Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Представник заявника свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] народилася в місті Суми 02.08.1951 року. 10.05.1979 року [PERSON] була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року. Однак, даний паспорт [PERSON] був втрачений, у зв`язку з чим вона не змогла своєчасно оформити паспорт громадянина України. В силу тяжкого фінансового становища та втрати паспорту громадянина колишнього СРСР [PERSON] не мала можливості вчасно звернутись за отриманням паспортного документа та встановленням її належності до громадянства України, що у свою чергу привело до неможливості отримувати своєчасну соціальну, медичну допомогу та до відстороненості від суспільства. Таким чином, встановлення юридичного факту проживання на території України станом на 13.11.1991 року [PERSON] необхідне для звернення до територіального підрозділу Державної міграційної служби України з метою встановлення належності до громадянства України та оформлення, в подальшому, паспорта громадянина України. Тому просить суд встановити юридичний факт проживання на території України станом на 13.11.1991 року [PERSON] , уродженки міста Суми Сумської області. Представник заінтересованої особи надав письмові пояснення, в яких зазначив, що згідно пункту 9 Порядку-215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього CPC Р, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: заяву про встановлення належності до громадянства України; копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до пункту 13 Порядку-215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року відбувала покарання у місцях позбавлення волі на території України та перебувала у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживала відповідно на території УРСР або на території України, подає такі документи: заяву про встановлення належності до громадянства України; копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності в особи паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживала відповідно на території УРСР або на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);документ, що підтверджує факт постійного проживання особи відповідно па території УРСР або на території України на момент набрання вироком суду законної сили; документ, який підтверджує факт відбування особою покарання у місцях позбавлення волі на території України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Звертає увагу, що для підтвердження заявленого факту, що має юридичне значення, необхідно обов`язково рахувати не тільки письмові докази, а й усні, а саме покази свідків, яким відомі дані обставини. (а.с. 34-40) У судовому представник заявника свої вимоги підтримала, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення даної заяви. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є рідною сестрою чоловіка [PERSON] - [PERSON] , який був одружений на [PERSON] , від шлюбу у них народилися двоє синів та жили у селі Маршали, Сумська область, Недригайлівський район, де вона працювала у колгоспі. Після розлучення, [PERSON] переїхала з дітьми у м. Суми, де працювала у дитячому садочку нянею, пізніше і брат, а потім він виїхав іх м.Суми. Повернувшись через два роки, забрав дітей у [PERSON] , так як вона не справлялася зі своїми батьківськими обов`язками. Один син помер, а інший і досі не спілкується із матір`ю, хоча знає, що вона хвора та перебуває у пансіонаті. Також у 1990 році Людмила перебувала у місцях позбавлення волі. За все життя вони спілкувалися одна з одною, і вона нікуди із м. Суми не виїжджала, постійно перебувала на території України. Влітку 2023 року їй подзвонили і повідомили, що Людмила знаходиться у Сумському геріатричному пансіонаті для ветеранів війни та праці, вона декілька разів її провідувала і вони впізнали одна одну, спілкувалися і ділилися спогадами. Також, судом було продемонстровано фотокартки жінки, яку свідок впізнала як [PERSON] , хоча та і змінилася з роками. Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, свідка, дослідивши подані суду докази, суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7) Як вбачається із копії заяви від 10.05.1979 року про видачу паспорта (форма І) 04.12.1973 [PERSON] , отримала паспорт громадянина СРСР [NUMBER] , виданий Сумським МВВС (а.с.9) 18.03.1975 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00041030013 від 18.08.2023 (а.с.8) У зв`язку зі зміною прізвища заявниця отримала паспорт громадянина СРСР [NUMBER] виданий 10.05.1979 року про, що свідчить копія заяви про видачу паспорта (форма 1) від 10.05.1979 року (а.с.9) Як вбачається з відповіді на адвокатський запит від 17.08.2023, [PERSON] 06.08.1983 року вибула на постійне проживання до міста Суми (а.с.14) У період з 13.07.1984 до 29.02.1988 [PERSON] працювала в Сумському ордені Леніна та ордена Жовтневої революції машинобудівному виробничому об`єднанні ім. М.В. Фрунзе (няня та помічник вихователя дитячий садок «Топольок») і відповідно до особової картки працівника мешкала за адресою [ADDRESS] (а.с.15-16) Згідно копії довідки ДУ «Харківського слідчого ізолятору» 24.12.1990 року [PERSON] була засуджена нарсудом Тростянецького району Сумської області за ст.ст. 114, 17, 81 ч.1, 42 КК УРСР до 01 року 06 місяців. Вирок набрав законної сили 30.12.1990 року. 02.01.1991 року [PERSON] прибула до с/к Орджонікідзевського РВВС м. Харкова та була працевлаштована ЗКПД - ДБК №1. Ухвалою народного суду Орджонікідзевського району м. Харкова від 20.03.1991 року на підставі ст. 25-1 КК УРСР [PERSON] направлена до ВТК загального режиму на 01 рік 10 днів. До Харківського слідчого ізолятора [PERSON] прибула 20.03.1991 року. Вибула - 04.04.1991 до ВТК-54 м. Харкова (а.с.18) Відповідно до довідки ДУ «Качанівська виправна колонія №54», [PERSON] , прибула до установи відбування покарання 04.04.1991 року, а звільнена після відбуття строку покарання - 30.03.1992 року (а.с.19) Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] перебувала на території України станом на 13.11.1991 року і те, що особа її встановлена, засвідчила свідок під присягою у суді. На момент подання заяви про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року місце постійного проживання [PERSON] не зареєстроване. Однак, вона перебуває на утриманні КУ СОР «Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці», що знаходиться за адресою м. Суми, вул. Ковпака, 20 (а.с.20) Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з реалізацією права власності. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Тобто, особи, які визначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, а зазначені у п. 2 з 13 листопада 1991 року. Згідно пп. а, б п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001р. № 215/2001 (далі - Порядок № 215/2001), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту, які проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215. Пунктом 44 вищевказаного Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. На даний час заявниця позбавлена можливості отримати паспорт громадянина України, однак представник заявника надала суду достатні докази вважати, що [PERSON] постійно проживала на території України станом на 13.11.1991 року, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved