Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

24 квітня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 27 квітня 2021 року між нею - [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Л.С., зареєстрований в реєстрі за №615. В обґрунтування вимог позивач вказувала, що в 2021 році їй відповідач запропонувала свої послуги по забезпеченню утримання довічно, а у разі втрати здоров`я довічно доглядом при умові що їй залишиться належна позивачу квартира. Вона погодилася та 27 квітня 2021 року уклали договір довічного утримання (догляду), який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Л.С., зареєстрований в реєстрі за №615. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов`язувалася довічно утримувати її, забезпечувати продуктами харчування, допомагати в приготуванні їжі, надавати побутові послуги, забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; забезпечувати, в разі необхідності лікування в медичних закладах, або у разі необхідності в домашніх умовах та інше. Вартість матеріального забезпечення узгоджена між сторонами у сумі 2118,00 грн. Одразу, після укладання договору відповідач виконувала умови договору. Однак, на сьогодні умови договору не виконуються, востаннє відповідач приїжджала до неї 24 лютого 2023 року. Вона забрала речі та зникла. На її телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає. Вона є людиною похилого віку зі слабким здоров`ям, практично самостійно не пересувається, єдиним джерелом доходу є пенсія. Оскільки відповідачем порушені умови договору, не виконуються взяті зобов`язання, тому просить укладений договір розірвати. 05 січня 2024 року судом за клопотанням представника позивача залучена до участі у справі в якості позивача, шляхом зміни первісного позивача в особі [PERSON] її правонаступник [PERSON] , в зв`язку зі смертю первісного позивача. Позивач та його представник позивача в судове засідання не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Крім цього, виклик відповідача здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України. Відзив відповідачем не подано. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ухвали суду від 10 квітня 2024 року справа розглядається в\~порядку заочного\~провадженняза правилами загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. 27 квітня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївським міським нотаріальним округом Миколаївської області Чорною Л.С. Зареєстрований в реєстрі №165 (а.с. 6-8). Відповідно до п. 1.1 умов договору довічного утримання [PERSON] зобов`язалася передати у власність відповідачу [PERSON] належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: цілу однокімнатну квартиру [ADDRESS] . В свою чергу відповідач відповідно до п. 2.1 матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватися відчужувачу оцінюється сторонами у сумі 2118,00 грн. за її взаємною згодою. Ця сума підлягає індексації відповідно до зміни мінімальної заробітної плати у встановленому законодавством порядку. Утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді забезпечення: відчужувача житлом, шляхом збереження права безоплатного довічного утримання у відчужуваній квартирі; відчужувача продуктами харчування та допомога приготування їжі; надання побутових послуг, проведення ремонту, побутової техніки та побутового обладнання по мірі зіпсування; забезпечення приладами для носіння одягом та взуттям;забезпечення та проведення осмотичного ремонту у разі потреби; забезпечення, в разі необхідності, лікування в медичних закладах; забезпечення, у разі необхідності лікування в домашніх умовах. В якості доказу тривалої хвороби та необхідності надання [PERSON] сторонньої допомоги, догляду позивачем суду надані медичні документи, з огляду на які [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП Миколаївської міської ради «Миколаївська лікарня №4» з діагнозом вертебробазилярний артеріальний синдром (по шкалі АВСD2-4 б). Енцефалопатія ІІ ст. змішаного ґенезу (склеротична, гіпертонічна), в ст. декопенсації. 15 вересня 2023 року зверталася до сімейного лікаря, з огляду виписку з особової карки хворого. 19 вересня 2023 року [PERSON] відвідувала лікаря в КНП ММР «ЦПМСД» . Як вбачається зі свідоцтва про смерть від 01 грудня 20123 року, серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] померла. Ще за життя, а саме 08 березня 2023 року, після того як відповідач перестала надавати послуги за оговором, [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Власовою С.Я., за яким все майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що вона законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла [PERSON] , [INFO] . Відповідно положень статті 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечити відчужування, утримання та (або) доглядом довічно. Згідно з вимогами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів, цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами пункту 1 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. Відповідно до частини 1 статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач [PERSON] наполягала на розірванні договору довічного утримання, оскільки відповідач не виконує зобов`язань за договором з 24 лютого 2023 року, оскільки вона зібрала речі та поїхала. З огляду на інформацію надану Державною прикордонною службою України інформацію [PERSON] , [INFO] , в`їхала на територію України через пункт пропуску «Старокозаче» 20 травня 2023 року. Перетнула пункт пропуску «Маяки-Удобне» 30 червня 2023 року виїхавши за межі України та 13 березня 2024 року знов повернулася на територію України перетнувши пункт пропуску «Маяки-Удобне». З наданих відомостей вбачається, що відповідачка не перебувала на території України до 20 травня 2023 року, що підтверджує факт невиконання [PERSON] обов`язків, передбачених укладеним Договором утримання (догляду) від 28 квітня 2021 року. Крім цього, як на доказі невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором довічного утримання позивач посилається на письмові пояснення сусідів [PERSON] та [PERSON] . Так, з огляду на зміст письмових пояснень свідків саме позивач [PERSON] з 2022 року доглядала за [PERSON] , піклувалася про неї, приходила до неї, приносила продукти харчування, готувала їжу, прала, відвідувала з нею лікарів. Поховання [PERSON] також проводилося за рахунок [PERSON] . В якості доказу позивачем до матеріалів справи долучена квитанція до прибуткового касового ордеру про оплату ритуальних послуг від 30 листопада 2023 року, виданої на ім`я [PERSON] , накладної ТОВ «Довник-Бізнес» від 30 листопада 2023 року, що узгоджується та опосередковано підтверджує показання письмові сусідів. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що договір довічного утримання від 27 квітня 2021 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, а підставою для розірвання договору довічного утримання є факт невиконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання з лютого 2022 року, оскільки відповідачка виїхала за кордон, залишивши первісного позивача у прифронтовому місті, в той час як мала опікуватись нею та дбати про її безпеку. Таким чином, враховуючи викладене та те, що в силу свого віку та стану здоров`я первісний позивач потребувала необхідної допомоги та догляду, а дії відповідача не можуть розцінюватися як належне виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного договору, то позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved