Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

19.12.2023 року представник позивача [PERSON] - адвокат Жураківська О.В. звернулася до суду з позовом, яким просила розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований 06.12.2006 року, міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовим записом №1922. Заявлені вимоги представник позивача мотивувала тим, що спільне життя сторін не склалось через несумісність характерів, подружні відносини сторони не підтримують з 24 лютого 2022 року, спільне господарство не ведуть, шлюб існує лише формально. Від шлюбу дітей не мають. Крім того, просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 17.03.2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. До судового засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутності за наявними у справі матеріалами. До судового засідання представник позивача адвокат Жураківська О.В. не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач в призначені судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28 грудня 2006 року сторони уклали шлюб, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено актовий запис №1922 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося. Між сторонами подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо з 24 лютого 2022 року. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.112 СК України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved