Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Короткий зміст позову. 30\~жовтня 2023\~року заступник\~керівника Кременчуцької\~окружної прокуратури\~Полтавської області\~в інтересах\~держави в\~особі органу,\~уповноваженого державою\~здійснювати відповідні\~функції у\~спірних правовідносинах,\~Національної служби\~здоров`я України,\~Кременчуцької міської\~ради Кременчуцького\~району Полтавської\~області звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача до Державного бюджету України витрати на лікування потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення в розмірі 6828,00 грн.; до бюджету міста Кременчука витрати на лікування потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення в розмірі 5384,24 грн. В обґрунтування позову зазначено, що вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.12.2022 року у справі №537/3408/22, який набрав законної сили 13.01.2023 року, затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №1202217050000670, укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури та обвинуваченим [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Потерпілим у даному кримінальному провадженні є [PERSON] , якому [PERSON] спричинив тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння черепу, забою головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1029 від 22.11.2022 року. З тілесними ушкодженнями потерпілого [PERSON] госпіталізовано до КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», де він перебував на стаціонарному лікуванні з 16.10.2022 року по 28.10.2022 року. Вартість лікування потерпілого у закладі охорони здоров`я становить 12212,21 грн., з яких 6828,00 грн. витрачено з Державного бюджету України, 5384,21 грн. з місцевого бюджету. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в кримінальному провадженні не заявлявся, в добровільному порядку кошти не відшкодовані. Кременчуцькою окружною прокуратурою повідомлено Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області, Національну службу здоров`я України про необхідність звернення до суду. Однак уповноваженими органами упродовж тривалого часу не вжито жодних заходів, спрямованих на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого, внаслідок чого не надходять кошти до державного та місцевого бюджетів, порушуються інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, і такі витрати негативно впливають на фінансування інших хворих, порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина та в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності зазначеного лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.01.2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позиція учасників справи в судовому засіданні. Представник позивача Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області Шайдук В.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. З наданих письмових пояснень вбачається, що КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» є юридичною особою, засноване та фінансується Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області. Національна служба здоров`я України є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми, зокрема на 2023 рік. Оскільки Національна служба здоров`я України витратила державні кошти при наданні медичних послуг, а саме лікуванні потерпілого, котрий перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] , на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між Національною службою здоров`я України та КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», то дані кошти необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету в сумі 6828,00 грн., до місцевого бюджету 5384,21 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280\~ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Обставини, установлені судом. Вироком Крюківського\~районного суду\~м.\~Кременчука Полтавської\~області від\~13.12.2022\~року у\~справі №537/3408/22,\~який набрав\~законної сили\~13.01.2023\~року,\~затверджено угоду\~про визнання\~винуватості укладену\~між прокурором\~Кременчуцької окружної\~прокуратури Полтавської\~області Накаєм\~М.В., якому на підставі ст.37\~КПК України надані\~повноваження прокурора\~у кримінальному\~провадженні №12022170530000643,\~внесеному до\~ЄРДР 17.10.2022\~року, та обвинуваченим [PERSON] . Визнано [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років. На підставі ст.75\~КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в кримінальному провадженні не заявлявся. Вироком установлено, що 16.10.2022 року у період часу з 17:20 год. до 21:00 год. [PERSON] знаходився за місцем свого сумісного з [PERSON] проживання, за адресою: [ADDRESS] в вітальній кімнаті квартири, де між ними виникла сварка. В цей час, у зв`язку з раптово виниклими неприязними відносинами, у [PERSON] виник злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний намір, [PERSON] , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв до рук стілець, який знаходився на підлозі та наніс ним один удар [PERSON] у верхню частину голови, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи №1029 від 22.11.2022 року спричинив тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння черепу, забою головного мозку, яке утворилося від дії тупого предмету (одного удару), можливо і табуретом, у вказаний строк і при вказаних обставинах у постанові і підекспертним, і за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент його спричинення. Потерпілий [PERSON] внаслідок вчиненого відповідачем [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні з 16.10.2022 року по 28.10.2022 року у КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» з діагнозом: Відкрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку середнього ступеню тяжкості з вогнищами в обох лобних частках головного мозку. Вдавлений уламковий перелом кісток склепіння черепа. Рублена рана лобно-тім`яної ділянки голови. Перелом верхньої стінки лівої орбіти. Стан після ПХО відкритої рани голови та видалення кісткових уламків. Операція: 17.10.2022 року відстрочена ПХО відкритої рани голови, видалення кісткових уламків з порожнини черепа. Вартість 6 ліжко-днів: 10236,90 грн. Загальна сума лікування складає 12212,21 грн., з них з Державного бюджету (кошти НСЗУ) надійшли кошти в сумі 6828,00 грн., з місцевого бюджету витрачено кошти в сумі 5384,21 грн. Медичні послуги в КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» надаються за програмою медичних гарантій пацієнтам, на підставі укладеного Договору №3288-Е722-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій з Національною службою здоров`я України. Докази, які б підтверджували відшкодування вищезазначених витрат в добровільному порядку, в матеріалах відсутні, заяви та клопотання від відповідача стосовно не визнання позову чи оспорювання ним суми витрат не надходили. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює\~представництво в\~суді законних\~інтересів держави\~у разі\~порушення або\~загрози порушення\~інтересів держави,\~якщо захист\~цих інтересів\~не здійснює\~або неналежним\~чином здійснює\~орган державної\~влади,\~орган місцевого\~самоврядування чи\~інший суб`єкт\~владних повноважень,\~до компетенції\~якого віднесені\~відповідні повноваження,\~а також\~у разі\~відсутності такого\~органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Однією із форм представництва є звернення до суду з позовами коли порушуються інтереси держави, або визнання незаконними правових актів, дії чи рішень органів чи посадових осіб. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи із змісту ч.2 ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину. Частиною 3 ст.1206\~ЦК України передбачено, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно п.2\~Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. За приписами частини першої\~статті 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення»\~передбачено, що держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. У пункті 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення»\~визначено, що програма медичних гарантій є програмою, що визначає перелік та обсяг медичних послуг (включаючи медичні вироби) та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. Перелік медичних послуг, повну оплату надання яких пацієнтам гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України у 2023 році визначений Порядком реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2023 році, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 року №1464. Таким чином, послуги КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька», у якому проходив лікування потерпілий [PERSON] , пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Приймаючи до уваги те, що між діями відповідача та перебуванням потерпілого на лікуванні в медичному закладі є причинний зв`язок, що доведено належними та допустимими доказами, то суд вважає, що є достатні правові підстави для відшкодування витрат з відповідача на стаціонарне лікування потерпілого в медичному закладі. З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, а також приписами спеціального Закону України «Про судовий збір», відповідно до п.6 ч.1 ст.5 якого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, отже суд присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved