Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

[PERSON] \~в особі\~представника \~адвоката Шалару\~О.І.\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про розподіл\~спільного майна\~подружжя,\~мотивуючи тим,\~що 19.04.2012\~року уклав\~шлюб з\~ [PERSON] ,\~який рішенням\~суду від\~11.03.2019\~року розірвано.\~Під час\~шлюбу 17.11.2017\~року вони\~придбали за\~спільні кошти\~у власність\~житловий будинок\~по [ADDRESS] ,\~який оформили\~на відповідачку. Добровільної згоди між колишнім подружжям щодо поділу спірного будинку не досягнуто. За таких обставин просить визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку. Ухвалою суду від 26.02.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивачем вчасно усунуто недоліки, у зв`язку з чим ухвалою суду від 29.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; судовий розгляд призначено на 25.03.2024 року. Ухвалою суду від 25.03.2024 року розгляд справи відкладено на 18.04.2024 року через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідачки про розгляд справи та отримання копії позовної заяви з доданими до неї документами. 17.04.2024 року через систему Електронний суд від адвоката Єрмоленко А.В. надійшла заява про її вступ до участі у справі в якості представника позивача. Відповідачка [PERSON] на електронну пошту суду 18.04.2024 року надіслала заяву, в якій зазначила, що позов визнає повністю. Сторонами та їх представниками не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, які наявні в матеріалах справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, враховуючи те, що визнання відповідачем позову в даному випадку не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 19.04.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.03.2019 року у справі № 484/568/19, провадження № 2/484/539/19 розірвано, що підтверджується копією рішення суду. Сторонами під\~час шлюбу\~придбано житловий\~будинок по [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1419. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 367436622 від 26.02.2024 року право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за [PERSON] , оскільки за домовленістю подружжя саме вона виступала покупцем будинку у договорі, хоча сам по собі факт реєстрації спірного нерухомого майна за відповідачкою не означає, що воно належить лише їй. Будинок придбано за спільні кошти подружжя. Відповідачкою такі обставини не оспорювались. Відповідно до частин 1, 6, 9-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Тобто, статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними у період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц, провадження № 61-15462св18. Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до правових позицій та висновків, які були висловлені Верховним Судом України в постановах у справах: № 6-612цс15 від 01 липня 2015 року, № 6-2333цс15 від 25 листопада 2015 року, № 6-241цс15 від 16 грудня 2015 року, №6-801цс16 від 07 вересня 2016 року, №6-846цс16 від 12 жовтня 2016 року, № 6-1568цс16 від 07 грудня 2016 року, № 6-399цс17 від 05 квітня 2017 року належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не лише фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Таким чином, критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин слід розділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за кожним з подружжя [PERSON] право власності по 1/2 частині зазначеного житлового будинку. Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача всі понесені і документально підтверджені судові витрати, в даному випадку витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved