Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій зазначає, що вона працює викладачем у Відокремленому структурному підрозділі «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету в основному штаті від 03 лютого 2003 року, має кваліфікацію «спеціаліст вищої категорії» з педагогічним званням «викладач-методист». Зазначає, що через порушення директором п. п. 2.3-2.9 Додатку 2 до Колективного Договору в частині порядку визначення розміру щорічної грошової винагороди за сумлінну працю педагогічним працівникам та порядку преміювання до професійного свята та статті 57 Закону України «Про освіту», а також через порушення визначеного п. 4.2 Додатку 2 до Колдоговору мінімального річного порогу матеріальної винагороди викладачам «не менше двох посадових окладів на рік», у роботодавця перед нею утворилась заборгованість по заробітній платі в частині виплати щорічної грошової винагороди та премії до професійного свята «День працівника освіти» в розмірі 11 502,50 грн. Зазначає, що кошторисом передбачено щорічну грошову винагороду в розмірі рівно одного посадового окладу (тарифної ставки). Отже, на 2021 рік кошторисом (зазначається специфікація у штатному розписі) було передбачено на щорічну грошову винагороду педагогічним працівникам винагороду у розмірі рівно одного посадового окладу загальним обсягом 444 547,95 грн, яку з невідомих причин роботодавець відмовився зазначати довідкою, приховуючи від працівників публічну інформацію. Для встановлення розміру щорічної винагороди п.2.4 Додатку 2 визначено певні критерії, а п 2.7 визначено, що при виплаті винагороди враховується особистий вклад педагогічного працівника в загальні результати роботи за календарний рік. Пунктом 2.9 того ж додатку 2 зазначено, що проект наказу щодо винагороди готується на підставі «динаміки рейтингів відповідно до критеріїв положення». Тобто із розділу 2 випливає, що наказ про виплату щорічної грошової винагороди складається керівником на виконання статті 57 ЗУ «Про освіту на підставі складених рейтингів педагогічних працівників згідно з критеріями п 2.4 , рейтинги і наказ погоджуються з профкомом працівників освіти. 2021 року керівництвом жодних рейтингів сумлінності педагогічних працівників не складалось, особистий внесок на засіданні профспілки не обговорювався і керівник ВСП ПФК КНУ наказу на виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам відповідно до статті 57 ЗУ «Про освіту» не складала і не підписувала. Попри те, що згідно з п.п.2.7-2.9 Додатку 2 невід`ємним додатком до наказу про виплату щорічної грошової винагороди за сумлінну працю педагогічним працівникам є копія протоколу засідання профкому, де мали обов`язково бути розглянуті рейтингові списки, директор копії протоколу погодження рейтингів профкомом не надав. Голова профспілки їй у видачі протоколів відмовила через те, що вона не є членом профспілки. Вказує, що директор [PERSON] зібрала членів адміністрації на нараду, де відповідно до копії протоколу №10 від 20 грудня 2021 року засідання оперативної наради зрозуміло, що рейтинги викладачів не обговорювались, жодним чином не враховувався особистий внесок викладача чи його сумлінність - протокол не містить про це обговорення жодної згадки - адміністративна нарада просто автоматично без обговорень підтримала подані головним бухгалтером , складені на її розсуд без об`єктивної оцінки внеску педагогів в результат та без врахування рівня сумлінності, списки на преміювання (а не на виплату щорічної грошової винагороди). Тобто протокол №10 свідчить, що обговорювали накази на преміювання всіх працівників відповідно до розділу 7 Додатку 2 до Колдоговору, а не розділу - щорічну грошову винагороду педагогам. Головний бухгалтер у виступі (згідно з протоколом) посилається на постанови, які жодним словом у своєму тексті не згадують преміювання взагалі, натомість головбух не посилається у своєму виступі на ст. 57 ЗУ про освіту, що наводить на припущення відсутності зв`язку зазначеного преміювання із статтею 57 та коштами на ці видатки з кошторису. При цьому в протоколі зазначено, що виплати всім категоріям працівників мають бути проведені за рахунок загального фонду заробітної плати (хоча штатним розписом це передбачається виключно для педагогічних працівників, а колдоговором - розділом 1 та 7 визначається таке фінансування з фонду економії заробітної плати), тоді як накази 172-к,173-к та 174-к зазначають виплату премії з фонду економії заробітної плати. Отже наказ містить визначення, не погоджені нарадою та профспілкою і грубо порушує ст. 97 і 98 КЗпПУ та п 2.3-2.9 додатку 2 до Колдоговору. За підсумками наради директор видала наказ про преміювання «за сумлінну працю та з нагоди Новорічних свят» №172-к, 173-к,174-к від 21 грудня 2021 року преміювання педагогів, адміністративного та навчально-допоміжного персоналу і технічних працівників за рахунок економії заробітної плати. Заперечувати ці накази чи оскаржувати їхній зміст чи порядок видання у 2021 році вона не мала жодної змоги, оскільки в порушення вимог статті 97 і 98 КЗпП України з цими наказами її не ознайомлювали, що порушує її, гарантоване ст. 57 право на щорічну грошову винагороду за рахунок коштів, передбачених кошторисом в розмірі до одного посадового окладу відповідно до її рейтингу сумлінності. Тобто її, через порушення директором ст. 57 ЗУ «Про освіту» та розділу 2 Додатку 2 колективного договору було необґрунтовано позбавлено належної за законом виплатив розмірі 1 посадового окладу, оскільки вона цілком відповідає всім критеріям п 2.4 додатку 2. Але критерії жодна посадова особа, до чиїх обов`язків це належить не розглядала, рейтинги не складала, а кошти, виділені державою на виплату їй щорічної грошової винагороди було директором в порушення ст. 97 КЗпПУ спрямовано на «фонд економії заробітної плати». Відповідно до п. 4.2 додатку 2 Колдоговору викладачам коледжу встановлено мінімальний розмір премії протягом року - не менше двох посадових окладів. Ця норма враховує премію до професійного свята - День працівника освіти. У 2021 році наказ №141-к від 12 жовтня 2021 року було видано не до дня працівника освіти, а на 10 днів пізніше. Її з наказом в порушення вимог КЗпПУ не було ознайомлено, чим було позбавлено можливості оскаржити належним чином порушення адміністрацією п. 2.3 Додатку 2 Колдоговору, зокрема норму про розмір премії «рівний відсоток від посадового окладу в разі недостатності фінансування». У такому випадку головбух мусив спочатку обґрунтувати об`єктивність недостатності фінансування, надавши відповідну аналітичну довідку до Профкому на його відповідне засідання. Після чого мало бути встановлено відсоток фінансування від потреби ( записана у п 1.8 штатного розпису) та визначено розмір премії кожного педагога. На її запит надати відповідну аналітичну довідку головбуха у вересні 2021 року напередодні Дня учителя відповідь їй не надано. Відповідно до наказу 141-к від 12 жовтня 2021 року (яким було порушено п. 2.3 та п. 4.2 Колдоговору) їй було виплачено премію до Дня працівника освіти 2 000,00 грн та премію до новорічних свят 4 000,00 грн, щорічну грошову винагороду за сумлінну працю їй виплачено не було при повній фінансовій спроможності закладу освіти і повному фінансуванні цього видатку бюджетом України. Для розрахунку заборгованості по заробітній платі (оскільки матеріальне заохочення є різновидом заробітної плати) вона скористалась інформацією Довідкової інформації на запит [PERSON] № 28. Порушення п 4.2 Додатку 2 Колективного договору (мінімальний розмір премії на рік 2 посадових оклади) визначає з розрахунку: 8 751,25 (тарифна ставка на 1 грудня 2021 року) *2= 17502,5 грн - мінімальна межа грошової винагороди для педагогічного працівника на рік. 2 000,00 грн (н№166-к) + 4 000,00 грн (н№173-к) = 6 000,00 грн виплачено [PERSON] матеріальної винагороди у 2021 році. Заборгованість по заробітній платі у 2021 році 17 502,50 грн - 6 000,00 грн = 11 502,50 грн. Просить взяти до уваги, що долучені до заяви накази підтверджують цілковите ігнорування адміністрацією і профкомом положень колдоговору в частині матеріального заохочення педагогічних працівників (та п 2.2.- 2.9, 4.2 Додатку 2 до колдоговору) та вимог статті 61 і 63 Закону України «Про фахову передвищу освіту», які гарантують її право на об`єктивну оцінку її професійної діяльності та на захист професійної честі і гідності: визначення премії до професійного свята, за яким вона - викладач з найвищою можливою кваліфікаційною категорією і стажем 30 років та найвищою професійною активністю та одним з найвищих рейтингів серед студентів, отримує до Дня учителя найнижчу за відсотком премію на рівні 23% тарифної ставки при преміюванні колег із стажем 3-4 роки на рівні 70-90 % від окладу, що є грубим порушенням Колдоговору - «рівний відсоток від тарифної ставки» до професійного свята». Оскільки згідно зі статтею 18 КЗпПУ «Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації» вона вважає, що порушення Колективного договору адміністрацією коледжу ВСП «ПФК КНУ» при визначенні розміру її премій є безпідставним та має бути усунене приведенням розміру її винагороди тим обсягам, які визначені Колективним договором і які коледж передбачив кошторисом та отримав на її преміювання у повному обсязі. Просить стягнути з Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» на свою користь заборгованість по заробітній платі, що утворилась через порушення адміністрацією в 2021 році Додатку 2 Колективного договору щодо порядку преміювання педагогічних працівників, у сумі 11 502,50 грн. Процесуальні дії у справі. 16 січня 2024 року позовна заява отримана судом. Згідно з протоколом повторного авторозподілу судової справи між суддями від 19 січня 2024 року позов передано в провадження судді Попова В.В. 24 січня 2024 позовна заява залишена без руху. 30 січня 2024 року надійшла уточнена позовна заява. 05 лютого 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 11 березня 2024 року за клопотанням позивача витребувано докази. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Відповідач надав відзив на позов, де вказує, що проти позовних вимог заперечує, вважає їх необґрунтованими та безпідставними з огляду на таке. Згідно з п. 1.10. Положення про Відокремлений структурний підрозділ «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» відповідач наділений правом визначати порядок і розміри преміювання працівників, виходячи з ефективності їх праці, в межах фонду оплати праці (фонду заробітної плати, фонду матеріального заохочення). У порядку п. 2.22 вказаного Положення, за досягнення високих результатів у роботі педагогічні працівники та працівники Фахового коледжу у встановленому порядку можуть бути заохочені, а саме: представленням до державних нагород; присвоєнням почесних звань; державними преміями, преміями, грамотами; іншими видами морального та матеріального заохочення. На дотримання ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. За змістом ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці», додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. На дотримання ч.3 ст.2 ЗУ «Про оплату праці» до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. У порядку, встановленому п. 1.3. Додатку «Положення про преміювання та матеріальне заохочення працівників коледжу» до Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» на 2021-2025 роки, призначення, виплата та розмір премії залежить від ряду критеріїв та здійснюється на підставі обґрунтованого клопотання керівників підрозділів перед адміністрацією та профспілковим комітетом, згідно з критеріями для викладачів, визначених п. 4 вказаного Додатку. Максимальний розмір премії викладача визначається п. 4.1. Додатку у розмірі до 1-го окладу. Такі положення нормативного акта відповідача складено та реалізовано у відповідності ч. 3 ст. 97 КЗпП України, якою власника зобов`язано тільки встановлювати конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам. Отже, законодавство не вимагає від власника реалізовувати свої повноваження збільшення, зменшення розміру премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором). Зазначає, що з позовних вимог та наданих позивачем додатків видно, що остання не оспорює факт своєчасної та належної виплати заробітної плати, погоджується з тим, що отримувала протягом вказаного у позові періоду премію, проте не погоджується з її розміром. Натомість, позивач не надала належних доказів невиконання відповідачем обов`язку застосування до неї іншого, ніж визначено наказами відповідача, розміру премій. Просить у позові відмовити. Позивач надала відповідь на відзив, де зазначає, що відповідач у відзиві не навів жодних аргументів на користь своїх заперечень. Натомiсть позивач у позовнiй заявi обґрунтував наявнiсть iснування заборгованостi по заробiтнiй платi за 2021 рiк, посилаючись на порушення вiдповiдачем положень Колективного договору на 2021-2025 рiк та очевиднi порушення вiдповiдачем власного кошторису, зазначеного штатним розписом коледжу на 2021 рiк. Також позивач навiв аргументи на пiдтвердження фiнансової спроможностi ВСП ПФК КНУ дотриматись вимог Колдоговору i власного кошторису на 2021 рiк, долучив кoпiї вiдповiдних документiв на пiдтвердження того, що розмiр винагороди у 2021 роцi, отриманої позивачем, не вiдповiдає граничному нижньому порогу у два посадових оклади, визначеному Колективним договором. Тобто позивачем документально пiдтверджено не вiдповiднiсть отриманої у 2021 роцi винагороди мiнiмальному розмiру винагороди для педагогiчних працiвникiв. Позивач зауважує, що вiдповiдно до статтi 98 КЗпПУ «Оплата працi працiвникiв установ i органiзацiй, що фiнансуються з бюджету, здiйснюється на пiдставi законiв та iнших нормативно-правових актiв України, генеральної, галузевих, регiональних угод, колективних договорiв, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходiв». Позивач наголошує, що вiдповiдач протягом 2021 року призначав премії позивачу, порушуючи роздiл 2 i роздiл 4 додатку 2 до Колективного договору, а отже дiяв всупереч визначеному статтею 98 КЗпПУ порядку виплати заробiтної плати. Позивач зазначає, що премiя до Дня учителя i щорiчна грошова винагорода за сумлiнне виконання обов`язкiв передбачена статтею 57 Закону України «Про освiту», фiнансується з бюджету, отже i передбачена кошторисом у основному фондi заробiтної плати. При цьому премiювання iнших категорiй працiвникiв вiдбувається з фонду економiї заробiтної плати. При цьому долучена копiя наказу №173 зазначає, що премiю буде виплачено за рахунок фонду економiї заробiтної плати, що категорично суперечить не лише п. 1.9 долученого до позовної заяви штатного розпису i п 2.3 Положення про премiювання, але й категорично суперечить статтi 57 Закону України «Про освiту», яким визначено фiнансування цiєї винагороди iз загального фонду оплати працi. При цьому аргументи щодо п 1.3 Положения про премiювання, наведенi вiдповiдачем, чiтко зазначають, що премiювання здiйснюєrься на пiдставi критерiїв, визначених у Положеннi на пiдставi клопотання керiвникiв структурних пiдроздiлiв абсолютно не стосуються тих двох премiй, щодо яких i подано позовну заяву: премiя до Дня учителя i щорiчна грошова винагорода жодним чином не є премiями за високi досягнення, вони є формою соцiального захисту педагогiв i виплачуються виключно педагогiчним працiвникам з основного фонду заробiтної плати. Пункт 1.3 Положения визначає порядок призначення премiй всiм категорiям працiвникiв i виплачується за рахунок економiї фонду заробiтної плати. Також позивач просить суд звернути увагу , що відповідач регулярно заявляє, що керівник підприємства приймає рішення про розмір винагороди на основі Положення про преміювання або що частина 3 статті 97 КЗпПУ зобов`язує роботодавця встановлювати розміри відповідно до вимог Колдоговору. Проте насправді всі рішення - і щодо розміру премії, і щодо порядку визначення цього розміру, і щодо джерел фінансування директором коледжу приймались не на основі Положення, а категорично всупереч вимогам і пунктам зазначеного положення - внесок викладачів в загальний результат річних показників не визначався попри існування необхідних критеріїв, не обговорювався на засіданні профспілкового комітету, а отже, і не був підставою при визначенні розміру премії. Щодо премії до Дня учителя недостатність фінансування не обґрунтовувалась, навпаки за наявності певного обсягу коштів питання рівності відсотку від окладу для всіх педагогічних працівників також не обговорювалось ані профспілкою, ані будь ким іншим. Розмір премії лояльних працівників та адміністративних працівників до дня учителя сягав 65-80% окладу, а позивачу обсяг премії склав 24% від окладу при тому, що відсоток за Колдоговором мав бути рівний для всіх. Докази на виконання ухвали суду не надходили. У зв`язку з ненаданням доказів, які витребовувались судом, суд приходить до висновку про вирішення справи за наявними матеріалами. Інших заяв (клопотань) від сторін не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом. Як видно з трудової книжки [PERSON] остання працює з 03 лютого 2003 року у Відокремленому структурному підрозділі «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» (а.с.5 зворотній бік - 7). Відповідно до довідкової інформації станом на 01 жовтня 2021 року тарифікаційна ставка з урахуванням підвищення [PERSON] за 72 години складає 8 173,17 грн, за 1 годину складає 113,52 грн; станом на 01 грудня 2021 року за 72 години складає 8 751,25 грн, за 1 годину складає 121,55 грн (а.с.7 зворотній бік). 12 жовтня 2021 року ВСП «Політехнічний фаховий коледж КНУ» видано наказ №141-к «Про преміювання педагогічних працівників коледжу до Дня працівників освіти України» за підсумками 2020-2021 навчального року, високі досягнення в навчальному процесі, відповідальне ставлення до виконання посадових обов`язків, враховуючи норми Положення КМУ №1013 з урахуванням вимог Постанови КМУ №710 від 11 жовтня 2016 року «Про ефективне використання державних коштів», відповідно до положення «Про матеріальне заохочення працівників коледжу», Колективного договору та з нагоди Дня працівників освіти України за умовами праці віднесеного до педагогічних працівників за рахунок фонду заробітної плати загального фонду: [PERSON] - 2 000,00 грн (а.с.10-11, 94). Як видно із протоколу засідання оперативної наради №10 від 20 грудня 2021 року у зв`язку із наявністю коштів для преміювання співробітників за підсумками 2021 року, сумлінну працю, відповідно до Постанови КМУ від 30 серпня 2002 року №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», враховуючи норми Постанови КМУ №1013 та з врахуванням вимог Постанови КМУ №710 від 11 жовтня 2016 року «Про ефективне використання державних коштів», Колективного договору, за погодженням з профспілковим комітетом коледжу та з нагоди Новорічних свят вирішено преміювати за рахунок фонду заробітної плати загального фонду: [PERSON] - 4 000,00 грн (а.с.12 зворотній бік - 14). 21 грудня 2021 року ВСП «Політехнічний фаховий коледж КНУ» видано наказ №173-к «Про преміювання викладачів коледжу за сумлінну працю та з нагоди Новорічних свят» за високі досягнення та сумлінну працю протягом 2021 року відповідно до Постанови КМУ від 30 серпня 2002 року №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», враховуючи норми Постанови КМУ №1013 та з врахуванням вимог Постанови КМУ №710 від 11 жовтня 2016 року «Про ефективне використання державних коштів», за погодженням з профспілковим комітетом коледжу та з нагоди Новорічних свят з загального фонду за рахунок економії фонду заробітної плати: [PERSON] - 4 000,00 грн (а.с.24,39). Як видно із п.1.8 та п.1.9 штатного розпису ВСП «Політехнічний фаховий коледж КНУ» на 2021 рік фонд заробітної плати на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення педагогічним працівникам складає 444 987,95 грн та на виплату грошової винагороди за сумлінну працю педагогічним працівникам складає 444 547,95 грн (а.с.15-16). Позивачем також на підтвердження позовних вимог надано аналіз наказу №141 від 12 жовтня 2021 року (премія до Дня вчителя), де видно різницю у розмірі премій, які виплачені педагогам (а.с.107). Інших доказів щодо предмету спору суду сторонами не надано. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюються трудовим законодавством. Норми права, які застосовує суд, та мотиви їх застосування. Статтею ст.43 Конституції України кожному громадянину гарантовано право на працю; на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ч.1 ст.94 КЗпП України, статтею 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати. За змістом цієї статті заробітна плата складається із основної і додаткової. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців . Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Відповідно до ст.21 цього Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Нормою ст.22 передбачено, що суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Згідно зі ст.57 Закону України «Про освіту» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам: належні умови праці та медичне обслуговування; оплату підвищення кваліфікації; правовий, соціальний, професійний захист; диференціацію посадових окладів (ставок заробітної плати) відповідно до кваліфікаційних категорій, встановлення підвищених посадових окладів (ставок заробітної плати) за педагогічні звання, надбавок за почесні звання, доплат за наукові ступені та вчені звання; виплату педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обов`язків; виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки; надання пільгових довгострокових кредитів на будівництво (реконструкцію) чи придбання житла або надання службового житла у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України; пенсію за вислугу років; інші гарантії, визначені законом України. Відповідно до ст.63 Закону України «Про фахову передвищу освіту» керівник закладу фахової передвищої освіти відповідно до законодавства, установчих документів та колективного договору встановлює розміри доплат, надбавок, матеріальної допомоги та заохочення педагогічних, науково-педагогічних та інших працівників такого закладу. Згідно зі ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Як видно зі ст.98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Відповідно до ст.18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. 24 лютого 2024 року між адміністрацією та трудовим колективом ВСП «Політехнічний фаховий коледж КНУ» прийнято Колективний договір на 2021-2025 роки (а.с.18-23, 45- 51, 52-56, 59-70, 77 зворотній бік - 81). Згідно з п.1.3 Додатку 2 Колективного договору Положення про преміювання та матеріальне заохочення працівників коледжу дане положення визначає порядок заохочення працівників коледжу, за підсумками та за фінансово-економічними показниками роботи за звітний період, за участь працівників у громадському житті коледжу з метою матеріального заохочення працівників коледжу за відповідальність, ініціативу, творчість, багаторічну плідну працю та високі досягнення в роботі, за розробку, впровадження та опанування новітніми технологіями в роботі; за виконання особливо важливої роботи; у зв`язку з нагородженнями державними нагородами, присвоєнням почесного звання: до професійних свят; за вагомий внесок, в розвиток фінансово - господарської діяльності закладу. Призначення, виплати та розмір премій здійснюється в межах економії фонду заробітної плати, та в межах, передбачених кошторисом видатків на ці цілій а також за рахунок позабюджетних коштів. Розмір премії може визначатися від посадового окладу (місячної ставки зарплати), від посадового окладу з урахуванням надбавок і доплат, з обов`язковим дотриманням показників преміювання. Підставою для призначення, виплати та розмірів премії працівникам є обґрунтоване клопотання керівників підрозділів перед адміністрацією та профспілковим комітетом, яке розглядається на спільному засіданні. Відповідно до п.п.2.3-2.9 Додатку 2 до Колективного договору для надання педагогічним працівникам щорічної грошової винагороди за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов`язків, використовуються кошти передбачені кошторисом відповідно ст.57 Закону України «Про освіту» в розмірі до одного посадового окладу; до професійного свята «День учителя» в розмірі посадового окладу викладачам і педагогічним працівникам (в разі недостатності коштів - у певному відсотку, рівному для всіх педагогічних працівників). Показники визначення розміру щорічної грошової винагороди: досягнення педагогічним працівником успіхів у навчанні, вихованні, професійній підготовці студентської молоді, методичному забезпеченні навчально-виховного процесу (70% посадового окладу), в т.ч.: досконале володіння методикою організації навчально-виховного процесу, врахування психологічних особливостей студентів під час відбору та здійснення форм і методів навчання та виховання, забезпечення розвивального характеру педагогічного впливу на студентів (15%); результативне впровадження в навчально-виховний процес сучасних інноваційних педагогічних технологій (10%); забезпечення максимально можливих результатів навчання та виховання студентів (10%); ефективне використання кабінетної системи, дотримання державних, санітарних норм, нормативних актів з охорони праці, якісна підготовка навчального кабінету до нового навчального року (10%); результативна організація позаурочної роботи з предмету, що викладається, гурткова діяльність (10%); участь у конкурсах «Учитель року», у внутрішній та районній методичній роботі з фаху (10%); позитивний вплив на виховання дітей у сім`ях батьків (5%). Відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни (30% посадового окладу), в т.ч.: дотримання норм професійної етики, прояв поваги до колег, чуйності, толерантності, позитивний вплив на психологічний клімат в колективі (15%); активна участь у громадській роботі (5%); належне дотримання положень Інструкцій щодо ведення навчальної документації. Педагогічним працівникам, які мають стягнення, щорічна грошова винагорода не виплачується. Виплата щорічної грошової винагороди здійснюється в межах бюджетних асигнувань на оплату праці і не може перевищувати одного посадового окладу (ставки заробітної плати) з урахуванням підвищень. Виплата щорічної грошової винагороди проводиться за результатами роботи за календарний рік з урахуванням особистого вкладу кожного педагогічного працівника в загальні результати роботи. Підставою для виплати щорічної грошової винагороди є наказ керівника навчального закладу. Проект наказу про виплату щорічної грошової винагороди; готується на підставі динаміки рейтингу відповідно критеріїв цього Положення та погоджується з профкомом профспілки працівників освіти. Як видно з п. 4.1 Додатку 2 до Колективного договору головним критеріями оцінки праці викладацького , та навчально-допоміжного персоналу при матеріальному заохоченні є: Викладачі: За підготовку коледжу до нового навчального року: до 1-го окладу. За підсумками роботи у навчальному році: - до 1-го окладу: якісну професійну підготовку студентів відповідно з навчальними планами і програмами, збереження контингенту студентів та виконання плану випуску студентів - до 0,5 окладу; забезпечення високого рівня дисципліни і охорони праці в колективі, зміцнення навчально-матеріальної бази - 0,5 окладу. За підсумками роботи у році: - до 1-го окладу: за внесок викладача в роботу зі студентами і керівниками підприємств для укладання договорів на підготовку кадрів і їх розподіл після закінчення коледжу; за застосування нетрадиційних і ефективних методів виконання курсових і дипломних проектів; за розробку тематики реальних дипломних проектів, які забезпечують удосконалення виробничих процесів, технології устаткування, приладів і т.п. За керування роботою студентів, які стали переможцями регіональних, міських, обласних, всеукраїнських, міжнародних студентських олімпіад, конкурсів, турнірів; за використання і пропаганду передового досвіду ведення навчального процесу; за рівень і якість розроблених методичних посібників (новітнього матеріалу, використання активних методів навчання, формування технічної творчості студентів): за рівень комп`ютеризації навчального процесу в цикловій комісії; за підготовку фахівців на основі використання науково-технічного прогресу і залучення студентів до участі в науково-дослідних, проектно-конструкторських роботах, що виконуються за рахунок коштів державного бюджету і за договорами із замовниками; за проведення конкурсів, оглядів студентської творчості; за високу якість, наукову і прикладну результативність виконання науково-дослідної роботи, включеної в індивідуальний план роботи викладача; за впровадження результатів підвищення кваліфікації в навчально-методичну роботу; за активну участь у модернізації, розробці і створенні навчально-лабораторного і демонстраційного устаткування. Відповідно до п. 4.2 Додатку 2 до Колективного договору за календарний рік максимальний розмір премій, виплачених працівнику коледжу не може перевищувати, без одноразових премій, але не менше двох окладів для педагогічних працівників. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд дійшов такого висновку. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказів на виконання ухвали суду про їх витребування відповідач суду не надав, а тому суд керується доказами, які були надані позивачем. Між позивачем та відповідачем існують трудові правовідносини. Відповідно до ст.18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. 24 лютого 2024 року між адміністрацією та трудовим колективом ВСП «Політехнічний фаховий коледж КНУ» прийнято Колективний договір на 2021-2025 роки Згідно з п.1.3 Додатку 2 Колективного договору Положення про преміювання та матеріальне заохочення працівників коледжу підставою для призначення, виплати та розмірів премії працівникам є обґрунтоване клопотання керівників підрозділів перед адміністрацією та профспілковим комітетом, яке розглядається на спільному засіданні. 12 жовтня 2021 року ВСП «Політехнічний фаховий коледж КНУ» видано наказ №141-к «Про преміювання педагогічних працівників коледжу до Дня працівників освіти України» за підсумками 2020-2021 навчального року, високі досягнення в навчальному процесі, відповідальне ставлення до виконання посадових обов`язків, враховуючи норми Положення КМУ №1013 з урахуванням вимог Постанови КМУ №710 від 11 жовтня 2016 року «Про ефективне використання державних коштів», відповідно до положення «Про матеріальне заохочення працівників коледжу», Колективного договору та з нагоди Дня працівників освіти України за умовами праці віднесеного до педагогічних працівників за рахунок фонду заробітної плати загального фонду: [PERSON] - 2 000,00 грн 21 грудня 2021 року ВСП «Політехнічний фаховий коледж КНУ» видано наказ №173-к «Про преміювання викладачів коледжу за сумлінну працю та з нагоди Новорічних свят» за високі досягнення та сумлінну працю протягом 2021 року відповідно до Постанови КМУ від 30 серпня 2002 року №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», враховуючи норми Постанови КМУ №1013 та з врахуванням вимог Постанови КМУ №710 від 11 жовтня 2016 року «Про ефективне використання державних коштів», за погодженням з профспілковим комітетом коледжу та з нагоди Новорічних свят з загального фонду за рахунок економії фонду заробітної плати: [PERSON] - 4 000,00 грн. Згідно висновку Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі №6-2790цс16 (постанова Верховного Суду У країни від 15 травня 2017 року в справі № 755/22151/15-ц), ч. 4 ст. 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений. Позивач у позові посилається на те, що накази про преміювання, видані в порушення вимог п. 2.3 та п. 4.2 Колективного договору та не були доведені до її відома, внаслідок чого по суті вважає їх незаконними. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17, провадження №12-161гс19 вказано, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в частині виплати щорічної грошової винагороди та премії до професійного свята «День працівника освіти» в розмірі 11 502,50 грн, проте вимога про визнання незаконними та скасування наказів №141-к від 12 жовтня 2021 року та №173-к від 21 грудня 2021 року, які слугували підставою для встановлення розміру премії в 2021 році, з яким позивач не погоджується останньою у позові не ставиться. Суд не приймає до уваги як докази на підтвердження позовних вимог накази ВСП «Політехнічний фаховий коледж КНУ» №166-к від 14 грудня 2021 року «Про надання матеріальної допомоги», №174-к від 22 грудня 2021 року, №172-к від 21 грудня 2021 року «Про преміювання адміністративного та навчально-допоміжного персоналу з нагоди новорічних свят», №166-к від 14 грудня 2021 року «Про надання матеріальної допомоги на оздоровлення», оскільки вони не видані стосовно [PERSON] , тому не стосуються предмету спору (а.с.8, 9, 17,42). Обґрунтовуючи рішення, суд керується правовими висновками, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», і зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. А тому повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору за подання даного позову, а в разі відмови в задоволенні позову витрати покладаються на позивача, витрати по сплаті судового збору слід компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed