Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Вишгородської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій заявник просить встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 097380, виданого 29 листопада 1999 року Вишгородською міською радою народних депутатів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником земельної ділянки 0,0020 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Вишгородська міська рада ГК «Мрія», що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ № 097380 від 29.11.1999 року. Як вбачається з даного акту в ньому відсутній кадастровий номер, так як в момент його видачі законодавство не передбачало наявності в актах кадастрових номерів. При зверненні заявником до землевпорядної організації для присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці йому було повідомлено, що дана організація не зможе присвоїти кадастровий номер земельній ділянці у зв`язку з розбіжністю у його прізвищі. В паспорті його прізвище зазначено « [PERSON] », а в державному акті на право приватної власності на землю « [PERSON] ». Дані розбіжності виникли при видачі акту та його прізвище записали російської транскрипцією. Відтак єдиним способом захисту прав є встановлення факту належності правовстановлюючого документа у судовому порядку. Ухвалою судді від 08 березня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від т.в.о. міського голови Мельник М. до суду надійшло клопотання, в якому просить розглядати цивільну справу без участі представника заінтересованої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що згідно з державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 097380 на підставі рішення Вишгородської міської Ради народних депутатів від 18.08.1998 року № 216, власником земельної ділянки площею 0,0020 га., кадастровий номер земельної ділянки - відсутній, яка розташована на території Вишгородської міської ради, ГК «Мрія» зазначено [PERSON] . В паспорті громадянина України серії № [NUMBER] , виданого 10 грудня 1997 року, зазначено прізвище особи « [PERSON] » на російській мові зазначено « [PERSON] ». Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У даній справі встановлення факту належності правовстановлюючого документа спадкодавцю для позивача має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, пов`язані з реалізацією права власності на земельну ділянку. У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Факт того, що [PERSON] та «[PERSON] », як зазначено в Державному акті на право приватної власності на землю, є однією і тією ж особою, підтверджується паспортом громадянина України та посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), в якому прізвище заявника зазначено вірно та повністю збігаються ім`я та по батькові та інші дані про особу. В позасудовому порядку виправити вказану помилку неможливо, оскільки ст. 126 ЗК України встановлює, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відповідно до зазначеного закону на території України державні акти на земельні ділянки не видаються. Отже беручи до уваги подані докази на підтвердження факту належності Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] і враховуючи, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, вимога про встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю серії І-KB № 097380, виданого 29 листопада 1999 року Вишгородською міською Радою народних депутатів Віричу Володимиру Петровичу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved