Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності документів, заінтересована особа: Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області. В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2008 року він є власником частини квартири [ADDRESS] . Однак, при реєстрації права власності, було допущено помилку в написанні по батькові заявника, а саме замість вірного « [PERSON] », помилково вказано « [PERSON] ». Також, на підставі державного акту серії ЯА № 357882, який видано Комінтернівським районним відділом земельних ресурсів від 23.05.2005 року, заявник зазначає, що власником земельної ділянки площею 0,095 га, кадастровий номер 5122783900:02:001:0270, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, на підставі державного акту серії ЯЛ № 037488, який виданий відділом держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області від 07.10.2011 року, також є власником земельної ділянки площею 0,0599 га, кадастровий номер 5122782600:01:002:3561, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак, у вищевказаних державних актах на право власності на земельні ділянки також допущено описки в написанні по-батькові заявника, замість вірного « [PERSON] », помилково вказано « [PERSON] ». На підставі викладеного заявник просить встановити факт належності [PERSON] : - витягу №21328605 від 18.12.2008 року, який виданий КП «ОМБТІ та РОН» про право власності на частину квартири [ADDRESS] ; який видано на ім`я [PERSON] ; - державного акту серії ЯА №357882, виданого Комінтернівським районним відділом земельних ресурсів від 23.05.2005 року, про право власності на земельну ділянку площею 0,095 га, кадастровий номер 5122783900:02:001:0270, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , який видано на ім`я [PERSON] ; - державного акту серії ЯЛ №037488, який виданий відділом держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області від 07.10.2011 року, про право власності на земельну ділянку площею 0,0599 га, кадастровий номер 5122782600:01:002:3561, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , який видано на ім`я [PERSON] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, звернувся на адресу суду з заявою про слухання справи за його відсутності в якій зазначив, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.20). Представник заінтересованої особи: Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області до суду також не з`явився, на адресу суду 04.03.2024 року (вх. № 1615) надійшов лист за підписом сільського голови [PERSON] щодо можливості розгляду справи за відсутності заінтересованої особи, в листі також зазначено про відсутність заперечень щодо задоволення заяви про встановлення факту (а.с.19). Таким чином судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, заявник та заінтересована особа звернулись на адресу суду з заявами щодо розгляду справи за їх відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи не встановлено. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, дослідивши докази надані на підтвердження обставин заяви, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник зазначив, що у правовстановлюючих документах на нерухоме майно його прізвище записано не вірно, а саме, як « [PERSON] », в той час як згідно паспорта громадянина України його прізвище записано вірно, як « [PERSON] », зазначені розбіжності в написанні прізвища є перешкодою в реалізації прав заявника щодо повного розпорядження власністю. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 10. Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до паспорта громадянина України останній видано на ім`я [PERSON] (а.с.11). Разом з цим, згідно державного акту серії ЯЛ №037488, який виданий відділом держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області від 07.10.2011 року, на земельну ділянки площею 0,0599 га, кадастровий номер 5122782600:01:002:3561, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , останній видано на ім`я [PERSON] ійовича (а.с.5). Також, згідно державного акту ЯА №357882, який виданий Комінтернівським районним відділом земельних ресурсів від 23.05.2005 року на земельну ділянку площею 0,095 га, кадастровий номер 5122783900:02:001:0270, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , останній видано на ім`я [PERSON] ійовича (а.с.6). Згідно українського правопису творення і правопис імен по батькові - чоловічі імена по батькові творяться додаванням до основ власних імен [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Георгій [PERSON] , [PERSON] . Чоловічі імена по батькові відмінюються як іменники ІІ відміни мішаної групи (їх основа закінчується на шиплячий ч (суфікс - [PERSON] ). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з невірним застосуванням творення імен по батькові, у правовстановлюючих документах, а саме в державних актах по батькові заявника записано, як « [PERSON] ». Щодо вимог про встановлення факту належності витягу про право власності на квартиру, суд зазначає наступне. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо. Суд звертає увагу заявника на те, що витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно не є правовстановлюючим документом, оскільки не встановлює, не визначає право, а тільки підтверджує його існування. Відповідно до абз. ч.2 ст. 26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі якщо після отримання заявником документів за результатами розгляду заяви виявлено технічну помилку, допущену під час внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права, обтяження речових прав, зокрема помилку у відомостях про суб`єкта речового права, обтяження, відомостях про речове право, обтяження, відомостях про нерухоме майно, у тому числі його технічних характеристиках, або якщо відбулося виправлення такої помилки в документах, що подавалися для державної реєстрації прав, або відбулася зміна адреси об`єкта нерухомого майна, такі помилки, відомості виправляються державним реєстратором на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, відомості, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини сьомої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України, його територіальних органів або на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіальних органів - державним реєстратором, яким допущено технічну помилку. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідно заявнику для здійснення власних майнових прав щодо нерухомості, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення в частині встановлення юридичного факту щодо належності заявнику державних актів на земельні ділянки. З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість часткового задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: partial