Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс банк») звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за угодою про надання споживчого кредиту в розмірі 171337,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 25 листопада 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501397082, за умовами якої відповідач отримав грошові кошти в розмірі 129000 грн., які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування на АТ «Сенс банк». У порушення умов указаної угоди [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконував, не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальному розмірі 171337,20 грн., з яких: 126480,68 грн. тіла кредиту та 44856,52 грн. процентів. АТ «Сенс банк» скерувало [PERSON] вимогу про необхідність погашення заборгованості за вказаною угодою, однак відповідач її не виконав, що зумовило подання цього позову до суду. Представник позивача АТ «Сенс банк», будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. У позовній заяві зазначено про розгляд справи у відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення), в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК). Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормами частин 1, 2 ст. 10561 ЦК\~визначено,\~що процентна\~ставка за\~кредитом може\~бути фіксованою\~або змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. З копій оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту і акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501397082 вбачається, що 25 листопада 2021 року між АТ «Альфа-Банк» і [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту, за умовами якої товариство зобов`язалося надати відповідачу грошові кошти в розмірі 129000 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути таку ж суму коштів та сплатити проценти за користування ними. Строк кредиту 60 місяців, процентна ставка фіксована 35% річних. Дата повернення кредиту 25 листопада 2026 року. Угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання банком кредиту. Відповідно до додатку № 1 до цієї угоди «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг» повернення кредиту здійснюється щомісячними платежами до 25 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 4578,25 грн. Реквізити вказаних оферти і акцепту на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 50139708 містять достатні дані щодо особи відповідача, зокрема, дату народження, адресу проживання, серію та номер паспорту, орган та дату його видачі, адресу електронної пошти. Доданою до позову довідкою позивач підтверджує, що відповідач [PERSON] ідентифікований у АТ «Сенс банк» і з ним укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб. Із копії меморіального ордеру від 25 листопада 2021 року № 727040515 слідує, що з рахунку АТ «Альфа-Банк» [NUMBER] на рахунок [PERSON] [NUMBER] перераховано грошові кошти в розмірі 129000 грн. (призначення платежу: надання кредиту за договором від 25 листопада 2021 року № 501397082). Копією виписки по особових рахунках з 25 листопада 2021 року по 28 лютого 2023 року підтверджено, що відповідач [PERSON] отримав у кредит грошові кошти в розмірі 129000 грн., а також періодично сплачував суми на погашення кредиту. З відкритих даних, які містяться в мережі Інтернет, вбачається, що у 2022 році АТ «Альфа-Банк» змінило назву на АТ «Сенс банк». Згідно з ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із поданим позивачем розрахунком станом на 28 лютого 2023 року вбачається наявність заборгованості [PERSON] за угодою про надання споживчого кредиту від 25 листопада 2021 року № 501397082 у розмірі 171337,20 грн., з яких: 126480,68 грн. тіла кредиту та 44856,52 грн. процентів. З копій вимоги АТ «Сенс банк» від 6 листопада 2023 року, опису вкладення у цінний лист та списку згуртованих відправлень № 146 від 9 листопада 2023 року слідує, що АТ «Сенс банк» пред`явило [PERSON] вимогу щодо погашення заборгованості за договором від 25 листопада 2021 року № 501397082, однак така відповідачем виконана не була. Отже, враховуючи, що сторони узгодили істотні умови договору (суму кредиту, дату його видачі, умови повернення, нарахування та сплату процентів, строк дії договору) і [PERSON] погодився на отримання у кредит коштів саме на таких умовах, однак порушив їх, щомісячні платежі по поверненню кредитних коштів та сплати процентів не погашав, тому суд убачає підстави для стягнення з [PERSON] в користь АТ «Сенс банк» заборгованості за угодою про надання споживчого кредиту від 25 листопада 2021 року № 50139708: 126480,68 грн. тіла кредиту та 44856,52 грн. процентів, згідно з поданим позивачем розрахунком, який відповідачем не оспорений. Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved