Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №23589 від 23 жовтня 1998 року, укладеного на Одеській Товарній Біржі між [PERSON] ,\~яка діяла\~від свого\~імені та\~від імені\~неповнолітньої [PERSON] ,\~як покупцями,\~та [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~як продавцями,\~вони придбали квартиру [ADDRESS] . Позивачі вказують, що зараз вони мають намір розпорядитися зазначеною квартирою, однак при зверненні у нотаріальну контору, нотаріус звернув увагу, що договір купівлі-продажу не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору, так як у договору в числі учасників правочину є неповнолітня особа, тому позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав. Позивачі в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримали, справу просила розглянути за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, жоден з відповідачів відзив на позовну заяву не подав. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №23589 від 23 жовтня 1998 року, укладеного на Одеській Товарній Біржі між [PERSON] ,\~яка діяла\~від свого\~імені та\~від імені\~неповнолітньої [PERSON] ,\~1994\~року народження,\~як покупцями,\~та [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~як продавцями,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] Факт реєстрації квартири підтверджується листом Одеського міжміського бюро технічної інвентаризації від 27 жовтня 1998 року. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , 31 серпня 2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму. Сторонами за договором здійснено повне виконання усіх істотних його умов. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1956-XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна здійсненого на товарній біржі на сьогоднішній день можливо лише за рішенням суду. На момент укладання договору купівлі-продажу квартири діяв Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржою, визнавались дійсними, тому правочин вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. Таким чином, відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру позбавляє позивача належним чином оформити свої спадкові права. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved