Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з листопада 2008 року. У шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірваний із відповідачем рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2014. Відповідач покинув сім`ю в 2012 році, переїхав на інше місце проживання та взагалі перестав цікавитися життям позивачки та їхніх дітей. Позивачка 17.06.2016 уклала шлюб із [PERSON] , який повністю замінив дітям біологічного батька. Від шлюбу із [PERSON] в них народилося ще двоє дітей. Всі діти проживають разом із позивачем та її чоловіком, діти перебувають на утриманні [PERSON] . Відповідач більше десяти років не проявляє жодного інтересу до своїх дітей, фінансової участі в житті дітей не приймає, аліменти за рішенням суду не сплачує. Усіма питаннями, що виникали в житті дітей, займалася лише позивачка, без жодної допомоги та сприяння з боку відповідача. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги позову та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень та відзив на позов не надав, як і не надав заяви про розгляд справи без його участі. Судом ухвалено розгляд цивільної справи проводити заочно. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без її участі, не заперечила проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердити, що відповідач [PERSON] не спілкується з дітьми з 2014 року, не відвідує їх. Поїхав від родини на інше місце проживання та відтоді не підтримує з ними ніякого зв`язку. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши докази та інші матеріали справи, встановив наступне. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , про що 20.01.2009 Підлісненською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області складено відповідний актовий запис № 01. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , про що 26.07.2011 Підлісненською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області складено відповідний актовий запис № 8. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.06.2016, внаслідок чого позивачці присвоєно прізвище [PERSON] . Після укладення шлюбу в них народилися дві доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 05.01.2024 №10 [PERSON] разом із родиною проживає в [ADDRESS] . До складу родини входить дружина [PERSON] , син дружини [PERSON] , дочка дружини [PERSON] , дочка [PERSON] , та дочка [PERSON] . Всього шість осіб. Сім`я перебуває на утриманні [PERSON] . Згідно з довідками Підлісненської філії «Олександрівський ліцей №2» Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області №1 та №2 від 08.01.2024 [PERSON] за період з 01.09.2014 по теперішній час до закладу не приходив, академічними успіхами дітей [PERSON] та [PERSON] не цікавився, участі в житті дітей не приймав. Всіма питаннями, які стосувалися дітей займалася та займається мати [PERSON] . Відповідно до довідки Олександрівського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області №19.18-24/100 від 06.10.2022 [PERSON] не отримує аліменти від [PERSON] за період з 01.08.2014 по 30.09.2022 за виконавчим листом №1117/1206/12 виданим 30.07.2012 Олександрівським районним судом Кіровоградської області. Згідно з довідкою Олександрівського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області №30.12-23/145 від 20.12.2023 виконавчий документ повернутий стягувачу 20.06.2023 на підставі п.1.ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження23. Заборгованість по аліментам станом на 01.06.2023 становить 272024,90 грн. Рішенням виконавчого комітету Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №27 від 07.02.2024 затверджений висновок комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Суботцівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, а також санкція за протиправну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «З та інші проти Сполученого Королівства» від 10 травня 2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини інтереси малолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). У п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше/, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою відповідальності батьків. Разом з тим, враховуючи те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по піклуванню за здоров`ям своїх дітей, про їх фізичний, духовний та моральний розвиток не турбується, не забезпечує необхідне харчування, медичний огляд, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, враховуючи, що діти знаходяться на повному утриманні та вихованні матері, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved