Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СЛАВУТИЧ-22» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , обслуговування та утримання якого забезпечує утворене у 2016 році ОСББ «СЛАВУТИЧ-22» як колективний споживач послуг на підставі Статуту Об`єднання та згідно відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг. Утримання позивачем спільного майна та усієї інфраструктури житлового будинку [ADDRESS] та його прибудинкової території відбувається за рахунок солідарних щомісячних внесків усіх співвласників житлового будинку, розмір яких встановлені загальними зборами співвласників, а тому [PERSON] як повноправний співласник Об`єднання, має права та обов`язки, що визначені Статутом об`єднання та рішеннями його органів управління. Рішенням загальних зборів ОСББ «СЛАВУТИЧ-22» від 10.10.2020 було затверджено Кошторис Об`єднання на 2020 рік та встановлено з 01.11.2020 розмір внеску у бюджет ОСББ «СЛАВУТИЧ-22 » за 1 кв.м. площі квартири - 8,23 грн/кв.м., який залишався незмінним впродовж 2021-2023 років. Відповідач щомісячні внески не сплачує, у зв`язку з чим, у нього перед позивачем утворилась заборгованість за період з 01.11.2020 по 31.10.2023 у розмірі 44442,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також інфляційні нарахування у розмірі 8952,59 грн, 3% річних у розмірі 2057,73 грн, а також судові витрати у розмірі 2952,40 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СЛАВУТИЧ-22» до [PERSON] , про стягнення заборгованості. 25.01.2024 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову, серед іншого, з огляду на те, що з липня 2020 року вона не проживає та не здає в оренду належну їй на праві приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , також у зазначеній квартирі ніхто не зареєстрований. Таким чином, не користувалася наданими послугами по укладеним договорам ОСББ «СЛАВУТИЧ-22» з іншими виконавцями послуг для спільних потреб мешканців, ОСББ «СЛАВУТИЧ-22» не надано доказів укладення, підписання або належного інформування про існування та зміст таких договірів. Відповідно до наданих розрахунків оплати за послуги за період з 01.11.2020 по 31.10.02023 суми виставлені позивачем за надані послуги не відповідають фактично, наданню цих послуг, тому розрахунки є недостовірними та не можуть розглядатися як доказ. Також, відсутній договір між позивачем та відповідачем, що позбавляє відповідача обов`язку сплачувати комунальні послуги, пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у його власності. Крім того, відповідач зазначила, що має статус багатодітної сім`ї та відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» має 50% знижку на оплату за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених законодавством. 02.02.2024 представником позивача ОСББ «СЛАВУТИЧ-22» подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій зазначається, що відповідач продовжує не сплачувати щомісячні внески, у зв`язку з чим заборгованість за період з 01.11.2020 по 31.01.2024 становить 46911,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також інфляційні нарахування у розмірі 9509,35 грн, 3% річних у розмірі 2289,88 грн, а також судові витрати у розмірі 2952,40 грн. 05.02.2024 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Протокольною ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 26.03.2024 прийнято до розгляду разом з первісним позовом вищезазначену заяву представника позивача. 01.04.2024 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких зазначає, що відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами. 03.04.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме, платіжної інструкції №634 від 02.04.2024 про перерахування на користь отримувача ОСББ «СЛАВУТИЧ-22» внесків на управління будинком на загальну суму 15000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся. При цьому, у судовому засіданні 05.04.2024 представник позивача підтримав позовні вимоги у частині суми основного боргу у розмірі 31911,00 грн, з урахуваннім сплати стороною відповідачем заборгованості у розмірі 15000,00 грн. Решту заявних позовних вимог підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся. При цьому, представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 05.04.2024 просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно із статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. За змістом статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання. Положеннями частини третьої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління. Судом встановлено, що установчими зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , затверджено Статут ОСББ «СЛАВУТИЧ-22» (протокол № 1 від 14.06.2016). Так, згідно п. 1 розділу І Статуту, ОСББ «СЛАВУТИЧ-22» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом (п.1 розділу ІІ Статуту). Зі змісту п.п. 2, 3 розділу ІІІ Статуту вбачається, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів, у тому числі, належить питання про визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Пунктом 11 розділу ІІІ Статуту встановлено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Зі змісту п. 2 розділу V Статуту вбачається, що співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до витягу з протоколу Загальних зборів співвласників ОСББ «СЛАВУТИЧ-22» від 10.10.2020 затверджено кошторис об`єднання, визначення переліку, порядку сплати та розміру внесків (платежів) співвласників, визначено розмір місячних внесків (плати) співвласників на управління будинком для власників квартир: 8,23 грн за 1 метр квадратний загальної площі приміщення на місяць. Рішенням загальних зборів ОСББ «СЛАВУТИЧ-22» від 10.10.2020 затверджено Порядок оплати внесків (платежів) співвласників (додаток 2), відповідно до якого оплата місячного внеску (плати) здійснюється на банківський рахунок Об`єднання в повному обсязі до 20-го числа наступного за звітним місяця, окрім внеску (плати) за перший місяць дії Кошторису Об`єднання, який в повному обсязі сплачується до 20-го числа першого місяця дії Кошторису Об`єднання. Протоколом Загальних зборів ОСББ «СЛАВУТИЧ-22» від 08-22 грудня 2021 року встановлено щомісячні внески на управління будинком у 2022 році для власників квартир - 8,23 грн за квадратний метр загальної площі квартири. Докази про визнання вказаних рішень загальних зборів співвласників ОСББ незаконними або їх скасування, у матеріалах справи відсутні. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна (щодо багатоквартирного будинку) №328485258 від 07.04.2023, квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 150 кв.м на праві приватної власності належить [PERSON] . Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як убачається із наданого позивачем на підтвердження позовних вимог розрахунку, ураховуючи докази часткової сплати заборгованості у розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 02.04.2024 № 634, заборгованість відповідача зі сплати внесків з урахуванням заяви про збільшення позовних вимоги за період з 01.11.2020 по 31.01.2024 становить 31911,00 грн., який відповідачем не спростований. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦПК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладено обов`язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Доводи сторони відповідача про те, що відповідач не повинна сплачувати за внески на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, оскільки вона у квартирі не зареєстрована та не проживає, не заслуговують на увагу, оскільки непроживання відповідача у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт відсутності її реєстрації у квартирі не звільняє відповідача, як власника квартири, від обов`язку нести витрати, які необхідні для утримання та збереження належного їй майна. Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 20.02.2020 року у справі 522/2173/14, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, у свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 18.05.2017 року у справі 910/14668/16, приписами норми статті 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено права ОСББ, та відповідно, обов`язок щодо сплати встановлених законом та Статутом об`єднання платежів, зборів та внесків, не лише для членів ОСББ, а й для власників приміщень у багатоквартирному будинку. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду, справа № 211/3347/18 від 25.03.2020 року, справа № 201/9729/18 від 22.01.2020 року). Щодо наявності у відповідача статусу багатодітної сім`ї, суд зазначає наступне. Так, відповідно п. 2 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» багатодітним сім`ям надається пільга у вигляді 50% знижки плати за користування комунальними послугами. При цьому, частиною 8 вказаної статті Закону установлено, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 3 та 4 частини 3 та пунктом 1 частини 6 цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, тепло-та електропостачання, природний газ (в тому числі послуги з транспортування, розподілу та постачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім`ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами, а також підтвердження права на інші види пільг, які надаються з урахуванням доходу (безоплатне одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів, виробів медичного призначення, зубопротезування тощо) відповідно до законодавства, визначений Порядком надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року N 389 (далі -Порядок№389). Пунктом 8 Порядку № 389 встановлено, що для визначення права на отримання пільг для пільговиків, зазначених у пункті 2 цього Порядку, які звернулися із заявою про внесення відомостей до Реєстру осіб, які мають право на пільги, за формою згідно з додатком 3 до Положення про Реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. № 117 Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (Офіційний вісник України, 2003 р., № 5, ст. 177) - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2023 р. № 1351, під час визначення органами Пенсійного фонду України середньомісячного сукупного доходу враховуються доходи пільговика і членів його сім`ї (за наявності), зазначених у пункті 4 цього Порядку, за два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №373 від 17.04.2019 затверджено Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі (далі - Порядок №373). Встановлено, що з січня 2023 року пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються виключно у грошовій готівковій формі органами Пенсійного фонду України. Відповідно до вказаних нормативних актів, відповідач [PERSON] мала звернутися із відповідною заявою для отримання пільги на оплату комунальних послуг у встановленому Законом розмірі, за результатами розгляду якої приймається рішення щодо можливості надання такої пільги та внесення відповідної інформації до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. Оскільки матеріали справи не містять належних доказів реалізації відповідачем [PERSON] права на пільги як члена багатодітної сім`ї в порядку, визначеному нормативними актами, та не доведено протиправних дій ОСББ «СЛАВУТИЧ-22» щодо неврахування пільги у розрахунку заборгованості з внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території , суд приходить до висновку, що посилання відповідача на 50% знижку плати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території неспроможні. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку що у відповідача виник обов`язок зі сплати внесків за період з 01.11.2020 по 31.01.2024 у розмірі 31911,00 грн. Доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах заборгованість з внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідача перед позивачем є обґрунтованою та доведеною суду належними, достатніми та допустимими доказами та підлягає задоволенню. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2289,88 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 9509,35 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. У зв`язку з простроченням оплати відповідачем внесків заявлені позивачем до стягнення 3 % річних складає 2289,88 грн., інфляційних втрат - 9509,35 грн є обґрунтованими та правомірними. Відповідач жодного обґрунтованого розрахунку чи доказу на спростування розрахунку позивача суду не надав. Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСББ є неприбутковою організацією і не здійснює господарської діяльності з метою отримання прибутку. ОСББ не є виконавцем житлово-комунальних послуг в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (ч. 2 ст. 2 вказаного Закону), тому постанова Кабінету Міністрів України «Про Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 року № 206 не поширюється на ОСББ. За таких обставин, відсутні підстави для застосування вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України щодо нарахованої заборгованості. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони, що був наведений зокрема у запереченнях проти позову чи апеляції. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Заперечення відповідача щодо заявлених позивачем вимог, спростовуються вищевикладеним. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. При цьому, слід зазначити, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Outcome: approved