Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

17.11.2022 представник позивача [PERSON] адвокат Думич А.М. звернувся в суд із вказаним позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму грошових коштів у розмірі 66402,97 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.05.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. Відповідно до вказаного договору сума позики становить 50000, 00 грн, які відповідач зобов`язався повернути до 07.08.2021. Крім того, відповідач, у випадку прострочення повернення коштів, зобов`язався сплатити грошову суму, яка складається із суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Позивач зазначає, що розрахунок заборгованості 3% річних в період з серпня 2021 по жовтень 2023 року становить 1 894,52 грн, інфляційні витрати за цей же період становлять 14508,45 грн. Оскільки відповідач свої зобов`язання не виконав, позивач змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду. За наведених обставин, представник позивача просить позов задовольнити та стягнути заборгованість за розпискою. Системою автоматизованого розподілу дану цивільну справу розподілено судді Білецькій М.О. У зв`язку із настанням обставин, які унеможливлюють здійснення повноважень суддею Яворівського районного суду Львівської області Білецькою М.О. а саме довготривалою непрацездатністю, відповідно до розпорядження керівника апарату №273 від 23.12.2022 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи» цивільну справу повторно розподілено між суддями і відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було розподілено та передано на розгляд судді Колтуну Ю.М. 03.02.2023 суддею Яворівського районного суду Львівської області Колтуном Ю.М. винесено ухвалу про прийняття даної справи до свого провадження та проведення судового розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак його представник адвокат Думич А.М. 22.11.2023 скерував до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 18.04.2024 суд ухвалив заочне рішення у справі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Згідно з ч. 5\~ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Із матеріалів справи убачається, що 07.05.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. за реєстровим №999, сума позики становить 50000,0 грн. Відповідно до п. 1 Договору, Позикодавець передав у власність Позичальникові грошові кошти, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк та в порядку, встановленому цим договором. Пунктом 3 Договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві грошові кошти у термін не пізніше сьомого серпня дві тисячі двадцять першого року. Позика може бути повернена Позичальником достроково, а Позикодавець зобов`язаний прийняти грошові кошти раніше зазначеного терміну. Позичальник мас право повертати грошові кошти частинами, а Позикодавець зобов`язаний їх приймати. Згідно з п. 4 Договору, Позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Якщо Позичальник своєчасно не повернув грошові кошти, він зобов`язаний сплатити грошову суму, яка складається із суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Як убачається із матеріалів справи відсутні докази належного виконання зобов`язання. Згідно з розрахунків позивача, станом на листопад 2022 розмір заборгованості [PERSON] за договором позики від 07.05.2021, враховуючи 3% річних і інфляційних нарахувань складає 66402,97, з яких: основна заборгованість 50000,0 грн.; 3% річних 1894,52 грн.; інфляційні нарахування 14508,45 грн. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1046 ЦКУкраїни, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦКУкраїни, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із ч. ч. 1, 4 ст.631ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом норм ч. ч. 1, 3 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як убачається із договору позики грошей, такий укладено сторонами 07.05.2021, строк повернення згідно умов визначених у ньому не пізніше 07.08.2021, оскільки борг не був повернути, а тому інфляційні нарахування за розрахунком представника позивача за період з серпня 2021 по жовтень 2023 року складають 14508,45 грн та 3% річних - 1894,52 грн. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідачем не надано. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору

Outcome: approved