Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Позивачі свої\~вимоги мотивують тим, що вони зареєстровані та проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Основним наймачем є [PERSON] . У приватизації вказаного житла позивачам було відмовлено, у зв`язку з відсутністю ордера на спірне житлове приміщення. Вважають таку відмову неправомірною. Тому просить, зобов`язати Сумську міську раду в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» вчинити дії щодо приватизації житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяви про слухання справи в їх відсутність. Від представника відповідача надійшов письмовий відзив, якому проти позову заперечують, вказують на відсутність у позивача ордера на житлове приміщення. Від позивача та третіх осіб надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність, підтримання позовних вимог. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 березня 2024 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до підготовчого засідання на 19 квітня 2024 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією на запит, витягами з реєстру територіальної громади (а.с.4-7). Згідно листа Управління комунального майна сумської міської ради №07/10.01-07 від 09.01.2024 року квартира [ADDRESS] є комунальною власністю (а.с.19). Позивач [PERSON] звернулася з письмовою заявою до керівника органу приватизації щодо оформлення передачі у приватну власність квартири за адресою: [ADDRESS] . На заяву позивача Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми надало письмову відповідь від 1 лютого 2024 року №14.01-15/88, згідно якої, у зв`язку з відсутністю ордеру на квартиру [ADDRESS] , передати позивачу у приватну власність вищевказану квартиру немає законних підстав (а.с.14). Згідно листа ТОВ «Агрофірма «Червоносільська» №133 від 20.12.2023 року, житловий будинок [ADDRESS] перебував у державній власності та належав радгоспу «Сумський». Рішенням Сумської міської ради від 26.10.2005 року надана згода на прийняття цього об`єкта до комунальної власності. З трудової книжки [PERSON] вбачається, що вона з 24 грудня 1969 року по 13 квітня 1987 року працювала в Радгоспі «Сумський» (а.с.16). Як вбачається з відповіді Державного архіву Сумської області №Вм-7 від 02.10.2023 року, відомості про виділення квартири [PERSON] у 1972 році за адресою: [ADDRESS] , в архіві відсутні (а.с.17) Згідно листа архівного відділу Сумської районної військової адміністрації №288/04-01 від 14.11.2023 року, документи радгоспу «Сумський» на зберігання до відділу не надходили, видати копію наказу про виділення [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] , у 1972 році не можуть (а.с.15). Позивачами не використане законне право на приватизацію житла (а.с.11-13). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Згідно з ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно п. 1 ст. 2 цього закону, до об`єктів приватизації належать квартири багатоповерхових будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Згідно п. 4, 5 ст. 5 цього закону право на приватизацію державного житлового фонду з використанням чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Як встановлено в процесі слухання справи і слідує з матеріалів справи, позивачі постійно на законних підставах проживали та були зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Оскільки наявність заяви громадянина, який виявив намір отримати у власність наймане ним житло, та відсутність перешкод, передбачених Законом, є необхідною та достатньою умовою для прийняття відповідним владним органом рішення про приватизацію, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права на приватизацію вказаної квартири. Відтак позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved