей залишено на проживання з матір`ю. У шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . 14 грудня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір між батьками про сплату аліментів на дітей, який посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюком Б.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2422. Пунктом 3 договору передбачено, що аліменти сплачуються платником щомісяця у вигляді грошової суми, розмір якої за домовленістю сторін становить 2500 грн на кожну дитину, але не може бути меншим прожиткового мінімуму, встановленого законом на дітей відповідного віку на момент сплати аліментів. На день підписання цього договору прожитковий мінімум на дітей віком від шести до вісімнадцяти років згідно Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» становив 2\~027,00 грн. Виплата аліментів здійснюється платником щомісячно, але не пізніше 15 числа поточного місяця. Пунктом 5 договору передбачено, що сторони домовилися, що кошти будуть сплачуватися платником шляхом їх перерахування на картковий рахунок одержувача № [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570, із зазначенням призначення платежу - «Для поповнення на карту [NUMBER] , ІПН [NUMBER] , [PERSON] ». У разі відсутності Одержувача, закриття рахунку або її відмови від одержання аліментів, Платник має право передати суму аліментів в депозит нотаріусу, що буде вважатися виконанням цього договору. Пунктом 6 договору встановлено, що платник зобов`язується сплачувати аліменти, передбачені цим договором одержувачу своєчасно і у відповідному розмірі, до досягнення повноліття кожною дитиною. Досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , не припиняє сплати аліментів платником в користь одержувача на утримання [PERSON] , [INFO] . За період з грудня 2018 року по січень 2020 року (14 календарних місяців) відповідач сплачував позивачу аліменти готівкою, наслідком чого була написана позивачем розписка 19 січня 2020 року, що зберігається у відповідача. Однак у подальшому відповідачем сплата аліментів припинилася. Таким чином, сума заборгованості зі сплати аліментів за період часу з 01 лютого 2020 року по 31 травня 2023 року становить 208\~188 грн, а саме за період часу з 01 лютого 2020 року по 31 грудня 2020 року 55000,00 грн; з 01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року 30000,00 грн; 01 липня 2021 року по 30 листопада 2021 року - 25\~100 грн; за грудень 2021 року - 5\~236 грн; з 01 січня 2022 року по 30 червня 2022 року 31\~416 грн; з 01 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року - 27\~440 грн; за грудень 2022 року - 5666 грн; з 01 січня 2023 року по 31 травня 2023 року - 28\~330 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 лютого 2020 року по 31 травня 2023 року на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 208188,00 грн. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 червня 2023 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. Ухвалою суду від 12 червня 2023 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження. 12 липня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вказує, що позивач вводить суд в оману щодо фактичних обставин справи. Відповідач вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим. У позовній заяві позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів на підставі договору від 14 грудня 2018 року, укладеного між батьками про сплату аліментів на дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюком Б.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2422. Позивач стверджує, що [PERSON] взагалі не сплачував аліменти за спірний період, однак такі твердження не відповідають фактичним обставинам справи. Договором передбачена сплата аліментів шляхом їх перерахування на банківський рахунок. Разом з тим, вищезазначена умова договору не перешкоджала сторонам відступити від встановленого способу сплати аліментів, відповідачу сплачувати, а позивачу приймати оплату у готівковій формі за період з грудня 2018 року по січень 2020 року Вказана обставина підтверджується розпискою від 19 січня 2020 року, тобто за період 14 місяців, складеною позивачем. [PERSON] здійснював сплату аліментів протягом спірного періоду, неодноразово просив позивача про складення відповідних розписок, однак остання щоразу відмовлялася від їх складення під різними приводами. У 2020 році, окрім сплати аліментів, відповідач здійснював сплату додаткових витрат на утримання дітей, зокрема на придбання для них необхідних для навчання цінних речей (персонального комп`ютера вартістю 22700 грн, смартфона марки IPhone вартістю 20900 грн). У 2022 році відповідач здійснив оплату аліментів безпосередньо дітям [PERSON] та [PERSON] в сумі по 1000 доларів США кожному. Станом на 2022 рік обоє дітей досягнули чотирнадцятирічного віку. Отже, та обставина, що відповідач сплачував аліменти безпосередньо дітям, а не позивачу, не може бути належною підставлю для стягнення з відповідача аліментів за спірний період. Слід також наголосити, що у січні 2023 року відповідач неодноразово пропонував позивачу сплатити аліменти наперед за весь період до досягнення обома дітьми повноліття, зокрема в сумі 4000 доларів США, однак остання ухилялася як від прийняття такої пропозиції, так і належного документального оформлення прийняття відповідної суми, тобто складення розписки. Дані обставини підтверджуються знімками екрану з програми (мобільного додатку) Telegram з листуванням сторін за період з 23-25 січня 2023 року. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 49-54). 21 липня 2023 року до суду від позивача [PERSON] надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 лютого 2020 року по 30 листопада 2022 року на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 174 192,00 грн, оскільки відповідачем 03 липня 2023 року сплачено кошти у розмірі 33 996,00 грн (а.с. 86). 21 липня 2023 року позивачкою подано до суду відповідь на відзив, де підтримує заявлені нею позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь 174 192,00 грн заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей (а.с. 88-95). Ухвалою суду від 24 липня 2023 року задоволено заяву із запереченнями представника відповідача [PERSON] адвоката Футерка Василя Любомировича проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; ухвалено перейти до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; призначено підготовче судове засідання. 03 серпня 2023 року представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 118-122). Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року відкладено підготовче судове засідання та визнано обов`язковою явку позивача [PERSON] у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року заяву [PERSON] про відвід судді Мелещенко Л.В. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей передано на розгляд іншому судді відповідно до вимог\~статті 33 Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Мелещенко Людмили Василівни від розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, просили суд у задоволенні позову відмовити. Під час провадження по справі свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір`ю відповідача [PERSON] та бабусею [PERSON] та [PERSON] . На даний час вона із чоловіком проживає у Польщі. Її син [PERSON] завжди допомагає дітям матеріально. Постійно дає кошти на додаткові витрати для дітей, зокрема придбав персональний комп`ютер та смартфон, тощо. Подарував дітям по 1000 доларів США на день народження кожному. З початком війни наприкінці лютого 2022 року син організував виїзд дітей разом із позивачем до Польщі. Всю необхідну допомогу щодо забезпечення проживання онуків та позивача у Польщі надавала вона разом із чоловіком, дідусем дітей, також здійснювала витрати, пов`язані безпосередньо з проживанням дітей, зокрема підшукали житло, здійснювали витрати, безпосередньо пов`язані з таким проживанням впродовж півтора місяця. Житло було фактично надане позивачу та онукам [PERSON] та [PERSON] безкоштовно. Також позивачу була передана різниця між сумою компенсації, виданою в межах державної підтримки для найму житла та сплаченими за комунальні послуги коштами. Позивач при цьому не працювала та фактично перебувала на їхньому з чоловіком утриманні. У період з 02 липня 2021 року по 04 серпня 2021 року діти [PERSON] та [PERSON] проживали у Польщі з бабусею та дідусем і перебували на їхньому утриманні. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є сином [PERSON] та [PERSON] . Йому відомо, що в суді розглядається справа про стягнення аліментів з батька за позовом матері, оскільки батько не сплачує аліментів на його із сестрою утримання. На день народження тато подарував йому 1000 доларів США та подарував велосипед, сказав кошти витрачати з розумом. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є дочкою сторін по справі. У зв`язку із несплатою аліментів мама звернулася з позовом до тата про стягнення аліментів. У 2022 році тато подарував 1000 доларів США на день народження та мобільний телефон на свято Святого Миколая. Коли вони проживали у Польщі кошти на їх утримання давали дідусь та бабуся. Також їй відомо, що у 2018 році батьки уклали договір про сплату аліментів на їхнє з братом утримання. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 14 грудня 2018 року між [PERSON] , Платником, та [PERSON] , Одержувачем, був укладений Договір між батьками про сплату аліментів на дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюком Б.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2422, за умовами якого [PERSON] та [PERSON] бажають встановити розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до моменту досягнення дітьми повноліття. (а.с.9). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 21 березня 2019 року, що набрало законної сили 22 квітня 2019 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначено місцем проживання матері (а.с. 10). Як вбачається з копій свідоцтв про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 14,15). Відповідно до виписки з рахунку [PERSON] , за період з 25 грудня 2018 року по 06 червня 2023 року платежів не було здійснено (а.с. 16). Відповідачем здійснена оплата аліментів на утримання дітей у розмірі 33996,00 грн, що підтверджується копією виписки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 04 липня 2023 року (а.с. 38-39, 41-42). Як вбачається зі знімків екрану з програми (мобільного додатку) Telegram з листуванням сторін за період з 23-25 січня 2023 року, у січні 2023 року відповідач пропонував позивачу сплатити аліменти наперед за весь період до досягнення обома дітьми повноліття, зокрема в сумі 4000 доларів США (а.с. 55-75). [PERSON] здійснювалася оплата аліментів згідно договору від 14 грудня 2018 року, за період з грудня 2022 року по травень 2023 року, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 83-84). Відповідно до копії Витягу з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 107, 150). Згідно копії Довідки про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 110, 147). У відповідності до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом\~статті 8 Сімейного кодексу України,\~статті 9 Цивільного кодексу України,\~якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами\~Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Нормами сімейного законодавства встановлюється порядок укладення договору про сплату аліментів на дитину та зазначаються правові наслідки у разі невиконання такого договору. Згідно з частиною другою статті 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. Відповідно до\~статті 189 Сімейного кодексу України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно\~частини першої статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пункт 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до норм статей 525,\~626,\~629 Цивільного кодексу України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною четвертою статті 15 Сімейного кодексу України, невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.Судом встановлено, що договір, укладений 14 грудня 2018 року між сторонами, містить усі істотні умови, які необхідні для укладення такого виду договору, умови надання коштів на утримання дітей, їх розмір, що відповідає інтересам дітей та є обов`язковими для сторін договору. Цей договір укладений у письмовій формі і нотаріально посвідчений. Отже, укладений договір між сторонами є правомірним в розумінні статті 204 Цивільного кодексу України та підлягає до належного виконання сторонами. Суд критично ставиться до пояснень відповідача про сплату аліментів шляхом передачі коштів по 1000,00 доларів США дітям, оскільки пунктом 5 договору передбачено, що сторони домовилися, що кошти будуть сплачуватися платником шляхом їх перерахування на картковий рахунок одержувача № [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570, із зазначенням призначення платежу - «Для поповнення на карту 5168757385473972, ІПН [NUMBER] , [PERSON] ». Отже, передача коштів на сплату аліментів на утримання дітей згідно вимог укладеного договору здійснюється саме матері дітей [PERSON] . Крім того, згідно вимог чинного сімейного законодавства сплата аліментів не позбавляє відповідача права дарувати подарунки, а також покладає на батьків обов`язок нести додаткові витрати на дітей. Пояснення відповідача про те, що позивач відмовляється отримати аліменти наперед за весь період до досягнення двома дітьми повноліття, зокрема в сумі 4000 доларів США, суд оцінює критично, враховуючи пункт 5 договору між батьками про сплату аліментів на дітей, в якому зазначено, що платник, яким за цим договором є відповідач, має право передати суму аліментів в депозит нотаріусу. Щодо пояснень відповідача про те, що ним фактично сплачувалися аліменти на утримання дітей, то суд зазначає, що згідно частини другої статті 78 Цивільного процесуального кодексу України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У порядку виконання процесуального обов`язку відповідача, унормованого частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, з доведення належним чином виконання обов`язків перед позивачем з виплати заборгованості, відповідачем не надано доказів виплати вказаної суми заборгованості, а також доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання. Належних та допустимих доказів, які свідчили б про відсутність заборгованості та/або спростовували б проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем суду не надано, а судом таких доказів не встановлено. Отже, матеріали справи не містять будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, у відповідності до статей 77-80 Цивільного процесуального кодексу України, на підтвердження того, що відповідач по справі належним чином виконує взяті на себе зобов`язання за укладеним договором. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка слідчим суддею не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Таким чином, на переконання суду, враховуючи зазначене, відповідач мав сплачувати аліменти в розмірі 2500,00 грн на кожну дитину, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого законом на дітей відповідного віку на момент сплати аліментів, а відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати аліментів за період з 01 лютого 2020 року по 30 листопада 2022 року на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 174 192,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі. З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»,\~ від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 1073,60 грн з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 51 Конституції України, статей 8, 15, 141, 180-182, 184, 189 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved