Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення ДТП, що мало місце 07.06.2022 року у сумі 258 594,04 гривень та 50 000,00 гривень у відшкодуванні моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 31 серпня 2023 року о 19 годині 10 хвилин в м. Мукачево, вул. Окружна 12, водій транспортного засобу марки «Dacia logan», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , керуючи транспортним засобом, допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «Audi A4» державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] .. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушили вимоги п. 11.4 Правил дорожнього руху. Вина [PERSON] підтверджена постановою Мукачівського міськрайонного суду від 15 вересня 2023 року, якою його визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень (а.с.24), також позивач просить стягнути 50\~000 грн витрат на моральну шкоду та 40\~000,00 гривень витрат на правничу допомогу. 01.11.2023 року за допомогою системи «Електронний суд» від представника позивача адвоката Мельник П.П. надійшло клопотання про долучення доказів. Ухвалою суду від 02.11.2023 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання по справі призначено на 29.11.2023 року, згодом відкладена на 20.12.2023 року та на 14.02.2024 року, а пізніше на 11.03.2024 року та на 08.04.2024 року. 21.11.2023 року від третьої особи Моторне(транспортне) страхове бюро України надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначають наступне, що з позовом погоджується частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди.Однак не погоджується з визначеним позивачем розміром шкоди, адже вважають, що позивачем заявлено позовні вимоги у розмірі ринкової вартості транспортного засобу до ДТП. Для вірного визначення розміру регламентної виплати потрібно визначити різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що передбачено нормою ст.130 Закону України №1961-IV. Також просить суд стягнути зі сторін судові витрати які планує понести МТСБУ у зв`язку з розглядом справи у сумі 1000,00 гривень. Позивач, [PERSON] в судове засідання з розгляду даної цивільної справи не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача, адвокат Мельник П.П. в судове засідання не з`явився, за допомогою системи «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи у його відсутності , позовні вимоги підтримує , проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 31.08.2023 року 0 19 год 10 хв в м.Мукачево по вулиці \~ \~ \~ \~Окружна 23 водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Dacia logan» номерний знак [NUMBER] ,не був уважний , не стежив за дорожньою обстановкою а також не дотримався безпечної швидкості руху внаслідок чого здійнив зіткнення з транспортним засобом марки «SKODA SUPERB» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортним засобом марки «AUDI A4» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.09.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивнимиі об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. З огляду на викладене та відповідно до положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.09.2023 року, яка не оскаржувалася та набрала законної сили. Таким чином, наявність вини в діях [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31.08.2023 року, додатковому доказуванню не підлягає. Згідно з повідомленням про ДТП встановлено, що позивач звернувся до МТСБУ 01.09.2023 року. Відповідно до акту огляду колісного транспортного засобу від 15.09.2023 року складеного аварійним комісаром, оцінювачем [PERSON] ,встановлено що автомобіль марки «AUDI A4» номерний знак [NUMBER] 2010 року виготовлення зазнав таких пошкоджень : деформована дверка з різкими змінами форми,накладка шахти, подряпини, деформована передня та задня частина з утворення складок кутів, розлам кріплень, корпусу.Також зазначено, що були виявлені пошкодження які не пов`язані з ДТП- подряпини передньої частини бампера. Відповідно до звіту №81.23 про оцінку розміру матеріального збитку заподіяного власнику ТЗ,виконаного на замовлення [PERSON] , встановлено, що ринкова варість ТЗ до пошкодження становить 349726,96 гривень, а вартість відновлюваного ремонту складає 374594,04 гривень.В звіті зазначено, що значення коефіцієнту фізичного зносу становить 0,70.При складанні звіту були використані такі методичні підходи як витратний та порівняльний. В матеріалах справи міститься ремонтна калькуляція №80.23 від 26.09.2023 року ,якою визначено вартість ремонту без ПДВ складає 313141,54 гривні, а вартість ремонту з ПДВ-375769,85 гривень, загальна сума з ПДВ після вирахування -374594,04 гривень. Судом встановлено та підтверджується історією по карткового рахунку від 16.10.2023 року , що на рахунок позивача було зараховано безготівкове зарахування від МТСБУ з призначенням платежц «Виплата по справі №95636,згідно наказу №4.1/17905 від 13.10.2023 року, номерний знак ТЗ [NUMBER] » на загальну суму 160\~000,00 гривень. В матеріалах справи міститься претензія щодо відшкодування шкоду адресована відповідачу [PERSON] від 04.10.2023 року. У зв`язку з вищевказаним , позивач вважає, що залишились невідшкодованими витрати на ремонт ТЗ у розмірі 214\~594,04 гривень. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 ЦК України. За змістом п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Так, Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків. Відповідно до п.п. 8.6.1 п. 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ. Так, відповідно до правового висновку Верховного Суду, висловленого у Постанові від 31 березня\~2021\~року по справі N? 127/19300/17, в аналогічній справі Верховний Суд зазначив, що, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону N?\~1961-Шу разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров?ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди .

Outcome: approved