Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення АТ «Львівгаз» про проведення донарахування [PERSON] 1544,09 м3 вартості спожитого газу за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона, після смерті [PERSON] , успадкувала його квартиру [ADDRESS] . 30 серпня 2019 року [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , де він проживав, працівниками АТ «Львівгаз» було відключено газопостачання. Покази ПЛГ №4797903 були 1889,03 м3. 2 червня 2022 року під час планової заміни лічильників були зафіксовані нові покази лічильника - 3433,09 м3 та виставлено рахунок на суму 12286,15 грн за ніби-то 1544,09 м3 спожитого газу. [PERSON] 29.07.2022 надсилав звернення до АТ «Львівгаз» щодо нарахованої заборгованості, на що отримав відповідь від одержувача РГК Львівгаз від 05.08.2022, згідно якої до заміни лічильника 02.06.2022 за ос.рах. №00900544029 було зафіксовано показник лічильника №01889м3. Окрім цього, згідно акту звірки обсягів споживання природнього газу від 03.11.2022 за період з 01.06.2019 по 31.10.2022 показання лічильника на кінець вказаного місяця становлять 1889,00 м3. Таким чином, позивачка вважає, що рішення Акціонерного товариства «Львівгаз» щодо проведення донарахування [PERSON] 1544,09 м3 вартості спожитого газу є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Звертає увагу суду на те, що акт про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку від 02.06.2022 було складено ніби то між представником АТ «Львівгаз» та споживачем [PERSON] , хоча підпис останнього як споживача природнього газу у акті відсутній, як і відсутні будь-які підкреслені зауваження в графі «результат огляду засобу вимірювальної техніки». Крім цього, виставлений рахунок за серпень 2021 року із донарахуванням 1544,09 м3 вартості спожитого газу не містить жодних розрахунків, в ньому не зазначено, на якій правовій підставі здійснювалось донарахування. З врахуванням наведеного просить позов задоволити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.02.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзиву на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст. 162 ЖК України строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яку вона успадкувала після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом з Державного реєстру речових прав /а.с. 13, 14/. Відповідач АТ «Львівгаз» здійснює постачання природного газу у квартиру позивачки, за якою виникла спірна заборгованість, що не заперечується сторонами. Таким чином, правовідносини, які склалися між сторонами у справі регулюються статтею 714 Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Постановою від 30.09.2015 № 2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу», Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року №619. Згідно з пунктами 23, 37 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. В свою чергу, споживачем визнається фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини. Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу - постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Згідно п.\~21\~розділ 3\~Правил постачання\~природного газу постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Відповідно до\~п.\~25\~розділу 3 Правил постачання природного газу у разі виникнення у споживача заборгованості за договором постачання природного газу за домовленістю сторін (постачальника та споживача) може бути укладений графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи неоплати поточних платежів постачальник має право у порядку, визначеному цим розділом та договором постачання природного газу, припинити або обмежити постачання природного газу на об`єкт споживача до повного погашення заборгованості, крім випадків, передбачених цим пунктом. Відповідно до п. 27 розділу 3 Правил постачання природного газу якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право, з урахуванням положень пункту 25 цього розділу, здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення. Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам (договір не вимагається у передбачених цими Правилами випадках припинення газопостачання, ініційованих через інформаційну платформу Оператора ГТС). За необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ (крім передбачених цими Правилами випадків припинення газопостачання, ініційованих через інформаційну платформу Оператора ГТС) постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), у якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення. Згідно повідомлення ТОВ «Львівгаз збут» про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 31.07.2019 споживача [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , було повідомлено, що станом на 31.07.2019 за його особовим рахунком [NUMBER] накопичена прострочена заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 2327,01 грн на показання лічильника №4797903 1889,00 м. куб. на дату 31.07.2019. Повідомлено, що, якщо прострочена заборгованість в сумі 2327,01 грн не буде погашена в строк до 27.08.2019, споживач зобов`язаний самостійно припинити споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та надати безперешкодний доступ працівникам АТ «Львівгаз» для здійснення заходів з примусового припинення газопостачання до його об`єкту за дорученням ТОВ «Львівгаз збут» /а.с. 17/. 30.08.2019 [PERSON] , який проживав у квартирі за адресою: [ADDRESS] , було припинено газопостачання, що підтверджується актом №0900544029 від 30.08.2019 про припинення газопостачання та пломбування запірних пристроїв /а.с. 16/. Згідно акту АТ «Львівгаз» від 02.06.2022 про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку встановлено, що у квартирі [PERSON] було розпломбовано засіб вимірювальної техніки ПЛГ «Самгаз», показник ПЛГ 03433,09 м3. Встановлено ПЛГ «Schlumberger» з показником 03443,15 м3. Суд звертає увагу на те, що даний акт споживачем [PERSON] не підписаний /а.с. 22/. Після даної заміни лічильника [PERSON] була нарахована заборгованість у розмірі 12286,15 грн /а.с. 18/. 29.07.2022 [PERSON] звернувся із письмовою заявою до відповідача для роз`яснення того, на підставі чого у нього виникла заборгованість. В поданій заяві [PERSON] зазначив, що з 31.07.2019 по 02.06.2022 він газом не користувався, так як газ у його квартирі був відключений за несплату. На момент відключення показники лічильника були 1889 м.3, після чого він газом не користувався, тільки електричними приладами /а.с. 19/. 05.08.2022 АТ «Львівгаз» надало відповідь [PERSON] , в якій повідомили заявнику про те, що до заміни лічильника 02.06.2022 за ос. рах. 0900544029 на лічильнику марки Самгаз, заводський № [NUMBER] було зафіксовано показник лічильника 01889,00 м3, а при заміні 03433,09 м3. Різниця показників (03433,09 м3 01889,00 м3) становить 1544,09 м3 /а.с. 20/. У зв`язку з нарахування необгрунтованої заборгованості [PERSON] , позивачка, як власниця квартири померлого, звернулася із даним позовом. Частинами першою - третьою статті 18 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Вимоги до складових частин вузла обліку природного газу, правил експлуатації приладів обліку, порядку вимірювання обсягів та визначення якості природного газу визначаються технічними регламентами та нормами, правилами, що встановлюються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовому комплексі. Пунктом 3.1.3 Положення № 619 про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті встановлено, що лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: невідповідності показів лічильника об`ємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу. За змістом пункту 3.2.2 Положення № 619 у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення складається у двох примірниках та підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків. При наявності акта про виявлені порушення газопостачальна (газотранспортна) організація зобов`язана протягом трьох робочих днів (у містах) від дати його реєстрації демонтувати та відправити лічильник газу на експертизу. Про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи складається акт (п.3.2.3, 3.2.2 Положення). Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи. На вхідний та вихідний патрубки демонтованого лічильника газу ставляться заглушки, які пломбуються представником газопостачальної (газотранспортної) організації. Під час пломбування лічильника газу використовуються пломби газопостачальної (газотранспортної) організації. За необхідності пломба може додатково встановлюватись у місці, де міститься повірче тавро. У присутності споживача лічильник пакується представником газопостачальної (газотранспортної) організації в пакет з поліетилену або з іншого цупкого матеріалу, який опломбовується пломбою газопостачальної газотранспортної) організації (п. 3.2.4. Положення). Як встановлено судом, та не спростовано відповідачем, у період з 30.08.2019 по 02.06.2022, квартира [ADDRESS] була відключена від газопостачання, а останні показники газового лічильника станом на 31.07.2019 становили 1889 м. куб. Як вбачається з копії повідомлення про сплату від 07.08.2019 за особовим рахунком № [NUMBER] показники лічильника станом на 01.08.2019 становлять 1889 м3 /а.с. 15/. З акту АТ «Львівгаз» від 02.06.2022 про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку вбачається, що на момент демонтажу газового лічильника показники становили не 1889 м. куб., які були зафіксовані перед відключенням від газопостачання, а 034433,09 м.куб, однак жодного акта представником АТ «Львівгаз» щодо виявлення будь-яких порушень у роботі лічильники газу, в тому числі наявності зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу, складено не було. Згідно з п.п. 1, 2 глави 5 розділу Х1 Кодекс ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником ооператора ГРС складається акт про прушення. Акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРС службового посвідчення складається в присутності споживача/ несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Відповідно до п. 6 глави 5 розділу Х1 Кодекс ГРС у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються. Згідно з п. 8 глави 5 розділу Х1 Кодекс ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»). Відповідно до п. 11 глави 5 розділу Х1 Кодекс ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Отже, оформлення виявленого оператором ГРМ та передбаченого в главі 2 розділу Х1 Кодексу ГРС порушення, яке є підставою для перерахунку (донарахування) споживачу об`ємів природного газу, здійснюється шляхом відображення оператором ГРМ цього порушення у відповідному первинному документі - акті про порушення встановленої форми, який складається на місці виявлення порушення. Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 31 липня 2019 року у справі № 904/4030/18, від 05 листопада 2019 року у справі № 922/137/19, від 28 грудня 2019 року у справі № 911/721/19, від 12 березня 2020 року у справі № 920/1217/16, від 26 червня 2020 року у справі № 911/720/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 922/4351/19, від 03 листопада 2020 року у справі № 908/554/19, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 646/6354/19. В матеріалах справи відсутні дані, що АТ «Львівгаз» проводило засідання комісії з розгляду акту про будь-які порушення вчинені споживачем [PERSON] , в матеріалах справи відсутній акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, що в свою чергу є порушенням зі сторони АТ «Львівгаз» п. 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем. З врахуванням наведено суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправним донарахування 1544,09 м3 вартості спожитого газу за адресою: [ADDRESS] , підлягають до задоволення. Щодо вимоги\~позивача про\~скасування рішення АТ «Львівгаз»\~про проведення\~донарахування [PERSON] \~1544,09\~м.куб.\~вартості спожитого\~газу,\~суд зазначає,\~що така\~до задоволення\~не підлягає,\~оскільки рішення про донарахування вартості спожитого газу відповідачем, як таке, не приймалось. Суд звертає увагу позивачки на те, що ефективним способом захисту прав позивачки мала б бути вимога зобов`язати відповідача списати з її особового рахунку донараховану заборгованість за спожитий природний газ. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті16 ЦКУкраїни). Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо. Між тим, такої вимоги перед судом не порушується, що вбачається із змісту сформульованих [PERSON] позовних вимог. Відповідно до позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 7.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. У частині першій ст. 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, вдповідно до змісту якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Загальне правило щодо розподілу функцій сторін та суду у доказовій діяльності випливає із системного тлумачення положень ЦПК України. Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України). Натомість роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України (п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України). Таким чином, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору. Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 31.10.2018 року по справі №826/16958/17. Відтак, оскільки позовна вимога про списання донарахованої заборгованості за спожитий природний газ позивачем не заявлялась, законом виключається можливість визначення судом предмету спору та формулювання позовних вимог замість позивача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] до АТ «Львівгаз» про скасування рішення необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial