Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Київського районного суду м.Харкова із позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить розірвати шлюб, укладний між нею та відповідачем, який був зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №133, свідоцтво [NUMBER] від 10.10.2023 (повторно). В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що 18.01.2019 вона та відповідач [PERSON] уклали до шлюбу, який був зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 133 свідоцтво [NUMBER] від 10.10.2023. Від шлюбу дітей не мають. Однак, як в подальшому та на даний час виявилося, побудувати з відповідачем сім`ю на основах взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки не вдалося із-за ріжних поглядів на життя та сімейні відносини. Вказує, що на даний час шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з початку 2019 року, вони проживають окремо один від одного. За таких обставин, відновити подружньо-сімейне життя та зберегти шлюб з відповідачем є неможливим, що позивачкою вирішено остаточно й примирення та поступок у цьому питанні не може бути. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її законним правам та інтересам. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 26.10.2023, визначено головуючу суддю у справі: Лисиченко С.М . Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14.11.2023 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху, надано строк 5 днів з дня отримання даної ухвали для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Копія вказаної ухвали направлена позивачці на електронну пошту, яка вказана у позовній заяві. 20.11.2023 до суду поштовим шляхом надійшла заява позивачки про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 22.11.2023 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - повернуто позивачці, роз`яснивши право щодо повторного звернення із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви. Постановою Харківського апеляційного суду від 16.02.2024 задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2023 року - скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 04.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання, яке призначене на 16.04.2024, не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом у встановленому законом порядку. Поштовим шляхом до суду надійшла заява позивачки [PERSON] , відповідно до якої позивачка просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Відзиву на позовну заяву не подано. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно частиною 4 статті 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2023, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований 18 січня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №133. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Дітей від шлюбу сторони не мають. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до частини 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною 1 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Згідно з статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачем, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, суду не надано. Враховуючи зазначене, та те, що відповідачем відзиву на позов не надано, суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказах, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved