Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01 березня 2012 року у справі №1101/1404/12 з нього було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду 14 лютого 2017 року відкрито виконавче провадження [NUMBER], яке перебуває на виконані у Бобринецькому відділі державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Крім того, відповідно до рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2019 року у справі №383/1343/18 з нього було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду 15 травня 2019 року відкрито виконавче провадження [NUMBER], яке перебуває на виконані у Бобринецькому відділі державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Позивач зазначає, що [INFO] від цивільного шлюбу з [PERSON] у нього народився син [PERSON] . Посилаючись на те, що з народженням сина [PERSON] його сімейний стан змінився та збільшилась кількість утриманців, оскільки утримує сина та цивільну дружину, а також те, що з нього на користь відповідача за двома виконавчими документами стягуються аліменти в розмірі 58% від його заробітку (доходу), що перевищує розмір встановлений ст.70 Законом України «Про виконавче провадження», просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] з 1/4 на 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та на утримання доньки [PERSON] з 1/3 на 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13.12.2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.17-18). 12.02.2024 року представник відповідача адвокат Штурко Н.В. подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та розглянути справу без участі сторони відповідача. В обґрунтування заперечень зазначила, що позивачем не надано доказів погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, тобто не доведено обставин, передбачених ст. 192 СК України, які б могли бути підставою для зменшення розміру аліментів (а.с.30-34). Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явилась та свої пояснення стосовно пред`явленого позову не надала. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01 березня 2012 року по справі №1101/1404/12, яке набрало законної сили 12 березня 2012 року, розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Кетрисанівською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області 01 серпня 2009 року, актовий запис №3. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до виповнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 14.02.2012 року (а.с.11). 14.02.2017 року старшим державним виконавцем Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Миронько А.П. відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого листа №1101/1404/12, виданого 14.03.2012 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.12). Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2019 року по справі №383/1343/18, яке набрало законної сили 04 квітня 2019 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та до досягнення її повноліття, тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 23 листопада 2018 року (а.с.9-10). 15 травня 2019 року начальником відділу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Почкай М.О. відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого листа №383/1343/18, виданого 04 березня 2019 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення її повноліття, тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 23 листопада 2018 року, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.13). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 червня 2023 року встановлено, що [INFO] у позивача народився син [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частин 1, 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан та кількість утриманців, оскільки утримує сина та цивільну дружину. Проте позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу та утримання дружини. Сам по собі факт народження дитини не надає права на зменшення розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. До таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 16.09.2020 року по справі №565/2071/19. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу та утримання дружини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20. Згідно ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Посилання позивача на те, що з нього на користь відповідача за двома виконавчими документами стягуються аліменти в розмірі 58% від його заробітку (доходу), що перевищує встановлений ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає безпідставними, оскільки з аналізу частини третьої вказаної статті встановлено, що розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника, яке не може перевищувати 50% заробітної плати, не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі стягнення аліментів. Оскільки позивач не надав доказів погіршення його матеріального становища, не обґрунтував саме таке зменшення, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. За подання до суду позовної заяви про зменшення розміру аліментів позивачем підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач посилався на те, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», на підтвердження чого надав копію посвідчення серії [NUMBER] , з якого вбачається, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.5). Згідно з ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у ст.22 якого передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Тобто, встановлені пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» пільги щодо сплати судового збору стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, який не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання такої позовної заяви підлягає сплаті. Враховуючи, що позивач при поданні позову про зменшення розміру аліментів не звільнений від сплати судового збору та не надав докази його сплати, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з позивача на користь держави.

Outcome: approved