Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що 08 червня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 115634 про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у розмірі 73432 гривні 91 копійки. 25 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 115634 від 08 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. 30 листопада 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № [NUMBER], оскільки боржником були сплачені грошові кошти в рахунок задоволення вимог стягувача у загальній сумі 79776 гривень 20 копійок. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Зазначене рішення набрало законної сили 30 травня 2023 року. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на його користь безпідставно набуті кошти у розмірі 79776 гривень 20 копійок. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що на момент вчинення приватним виконавцем виконавчих дій, виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, був чинним. Таким чином, фактично у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача коштів, що були стягнуті з позивача у межах виконавчого провадження до набрання законної сили рішенням суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору, що виключає можливість застосування ст. 1212 ЦК України. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08 червня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 115634 про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у розмірі 73432 гривні 91 копійки (а.с. 9). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. від 25 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання зазначеного виконавчого напису (а.с. 10). 30 листопада 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № [NUMBER], оскільки боржником були сплачені грошові кошти в рахунок задоволення вимог стягувача у загальній сумі 79776 гривень 20 копійок (а.с. 14-15). Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 17-19). Рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З заяви представника позивача від 29 грудня 2023 року (а.с. 33-34) вбачається, що у рамках зазначеного виконавчого провадження з [PERSON] було стягнуто суму в загальному розмірі 80977 гривень 12 копійок. Зазначене підтверджується довідкою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. від 13 грудня 2023 року (а.с. 35). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно стягнені кошти у розмірі 80977 гривень 12 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Будь-яких доказів на спростування вимог сторони позивача та правомірності отримання коштів стороною відповідача суду надано не було. За таких обставин, з урахуванням того, що виконавчий напис за реєстровим номером № 115634, вчинений 08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти відсутня. Разом з тим, з довідки приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. від 13 грудня 2023 року вбачається, що на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» з позивача було стягнуто 73432 гривні 91 копійку. Основна винагорода приватного виконавця становила 7343 гривні 29 копійок та витрати виконавчого провадження - 200 гривень 92 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Таким чином, в межах виконавчого провадження № [NUMBER] було стягнуто з позивача грошові кошти у розмірі 80977 гривень 12 копійок, із яких основна винагорода виконавця склала 7343 гривні 29 копійок та витрати виконавчого провадження - 200 гривень 92 копійки, а тому відповідачу підлягали передачі грошові кошти у розмірі 73432 гривні 91 копійку. Представник відповідача направив до суду додаткові пояснення у справі, з яких вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» як стягувач у виконавчому провадженні отримало 73432 гривні 91 копійку. Разом з тим, позивач безпідставно просить стягнути з товариства ще й суму винагороди приватного виконавця. Вбачається, що відповідач не оспорює факт набуття товариством грошових коштів, стягнутих у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у частині стягнення грошових коштів у розмірі 73432 гривні 91 копійки, тобто фактично останнім набутих. За таких обставин, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 7343 гривні 29 копійок та 200 гривень 92 копійки, оскільки дані грошові кошти фактично не були отримані відповідачем. Таким чином, стягненню з відповідача на користь підлягають безпідставно набуті кошти в сумі 73432 гривні 91 копійки. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 11000 гривень. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги № 06/11-23 від 06 листопада 2023 року, квитанція від 14 листопада 2023 року на суму 4000 гривень (призначення платежу - за надання правничої допомоги по договору від 06 листопада 2023 року), ордер на надання правничої (правової) допомоги від [PERSON] на адвоката Шестакова В.Ю., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Шестакова В.Ю., квитанція від 26 грудня 2023 року на суму 8200 гривень (призначення платежу - за надання правничої допомоги по договору від 06 листопада 2023 року), акт до договору про надання правничої допомоги № 06/11-23 від 06 листопада 2023 року від 28 грудня 2023 року. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача у відзиві на позов зазначено, що позивач не зверталась до відповідача із пропозицією мирного врегулювання спору. Крім того, у позивача наявна заборгованість за кредитним договором перед відповідачем. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу є несправедливою, а тому вважає за можливе відшкодування таких витрат у сумі 1000 гривень. Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial