Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої ДТП та з урахуванням уточненої позовної заяви від 16.10.2023 року: [PERSON] просить стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» 100000,00 грн. матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля, 9666,67 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 10726,12 грн. 3 % річних за прострочення виплати страхового відшкодування, 52934,68 грн. інфляційних витрат за прострочення виплати страхового відшкодування, 240995,95 грн. на користь [PERSON] 1100,00 грн. витрати пов`язані з лікуванням потерпілого, 3259,00 грн. шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, 217,95 грн. моральну шкоду, 442,44 грн. пеню за прострочення виплати страхового відшкодування, 490,93 грн. 3 % річних за прострочення виплати страхового відшкодування, 2422,79 грн. інфляційні витрати за прострочення виплати страхового відшкодування; стягнути з КП «КВПВ» на користь [PERSON] 264036,26 грн. різницю між фактичним розміром збитків та страховим відшкодуванням, щодо ремонту автомобіля, 3200,00 грн. витрати на послуги евакуатора, 10000,00 грн. моральної шкоди, відшкодувати судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 30.08.2018 року, близько 17-20 години на автошляху Дергачі - Черкаська Лозова в районі виїзду з Дергачівського сміттєвого полігону сталась ДТП, водій вантажного автомобіля FOTON (сміттєвоз) д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , виїжджаючи з другорядної дороги на головну допустив зіткнення з автомобілем KIA Sportage д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (автомобіль належний [PERSON] ) в результаті чого автомобіль останнього уникаючи зіткнення з сміттєвозом виїхав на зустрічну смугу руху та перекинувся у кювет. В результаті ДТП автомобілі зазнали ушкоджень, а водій [PERSON] тілесних ушкоджень. За фактом ДТП СВ Дергачівського ВП ГУНП України в Харківській області до ЄРДР 31.08.2018 року було внесено дані за ч.1 ст. 286 КК України та розпочате досудове розслідування за кримінальним провадженням № 12018220280001374. \~ \~ \~ \~Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 24.01.2020 року по справі № 619/4336/19 [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Станом на 30.08.2018 року цивільно-правову відповідальність власника сміттєвоза FOTON р.н. [NUMBER] було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Київський страховий дім». Відповідно до розпорядження Держфінпослуг від 09.07.2010 року № 566, розмір страхової суми на момент ДТП за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 грн. на одного потерпілого. Згідно висновку № 51С судової автотоварознавчої експертизи від 28.09.2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля KIA Sportage д.н. [NUMBER] становить 414795,95 грн., з урахуванням ПДВ на замінні складові частини КТЗ. ПрАТ «Київський страховий дім» з 10.08.2018 року повідомив, що Загальними зборами акціонерів ПрАТ «Київський страховий дім» від 10.08.2018 року прийнято рішення про припинення ПрАТ «Київський страховий дім» шляхом ліквідації у добровільному порядку за рішенням органу товариства, уповноваженого на це установчими документами. Згідно з інформацією, яка міститься на сайті ПрАТ «Київський страховий дім» строк заявлення кредиторських вимог встановлено до 10.10.2018 року включно. 03.10.2018 року [PERSON] було написано заяву до ПрАТ «Київський страховий дім» про включення до реєстру кредиторів, проте жодної відповіді не надходило. 08.10.2018 року відповідач ПрАТ «Київський страховий дім» отримав лист про виплату страхового відшкодування. Максимальний термін для прийняття рішення у ПрАТ «Київський страховий дім» закінчився 05.01.2019 р. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування сплачується пеня та може бути нараховано 3 % річних та інфляційні витрати. Розмір страхового відшкодування, яке повинен заплатити ПрАТ «Київський страховий дім» складає: 9666,67 грн. пеня; 10726,12 грн. 3 % річних; 52934,68 грн. інфляційні витрати; 100000,00 грн. шкода майну за пошкодження застрахованого автомобіля. Внаслідок ДТП життю та здоров`ю [PERSON] було завдано шкоди, яка пов`язана з лікуванням на суму 1100,00 грн. [PERSON] знаходився на лікуванні у КНП «Міська поліклініка № 8 ХМР» з 03.09.2018 року по 26.10.2019 року. Також [PERSON] перебував на лікарняних з 03.09.2018 року по 01.10.2018 року (листок непрацездатності № 948544) та з 02.10.2018 року по 26.10.2018 року (листок непрацездатності № 948544). Відповідно до листка непрацездатності № 948320 належить до виплати 6932,74 грн., відповідно до листка непрацездатності № 948544 належить до виплати 5976,50 грн. Згідно з довідкою № 368 від 02.10.2018 середній заробіток становить 8084,17 грн. Розрахунок неотриманої середньої заробітної плати становить 3259 грн. Сума страхової виплати за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 217,95 грн. Таким чином на користь [PERSON] з ПрАТ «Київський страховий дім» має бути стягнуто 1100,00 грн. витрати пов`язані з лікуванням; 3259,00 грн. шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; 217,95 грн. моральна шкода; 442,44 грн. пеня за прострочення виплати страхового відшкодування; 490,93 грн. 3 % річних за прострочення виплати страхового відшкодування; 2422,79 грн. інфляційні витрати за прострочення виплати страхового відшкодування. Оскільки винним у ДТП було визнано [PERSON] , який на момент ДТП виконував трудові обов`язки у КП «КВПВ», то шкода спричинена автомобілю має бути стягнута з підприємства. Вартість пошкодженого автомобіля становить 414795,95 грн., вартість залишків автомобіля склала 77000,00 грн. Вартість послуг з евакуації автомобіля з місця ДТП склала 3200 грн. Сума різниці між фактичним розміром збитків, страховим відшкодуванням та вартістю ліквідних залишків складає 264036,26 грн., вказану суму просять стягнути з відповідача КП «КВПВ». Також позивачу [PERSON] спричинена моральна шкода в зв`язку із знищенням його автомобіля, внаслідок чого було порушено звичний устрій сім`ї позивача, виникли незручності щодо пересування. [PERSON] оцінює розмір нанесеної йому моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Колодяжної І.М. від 05.03.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Розпорядженням Голови Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. На виконання вищевказаного розпорядження Комінтернівським районним судом м. Харкова справи, які перебували на розгляді в суді були передані до Ленінського районного суду м. Полтави. Ухвалою Ленінського\~районного суду\~м.\~Полтави від\~13.12.2022\~року дану\~цивільну справу\~передано за\~підсудністю до\~Комінтернівського районного\~суду м.\~Харкова,\~оскільки Розпорядженням\~Голови Верховного\~Суду від\~17.11.2022\~року №65\~відновлено територіальну\~підсудність судових\~справ Комінтернівського\~районного суду\~м.\~Харкова з\~23.11.2022\~року та\~встановлено,\~що цивільна\~справа належить\~до територіальної\~юрисдикції Комінтернівського\~районного суду\~м.\~Харкова. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.02.2023 року вказану цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Музиченко В.О. 04.10.2023 року представником відповідача КП «КВПВ» подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що вартість спричиненої матеріальної шкоди базується на висновку автотоварознавчої експертизи № 51С від 28.09.2018 року, однак вказана експертиза не може бути прийнята судом як належний доказ. Висновки експерта про розмір спричиненої майнової шкоди, які викладені у висновку, ґрунтуються на протоколі пошкодженого КТЗ (колісного транспортного засобу), який проведено та складено суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] на підставі відповідного договору укладеного із власником пошкодженого КТЗ [PERSON] . Отже, не проведення огляду пошкодженого КТЗ саме призначеним ПрАТ «Київський страховий дім» представником працівником, аварійним комісаром або експертом та підтвердження переліку та характеру спричинених внаслідок ДТП ушкоджень КТЗ, що підлягає огляду, в подальшому унеможливлює встановлення розміру страхового відшкодування та є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Матеріали справи не містять доказів своєчасного повідомлення страховика ПрАТ «КСД» з боку позивачів про настання страхового випадку, за яким до страховика може бути висунуто вимогу про стягнення страхового відшкодування. Як передбачено законом, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. У разі ліквідації страховика, його обов`язки виконує ліквідаційна комісія. Долучена до уточненого позову копія заяви [PERSON] , який не є власником автомобіля від 03.10.2018 р. до ПрАТ «Київський страховий дім» про включення вимог до реєстру кредиторів у розумінні закону не є заявою про виплату страхового відшкодування, відтак і не повинна була розглядатися страховиком у даному випадку. Невикористання потерпілим [PERSON] свого права звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування за спричинення завданої шкоди транспортному засобу не може бути підставою для покладення обов`язку з відшкодування цієї заподіяної шкоди саме на відповідача. Неможливість вирішення в судовому порядку розміру страхового відшкодування, яке підлягає стягненню зі страховика в свою чергу тягне неможливість встановлення розміру різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Позивачами жодного разу не надавалися документи, які б підтверджували факт проведеного ремонту на спеціалізованому СТО та понесений розмір витрати на відновлення пошкодженого КТЗ. Більш того, позивачами стверджується про відчуження автомобілю саме у пошкодженому стані. Таким чином, вартість відновлювального ремонту, визначеного висновком експерта № 51С повинна бути зменшена на суму ПДВ відносно вартості запчастин, що підлягають заміні. Згідно експертизи, вартість запчастин , що підлягають заміні становить 304558,12 грн. з ПДВ, де ПДВ складає 60911,62 грн. Отже вартість цих запчастин, яка враховується при визначені розміру вартості відновлювального ремонту без ПДВ складає 243646,50 грн. Отже, за умови прийняття страховиком цього експертного висновку № 51С, як належної підстави щодо розміру страхового відшкодування та підтвердження допустимими та достовірними доказами щодо розміру відчуження пошкодженого КТЗ, розмір майнової шкоди, яка б підлягала стягненню з КП «КВПВ» становив би 317074,33 грн. 100000,00 грн. - 77000,00 грн. = 140074,33 грн. На підтвердження відчуження автомобіля позивачами надано копію розписки про отримання грошових коштів та довіреність щодо повного розпорядження автомобілем, однак це не є фактом посвідчення договору купівлі-продажу. Вважає, що відсутні докази продажу автомобіля [PERSON] . Раніше, на клопотання експерта, представником позивачів було надано відповідь, що ними не може бути наданий автомобіль для проведення експертизи, оскільки він відремонтований та відчужений. Хоча раніше документи про продаж автомобіля до матеріалів справи не долучались та не містили відомості, що автомобіль був проданий у пошкодженому стані. Враховуючи, що станом на листопад 2020 року, пошкоджений автомобіль вже був відремонтований та відчужений власником, позивачі повинні надати достовірні та допустимі докази про розмір реально понесених витрат на здійснення відновлювального ремонту та суму грошових коштів за його відчуження. Таким чином, вимога про стягнення з КП «КВПВ» майнової шкоди є безпідставною та задоволенню не підлягає. Щодо моральної шкоди, вимоги [PERSON] не обґрунтовані, оскільки позивач зазначає про фактичне знищення автомобіля, яке призвело до моральних страждань, однак сам зазначає у позові, що автомобіль було відремонтовано та відчужено. Висновком експерта також не підтверджено фактичного знищення автомобіля, є лише втрата товарної вартості. Тривалість неотримання страхового відшкодування не є підставою для стягнення моральної шкоди, крім того, позивач сам до цього моменту не звертався із вимогою про стягнення страхового відшкодування зі страховика. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, стягнути з позивачів витрати пов`язані із проведенням судового автотоварознавчої експертизи у сумі 5230,00 грн. 17.10.2023 року представником позивачів було подано відповідь на відзив в якому зазначено, що підставою для уточнення позовних вимог є зміна практики Верховного Суду України, а саме: «Відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди у деліктному зобов`язанні». Зазначив, що матеріалами справи в повному обсязі підтверджуються заявлені позовні вимоги, а у відзиві представник КП «КВПВ» скривджує факти, які підтверджуються належними доказами. 25.10.2023 року представником відповідача КП «КВПВ» подано заперечення на відповідь на відзив в якому зазначено, що належних доказів на підтвердження вартості відновлення транспортного засобу позивачами не надано. В порушення вимог діючого законодавства, позивач не звернувся до страхової компанії із заявою про настання страхового випадку у визначений законом строк, що є підставою для відмови у задоволенні позову. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача КП «КВПВ» в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Київський страховий дім» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Третя особа МТСБУ надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. В заяві представник зазначила, що ПрАТ «Київський страховий дім» було позбавлено членства в МТСБУ 05.07.2018 року через заборгованість до фондів МТСБУ, тобто ще до прийняття рішення уповноваженого органу ПрАТ «Київський страховий дім» про ліквідацію. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. 30 серпня 2018 року приблизно о 17 годинні [PERSON] керуючи технічно-справним автомобілем «FOTON» д/н [NUMBER] під`їхав до виїзду прилеглої дороги з автодорогою «Черкаська Лозова-Дергачі» по якій з боку розташування з с. Черкаська Лозова у напрямку м. Дергачі рухався на технічно-справному автомобілі КІА-Sportage д.н. [NUMBER] , [PERSON] . Водій [PERSON] діючи з необережності, вираженій у злочинній самовпевненості, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не врахувавши дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем проявив неуважність до дорожньої обстановки, не впевнившись в безпеці своїх подальших дій, почав виїжджати з прилеглої автодороги на автодорогу «ЧеркаськаЛозова-Дергачі» в результаті чого поряд з домоволодінням [ADDRESS] відбулося зіткнення автомобіля «FOTON» д/н [NUMBER] з автомобілем КІА-Sportage д.н. [NUMBER] . Вказаними діям водій [PERSON] грубо порушив вимоги та не виконав покладенні на нього обов`язки, як на водія\~Правил дорожнього руху\~України, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001\~рок, п.10.1\~та п.10.2 Правил дорожнього руху\~України. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому [PERSON] завдано тілесне ушкодження у вигляді поперечного перелому суглобового відростку ліворуч L2, хребця без зміщення з наявністю садна в проекції лівої лопатки які, згідно висновку експерта №26/19 Д від 19 червня 2019 року, відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалості розладу здоров`я. Порушення правил безпеки дорожнього України руху водієм [PERSON] , знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 7/915СЕ-19 від 25 вересня 2019 року, які виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «FOTON» д/н [NUMBER] , не впевнився у безпеці та не давши дорогу автомобілю КІА-Sportage д.н. [NUMBER] , який наближався до під`їзної (прилеглої) дороги, по автодорозі «с. Черкаська Лозова - м. Дергачі», внаслідок чого водій автомобіля КІА-Sportage д.н. [NUMBER] , [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Вироком Дергачівського районного суду м. Харкова від 24.01.2020 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у вигляді трьох років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання строком на один рік. Вирок набрав законної сили 25.02.2020 року. Згідно з ч.6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Згідно відповіді на запит КП «Комплекс з виводу побутових відходів» № 2633 від 30.09.2019 р. вбачається, що [PERSON] був прийнятий на посаду водія 31.07.2018 р., відповідно до наказу № 103-1/СП від 30.07.2018 р., відповідно до наказу № 66-2/СП від 01.04.2019 р. [PERSON] був звільнений з посади водія 01.04.2019 р. Згідно висновку № 51С судової автотоварознавчої експертизи від 28.09.2018 року, вартість матеріального збитку спричиненого володільцю автомобіля KIA Sportage д.н. [NUMBER] , 2013 року випуску, пошкодженого внаслідок ДТП 30.08.2018 року складає 414795,95 грн. з урахуванням ПДВ на замінні складові частини КТЗ. Згідно висновку експерта № 16082/18380 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 28.08.2021 року KIA Sportage д.н. [NUMBER] , виконаної відповідно до ухвали суду від 16.09.2020 року, встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля KIA Sportage д.н. [NUMBER] у результаті ДТП (30.08.2018) по цінам дійсним на (24.06.2020) складає 419890,29 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. \~Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у\~статті 7 Закону України «Про страхування». Згідно пункту 9 частини першої вказаної статті до них належить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема,\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~покладено на страховика у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до пункту 36.7\~статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~потерпіла особа має право оскаржити рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування у судовому порядку. Позивач [PERSON] як власник пошкодженого автомобіля, в порядку пунктів 35.1, 35.2\~статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~не подавав до страховика заяви про страхове відшкодування та обов`язковий перелік документів та, як наслідок цього, у страховика не виник обов`язок приймати рішення про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування. За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої\~статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку. Так, підпункт 33.1.4 пункту 33.1\~статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1\~статті 38 зазначеного Закону). Судом встановлено, що на момент скоєння вказаного ДТП цивільно-правова відповідальність належного КП «КВПВ» була застрахована у ПрАТ\~ «Київський страховий дім». Пунктом 35.1\~статті 35\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; підпис заявника та дата подання заяви. За змістом\~статті 36\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~рішення страховика про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування потерпілій особі приймається на підставі належним чином оформленої заяви цієї особи або її законного представника. Позивачем [PERSON] 03.10.2018 року до ПрАТ «Київський страховий дім» направлено заяву про включення до реєстру кредиторів. Позивачем [PERSON] , як власником пошкодженого у ДТП автомобіля заява про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування до страхової компанії не надсилалась. З пояснень наданих представником МТСБУ вбачається, що ПрАТ «Київський страховий дім» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ 05.07.2018 року та згідно з п.51.1 ст.52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» припинило членство МТСБУ. Однак ліквідація ПрАТ «Київський страховий дім» не була проведена та банкрутом страхова компанія не визнана, таким чином заява [PERSON] про включення до реєстру боржників не може бути розцінена як заява про настання страхового випадку. Крім того, суд звертає увагу, що з заявою про настання страхового випадку повинен був звернутись [PERSON] , оскільки останній є власником пошкодженого у ДТП автомобіля, однак останній із такою заявою до страхової компанії не звертався. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог пред`явлених до ПрАТ «Київський страховий дім». Щодо позовних вимог заявлених до КП «КВПВ» суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Відповідно до ч.ч.1,2,5\~ст.1187 ЦК України,\~джерелом\~підвищеної небезпеки\~є діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1\~ст. 1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 28.09.2018 року, вартість матеріального збитку спричиненого володільцю автомобіля KIA Sportage д.н. [NUMBER] , 2013 року випуску, пошкодженого внаслідок ДТП 30.08.2018 року складає 414795,95 грн. з урахуванням ПДВ на замінні складові частини КТЗ. Автотоварознавча експертиза проведена експертом якому за законом надано право на проведення таких досліджень. Оцінку проведено з використанням Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортного засобу на підставі договору оцінювача з власником транспортного засобу. Огляд транспортного засобу проводився за участю представника його володільця - [PERSON] , другого учасника ДТП [PERSON] та представника КП «КВПВ» - начальника технічної служби [PERSON] . Жодних зауважень з боку учасників огляду не надходило. Твердження представника відповідача про те, що представник страхової компанії не приймав участь у огляді не вказує на недійсність експертного висновку. Інших аргументів щодо недоліків зазначеної експертизи представником відповідача не наведено. З огляду на таку засаду цивільного процесу як змагальність сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, на виконання чого позивачем суду надано вищезазначені докази, і в даному випадку закон (частина третя статті 78 ЦПК України) не визначає виключного переліку засобів доказування, якими мають бути підтверджені обставини розміру завданої шкоди. Представником відповідача КП «КВПВ» під час слухання справи було заявлено клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи з метою визначення спричиненого матеріального збитку станом на 24.06.2020 року та відповідно до наданого суду висновку експерта № 16082/18380 від 28.08.2021, вартість матеріального збитку по цінам дійсним на 24.06.2020 року складає 419890,29 грн. Представник відповідача зазначив, що вказаний висновок також не може бути прийняти судом, оскільки ціни на складові запчастини, які підлягали заміні визначені станом на 24.06.2020 року, а також те, що вказана експертиза була проведена лише на підставі матеріалів цивільної справи. З вказаних підстав суд приймає до уваги наданий позивачем доказ - судової автотоварознавчої експертизи № 51С від 28.09.2018 року на підтвердження розміру завданої майнової шкоди. За змістом статті 1192 ЦК України одним із способів відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого є відшкодування збитків у повному обсязі, які визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України\~\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",\~\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі N 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку, згідно зі ст. 1194 УК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із КП «КВПВ», як роботодавця винної у ДТП особи, на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та страховим відшкодуванням. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.10.2020 р. у справі №755/7666/19. Винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 204/5314/18 від 25.11.2021 року; № 208/2600/17 від 27.10.2021 року; № 205/1314/16-ц від 20.10.2021 року; № 362/3043/18 від 06.10.2021 року; № 753/311/17 від 06.10.2021 року; № 128/1453/18 від 06.10.2021 року; № 369/11644/16-ц від 04.08.2021 року; № 759/24061/19 від 28.07.2021 року; № 523/7115/18 від 30.06.2021 року; № 204/4050/17 від 03.06.2021 року; № 607/17727/18 від 19.05.2021 року; № 523/3212/19 від 24.03.2021 року; № 753/11069/16 від 17.02.2021 року; № 760/5686/17 від 17.02.2021 року; № 592/8115/18 від 03.02.2021 року. Позивачами зазначено, що автомобіль продано за 77000,00 грн. про що суду надано розписку та довіреність. Надані документи не можуть бути розцінені судом як факт укладення договору-купівлі продажу автомобіля, однак суд вважає, що вказана сума має бути відрахована від суми спричиненого матеріального збитку. Таким чином з відповідача КП «КВПВ» підлягає стягненню сума спричиненого матеріального збитку у розмірі 240995,95 грн., яка складається з 414795,95 (розмір матеріального збитку) 100000,00 (ліміт страхового відшкодування) 77000,00 (сума отримана від реалізації авто). Як вбачається з висновку експерта № 51С від 28.09.2018 року, величина втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 20538,84 грн. включена експертом у вартість матеріального збитку, тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. Щодо вимог відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке . Відповідно до частини першої\~статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України\~визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Дослідивши обставини справи, пояснення учасників справи, викладені у заява по суті спору, суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] було заподіяно моральну (немайнову) шкоду у зв`язку із пошкодженням водієм відповідача КП «КВПВ» автомобіля, який належить позивачеві, та внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень його сину, розмір відшкодування якої визначено позивачем у сумі 10 000 грн. На думку суду, дії водія [PERSON] як працівника відповідача, які призвели до пошкодження майна позивача беззаперечно спричинили душевні страждання, які проявились в тому, що було порушено звичайний спосіб його життя, для відновлення якого позивач повинен був докладати додаткових зусиль та витрачати свій час. Зрештою, доволі серйозних пошкоджень зазнав практично новий автомобіль, що очевидно, лише посилило ступінь душевних страждань. За відсутності доказів про протилежне та виходячи з засад розумності, справедливості і співмірності суд погоджується з обрахованим позивачем [PERSON] розміром моральної шкоди в сумі 10 000 грн. і тому, також ухвалює рішення про стягнення цієї шкоди з відповідача КП «КПВП». Також з відповідача КП «КВПВ» підлягає стягненню вартість послуг евакуатора у розмірі 3200,00 грн., які поніс позивач та які підтверджуються квитанцією ФОП [PERSON] від 30.07.2018 року. Належних доказів щодо спростування вказаних витрат представником відповідача не надано. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст.\~133\~ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ч. 6 ст.\~139\~ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. За проведення судової автотоварознавчої експертизи № 51С від 28.09.2018 року позивачем було сплачено 2000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 23_5 від 06.09.2019 року. Вказана сума підлягає стягненню з КП «КВПВ». Представник відповідача КП «КВПВ» просив відшкодувати вартість проведення автотоварознавчої експертизи № 16082/18380 від 28.08.2021 року у розмірі 5230,08 грн. Оскільки вказана експертиза не прийнята судом як доказ, то сплачені за її проведення кошти не підлягає відшкодуванню. За змістом\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди, позивачі були звільнені від сплати судового збору на підставі п. 2,6 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Ціна позову з урахуванням уточненої позовної заяви склала 450278,89 грн., розмір судового збору який підлягав сплаті становив 4502,78 грн. Позовні вимоги задоволені на 54,6 %, таким чином з КП «КВПВ» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2458,51 грн. Позивачем [PERSON] було заявлено позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, за вказану вимогу позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн., оскільки суд дійшов висновку про задоволення вказаної позовної вимогу у повному обсязі, то сплачений позивачем [PERSON] судовий збір підлягає стягненню з відповідача КП «КВПВ». 16.10.2023 року позивачем [PERSON] було збільшено позовні вимоги та сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн., оскільки суд відмовив у задоволенні вимог щодо яких було сплачено судовий збір, то він відшкодуванню не підлягає. \~\~\~\~

Outcome: partial