Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Головне управління Державної податкової служби у Сумській області (далі - заявник, ГУ ДПС у Сумській області) звернулось до суду із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, відносно [PERSON] (далі - заінтересована особа-1), у якій просить зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - заінтересована особа-2, АТ КБ «ПриватБанк») розкрити заявнику інформацію, яка містить банківську таємницю, відносно [PERSON] , а саме: надати роздруківки про рух грошових коштів (список операцій) в розрізі контрагентів за період з 01.01.2017 року по 23.07.2020 рік по банківських рахунках № [NUMBER] (980-українська гривня) [NUMBER] (980-українська гривня), відкритих в АТ КБ «ПриватБанк». В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що проведення документальної позапланової невиїзної перевірки здійснюється відповідно до наказу ГУ ДПС у Сумській області від 07.07.2023 року № 954-кп «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків [PERSON] » згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78, п.78.21 ст. 78, ст. 79, ст. 82 та п. 522 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України та повідомлення про проведення перевірки від 07.07.2023 року № 68/18-28-24-04. Копію зазначеного наказу, оригінал повідомлення було направлено на податкову адресу платника податків 07.07.2023 року поштовим направлення з повідомленням про вручення. Згідно з відмітками на поштовому повідомленні дані документи було отримано 11.07.2023 року особисто платником [PERSON] . Також було направлено запит про надання первинних документів від 17.05.2023 року №1016/12/18-28-24-04-05, який повернувся до контролюючого органу з відміткою причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Проте, станом на 07.08.2023 року відповідь від платником [PERSON] заявнику не надходила. Станом на 07.08.2023 року в ГУ ДПС у Сумській області була наявна податкова інформація, яка частково підтверджує суму отриманого платником податків [PERSON] доходу від здійснення підприємницької діяльності, але для проведення позапланової невиїзної перевірки платника податків контролюючому органу потрібні виписки про рух грошових коштів по рахунках [PERSON] . Посилаючись на те, що метою розкриття банківської інформації, яка містить банківську таємницю, є з`ясування наявності та розміру доходів платника податків - [PERSON] для визначення сум його податкового зобов`язання, ураховуючи, що він має рахунки в АТ КБ «ПриватБанк», на підставі ст.ст. 347, 348-350 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), п.п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20, п. 73.4 ст. 73 Податкового кодексу України, ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», заявник просить зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» розкрити заявнику інформацію, яка містить банківську таємницю, відносно [PERSON] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2023 року відкрито провадження у справі окремого провадження за заявою заявник ГУ ДПС у Сумській області, за участю заінтересованих осіб, АТ КБ «ПриватБанк, [PERSON] , про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, та призначено судове засідання на 30.01.2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2024 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 17.04.2024 року. У судове засідання представник заявника не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав заяву у повному обсязі. У судове засідання заінтересована особа-1 не з`явилась, про день, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. У судове засідання представник заінтересованої особи-2 не з`явився, про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. На підставі ч. 2 ст. 349 ЦПК України, суд розглядає заяву за відсутності заявника, особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи її представників та представника банку, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Сумській області від 07.07.2023 року № 954-кп «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків [PERSON] » на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78, п.78.21 ст. 78, ст. 79, ст. 82 та п. 522 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України та повідомлення про проведення перевірки від 07.07.2023 року № 68/18-28-24-04. Копію зазначеного наказу, оригінал повідомлення було направлено на податкову адресу платника податків 07.07.2023 року поштовим направлення з повідомленням про вручення № 0690007434894. Згідно з відмітками на поштовому повідомленні дані документи було отримано 11.07.2023 року особисто платником [PERSON] . Також було направлено запит про надання первинних документів від 17.05.2023 року №1016/12/18-28-24-04-05, який повернувся до контролюючого органу з відміткою причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Проте, станом на 07.08.2023 року відповідь від платником [PERSON] заявнику не надходила. Станом на 07.08.2023 року в ГУ ДПС у Сумській області була наявна податкова інформація, яка частково підтверджує суму отриманого платником податків [PERSON] доходу від здійснення підприємницької діяльності, але для проведення позапланової невиїзної перевірки платника податків контролюючому органу потрібні виписки про рух грошових коштів по рахунках [PERSON] 07.08.2023 року Головними державними інспектором ГУ ДПС у Сумській області Н. Малюх складено акт про ненадання платником податків [PERSON] РНОКПП [NUMBER] , документів для проведення перевірки. Відповідно до ч. 1 ст. 1076 Цивільного кодексу України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк. Порядок розкриття банками банківської таємниці встановлено у ст. 62 цього Закону. Зазначеною нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Так, органи державної податкової служби мають право отримати інформацію щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, на підставі п. 1 (на запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи) та п. 2 (за рішенням суду) ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до п. 5 глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.08.2006 року за № 935/12809, банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Згідно з пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є, зокрема, податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи. За положеннями п. 191.1.1, 191.1.2 ст. 191 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів. Згідно з пп. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до п. 73.4 ст. 73 цього Кодексу інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. За положеннями ст. 78 цього Кодексу документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, зокрема, такої підстави: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків. З матеріалів справи вбачається, що на запит ГУ ДПС у Сумській області щодо надання, у зв`язку із проведенням заявником документальної позапланової невиїзної перевірки [PERSON] , необхідної інформації та відповідних документів [PERSON] відповіді не надав (акт від 07.08.2023 року). Підставою для розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності; з`ясування наявності та розміру доходів платника податків - [PERSON] для визначення сум його податкового зобов`язання. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. Відповідно до ч. 3 ст. 350, п. 6 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. 05.12.2023 на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява представника Головного управління ДПС у Сумській області про повернення надмірно сплаченого при поданні заяви. Розглянувши подану заяву, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як визначено у ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана юридичною особою, судовий збір сплачується за ставкою 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 342,00 грн. Із квитанції про сплату судового збору від 26.09.2023 року № 1422, долученої до позовної заяви вбачається, що заявником сплачено при поданні заяві 2 684,00 грн. Таким чином, суд вважає, що заявнику Головному управлінню ДПС у Сумській області слід повернути надмірно сплачений при подачі заяви судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved