Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

29 лютого 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 24 жовтня 1998 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, від якого сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які наразі є повнолітніми. З жовтня 2020 року подружжя проживає окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 лютого 2024 року цивільну справу № 753/4499/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 01 березня 2024 року. Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру від 06 березня 2024 року, відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 11 березня 2024 року, із врахуванням ухвали про виправлення описки від 21 березня 2024 року, було відкрито провадження у справі та призначено її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 03 квітня 2024 року на 10:00 год. 29 березня 2024 року до суду надійшла заява відповідачки, у якій вона зазначила, що позовні вимоги визнає, а розгляд справи просить проводити за її відсутності. 02 квітня 2024 року до суду від представника позивача надійшла заява, у якій вона просить суд проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. У судове засідання призначене на 03 квітня 2024 року сторони не з`явилися, враховуючи подані ними заяви, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить до наступного висновку. Встановлено, що 24 жовтня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім`ї, актовий запис № 1166, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу подружжя має двох спільних дітей, які наразі є повнолітніми. Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 07 травня 2014 року, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 84, [PERSON] змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.16). Позивач у позовній заяві, зазначає, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони разом не проживають. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, враховуючи те, що відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved