Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Короткий виклад обставин справи та правова позиція позивача. Уповноважений представник позивача ГУ НП у Львівській області Кісіль Р. Л., 06.02.2024 року (вх. № 3043) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова (документ сформований у системі «Електронний суд» 06.02.2024 року) з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, у якій просить суд: - стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну шкоду у розмірі 97\~020 грн. 00 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 2\~147 грн. 20 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022141390000116 від 30.01.2022 року відносно [PERSON] за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачуваного ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31.01.2022 року у справі № 462/484/22 задоволено клопотання слідчого. Застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю (далі ЕЗК) до [PERSON] , [INFO] , на строк шістдесят днів терміном до 31.03.2022 року включно. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.12.2022 року у справі № 462/484/22 продовжено строк запобіжного заходу до 14.02.2023 року включно. 31.01.2022 року за адресою: [ADDRESS] працівниками ГУНП у Львівській області, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 195 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), [PERSON] перед застосуванням ЕЗК під підпис роз`яснено правила користуванням пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання у його роботу з метою ухилення від контролю. Також, складено протокол про роз`яснення підозрюваному (обвинуваченому) обмежень, покладених на нього ухвалою суду, протокол про роз`яснення підозрюваному (обвинуваченій) правил користування ЕЗК, складено пам`ятку з експлуатації ЕЗК та зобов`язання, котрим [PERSON] попереджений про те, що несе повну матеріальну відповідальність за цілісність та збереження застосованого відносно нього обладнання для моніторингу. Після складення необхідних процесуальних документів на нозі [PERSON] закріплено електронний пристрій TD4i сер. № 34607459 (інвент. № 34607651), SIM карта: 0679342314, що також підтверджується журналом обліку видачі/прийняття електронних засобів контролю УІАП ВТК СКС ГУНП у Львівській області. Згідно з рапортів від 06.02.2023 року ДОП СП ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області Амброзія О., [PERSON] та [PERSON] о 17 год. 55 хв. 06.02.2023 року на лінію «102» надійшло повідомлення про сигнал тривоги ЕЗК за адресою: [ADDRESS] , а саме під час моніторингу системи «Атенті» у [PERSON] виявили порушення цілодобового домашнього арешту з носінням ЕЗК, пошкодження ремінця браслету. У ході проведення перевірки по даному факту здійснено вихід на адресу місця події [PERSON] виявлено не було. Окрім цього, опитано його брата [PERSON] та сусідку із квартири [ADDRESS] [PERSON] Додатково здійснено обхід прилеглих вулиць, однак встановити місце знаходження [PERSON] не представилось можливим, а електронний засіб контролю - втрачено. Згідно інформації, яка міститься у листі від ТОВ «Сігма Технолоджи» від 14.12.2023 року, що є єдиним уповноваженим представником компанії виробника Attenti Electronic Monitoring Ltd в Україні, вартість однокомпонентного пристрою електронного моніторингу TD4i (Attenti Electronic Monitoring Ltd, Ізраїль) становить 97\~020 грн. 00 коп. у тому числі ПДВ 16\~170 грн. 00 коп. У зв`язку з втратою [PERSON] однокомпонентного пристрою електронного моніторингу TD4i позивачу завдано матеріальних збитків. Відтак сторона позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Рух справи в суді. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М. Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) 06.02.2024 року направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.02.2024 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками. 13.02.2024 року (вх. № 3565) від уповноваженого представника позивача ГУ НП у Львівській області Кісіль Р. Л. надійшла письмова заява (документ сформований у системі «Електронний суд» 13.02.2024 року) про усунення недоліків позовної заяви. Окремо представник зробив уточнення щодо зазначення суми судового збору, яка ним була помилково вказана при первісному зверненні до суду. Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 15.02.2024 року. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.02.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Щодо правової позиції відповідача. У вказаний строк відповідач не надав\~суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. Так, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Окремо суд зазначає, що згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 5 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022 року, громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його. За змістом п. 4 вказаного Порядку особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Судова кореспонденція є офіційною, тому повинна надсилатися саме за адресою зареєстрованого місця проживання або, як виняток, на адресу, зазначену самим учасником справи адресатом. Суд направляв на зареєстровану адресу відповідача копію ухвали про відкриття провадження у справі. Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Відповідач кореспонденцію суду не отримав, а лист повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. У свою чергу особа, яка зареєструвала своє місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п. 108, 109 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року. Отже для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Однак процесуальне законодавство не визначає наслідків невручення повістки-повідомлення з причин закінчення строку зберігання. У тому числі законами чи підзаконними актами не передбачено, скільки разів суд має перенаправляти кореспонденцію на єдину відому (офіційну) адресу, з якої вона повертається без вручення, для того щоб особа вважалась такою, що повідомлена. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Так, суд вважає необхідним зазначити, що згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Разом з цим, згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247\~ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Як передбачено\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлені судом фактичні обставини справи. Як вбачається з матеріалів справи ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.01.2022 року у справі № 462/484/22 постановлено застосувати до [PERSON] , [INFO] , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, строком на 60 днів, тобто до 31.03.2022 року включно. Покладено на [PERSON] наступні обов`язки: прибувати до старшого слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області [PERSON] за першою вимогою; носити електронний засіб контролю; не залишати місце постійного проживання квартиру [ADDRESS] без дозволу слідчого, прокурора або суду (а.с. 12-13). Також, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.12.2022 року у справі № 462/1144/22 постановлено продовжити обвинуваченому [PERSON] запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням\~електронних засобів\~контролю на 2 місяці до 14.02.2023 року включно. Залишено покладені на обвинуваченого ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31.01.2022 року обов`язки, а саме: не залишати житло у якому він проживає за адресою: [ADDRESS] , прибувати до суду, прокурора за першою вимогою, повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання, носити електронний\~засіб контролю (а.с. 16). Суд приймає до уваги, що алгоритм виконання слідчими та іншими поліцейськими органів (підрозділів) поліції ухвал слідчого судді, суду в частині застосування до підозрюваних, обвинувачених ЕЗК, організації діяльності органів (підрозділів) поліції щодо забезпечення контролю за місцезнаходженням осіб, які в установленому законом порядку зобов`язані носити ЕЗК, визначає Порядок застосування електронних засобів контролю, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ № 480 від 08.06.2017 року. Вказаним порядком передбачено, що застосування ЕЗК полягає в закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого електронного браслета, який дає змогу відстежувати та фіксувати його місцезнаходження (п. 3 розділу I Порядку № 480). Згідно Протоколу про застосування ЕЗК від 16.02.2022 року на виконання ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.01.202 року у справі № 462/484/22 на тілі [PERSON] було закріплено браслет № 34607459 (інвентарний № 34607651 TD4i), SIM карта: 0679342314 на термін до 31.03.2022 року (а.с. 15). [PERSON] було роз`яснено правила експлуатації ЕЗК, складено Протокол про роз`яснення йому правил користування ЕЗК, ознайомлено з Інструкцією з використання та експлуатації обладнання системи електронного контролю за підконтрольним особами, які були підписані [PERSON] власноруч, що свідчить про роз`яснення вимог, передбачених ст. 195 КПК України, правил користування електронним засобом контролю, а також про те, що відмова від носіння електронного засобу контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в роботу з метою ухилення від контролю є невиконанням обов`язків, покладених слідчим суддею, судом (а.с. 13 зворот, 14). [PERSON] особисто підписав зобов`язання про те, що він попереджений, що несе повну матеріальну відповідальність за цілісність та збереження встановленого йому обладнання для моніторингу (ЕЗК), та у випадку, якщо втрата, знищення чи пошкодження встановленого йому обладнання для моніторингу (ЕЗК) відбудеться з його вини, він зобов`язується за власний рахунок відшкодувати матеріальні витрати, пов`язані з придбанням, ремонтом або відновленням роботи електронних засобів контролю, що підтверджується копією такого зобов`язання. Також, матеріали справи містять копію журналу обліку видачі/прийняття ЕЗК, у якому зазначено дату видачі [PERSON] ЕЗК, найменування, тим марку пристрою, ким видано та отримано (а.с. 11 зворот). Письмовими рапортами ДОП ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області Амброзія О., [PERSON] та [PERSON] від 06.02.2023 року та 07.02.2023 року стверджується, що 06.02.2023 року о 17 год. 55 хв. на лінію «102» надійшло повідомлення про сигнал тривоги ЕЗК за адресою: [ADDRESS] , а саме під час моніторингу системи «Атенті» у [PERSON] виявили порушення цілодобового домашнього арешту з носінням ЕЗК, пошкодження ремінця браслету. В ході проведення перевірки по даному факту здійснено вихід на адресу місця події, однак у квартирі [PERSON] виявлено не було. Окрім цього, опитано його брата [PERSON] та сусідку із квартири [ADDRESS] [PERSON] . Додатково здійснено обхід прилеглих вулиць, однак встановити місце знаходження [PERSON] не виявилося можливим, а електронний засіб контролю - втрачено (а.с. 19 зворот, 20, 21-22). Доповідною про втрату ЕЗК начальника ВТК СКС УІАП ГУНП у Львівській області підтверджуються обставини, які викладені у зазначених рапортах, додатково вказано, що на даний час місцезнаходження однокомпонентного електронного засобу GPS-стеження «Attenti» (TD4i) не відоме (а.с. 17 зворот - 18). Окрім цього, було складено Довідку про результати перевірки за повідомленням [PERSON] від 07.02.2023 року (а.с. 18 зворот - 19). Відповідно до\~листа ТОВ\~«Сігма Технолоджи»\~від 14.12.2023\~року (вих.\~№ 1412/2023)\~вартість однокомпонентного\~пристрою електронного\~моніторингу TD4i\~становить 97\~020\~грн.\~00\~коп. (а.с. 10). Окремо суд приймає до уваги, що витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується статус Головного управління Національної поліції у Львівській області, як юридичної особи із визначеною організаційно-правовою формою - орган державної влади (а.с. 4). Застосоване судом законодавство. Завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави.\~Суд та\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України). Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. При цьому, суд враховує, позицію викладену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) від 16.06.2021 року, згідно якої реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального\~підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Так,\~згідно ч.\~2\~ст.\~1\~Закону України\~«Про Національну\~поліцію» завданнями\~поліції є\~надання поліцейських\~послуг у\~сферах: забезпечення\~публічної безпеки\~і порядку, охорони\~прав і\~свобод людини,\~а також\~інтересів суспільства\~і держави, протидії\~злочинності, надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України на [PERSON] був покладений обов`язок носити електронний засіб контролю (п. 9). Відповідно до ч. 3, 5 ст. 195 КПК України електронні засоби контролю застосовуються в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ України. Слідчий, працівник органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю зобов`язаний під розпис роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Згідно п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо\~інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦКУ необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювана шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника. У постанові Верховного Суду від 08.08.2018 року у справі № 761/1604/13-ц вказано, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відтак, відповідальність настає при існуванні складу правопорушення, що включає: протиправність поведінки, наявність шкоди, причинного зв`язку між ми та вини заподіювана шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77-78 ЦПК України. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Мотиви прийняття рішення та висновки суду. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заподіяної матеріальної шкоди. Приймаючи до уваги вказане, а також доведення перед судом факту протиправних дій [PERSON] щодо втрати ЕЗК, який перебуває на балансі позивача та за який [PERSON] ніс повну матеріальну відповідальність, доведення перед судом факту втрати вказаного майна та його вартості, тобто доведення розміру завданих матеріальних збитків позивачу та причинного зв`язку між діями відповідача та завданою матеріальною шкодою, суд вважає позов обґрунтованим належними та допустити доказами, та таким, який підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо судового збору. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0, 8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно з платіжної інструкції № 297 від 26.01.2024 року (а.с.\~8) позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений таким судовий збір у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved