Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

14 березня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі - ПрАТ «Суха Балка») моральної шкоди, заподіяної смертю батька, пов`язаною з профзахворюванням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [PERSON] працював у ПрАТ «Суха Балка» підземним прохідником з ведення вибухових робіт 5 розряду з повним робочим днем у підземних умовах (дільниця №19) у період з 01.11.1994 по 19.05.2005. З 2004 року [PERSON] було встановлено професійні захворювання - ХОЗЛ, пиловий бронхіт, емфізема, вібраційна хвороба та третю групу інвалідності. [INFO] [PERSON] помер. Довідкою Розширеної експертної комісії №2 серії ДНА-03 №000362 від 16.02.2011 встановлений причинний зв`язок смерті [PERSON] з профзахворюванням від 16.09.2004 року, з 24.01.2011 року. Посилається на те, що у зв`язку із смертю батька позивачу завдано моральну шкоду. Моральна шкода полягає в тому, що позивач втратив близьку людину, що відображається на його психоемоційному стані, у зв`язку із чим у нього безсоння та позивач став дратівливим у стосунках з оточуючими його людьми. Позивач просить стягнути з ПрАТ «Суха Балка» моральну шкоду в розмірі 700 000,00 грн. 19 березня 2024 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідач скористався правом надання до суду пояснень та подав їх до суду, у яких зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження моральних страждань та не обґрунтовано розмір моральної шкоди, а тому вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд у їх задоволенні відмовити. Позивач до суду не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача до суду не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] та його батьком у свідоцтві про народження зазначено [PERSON] . (а.с.10) [PERSON] працював у ПрАТ «Суха Балка» підземним прохідником з ведення вибухових робіт 5 розряду з повним робочим днем у підземних умовах (дільниця №19) у період з 01.11.1994 по 19.05.2005. (а.с.19-23) 24 вересня 2004 року було складено Акт розслідування професійного захворювання №55, а саме: вібраційної хвороби першого-другого ступеня, пиловий бронхіт першої стадії. Причиною професійних захворювань в акті зазначено пил, вібрації локальна. Обставиною виникнення профзахворювань слугувала праця на шахті «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка» підземним прохідником з ведення вибухових робіт. (а.с.17-18) Відповідно до довідки МСЕК серії МСЕ-ДНА-01 №529688 від 28.11.2006 [PERSON] повторно встановлено третю групу інвалідності з 01.11.2006 за профзахворюванням. (а.с. 16, 16 зворотній бік) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с.11) Довідкою про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом серії ДНА-03 №000362 від 16.02.2011, складеною Розширеною експертною комісією №2 встановлений причинний зв`язок смерті [PERSON] з профзахворюванням від 16.09.2004 року, з 24.01.2011 року. (а.с.12) Так, здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Як вбачається з матеріалів справи, батько позивача помер [INFO] та причинний зв`язок смерті [PERSON] з профзахворюванням встановлений 24.01.2011 року. Внаслідок його смерті позивачу спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, позбавлено моральної підтримки, що призвело до душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків. Виходячи із наведених вище обставин, суд вважає, що позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування за рахунок відповідача. Разом з тим суд зважує на роз`яснення, які містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача у недотриманні положень з охорони праці, які призвели до смертельного нещасного випадку та інших обставин, виходячи із засад розумності та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, а саме обставини загибелі батька позивача, вік позивача в якому ним було втрачено батька, беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, як втрату підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 310 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Щодо вимоги про стягнення 700 000,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 3100,00 грн.

Outcome: partial