Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

03.11.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають з 15 липня 2017 року у зареєстрованому шлюбі Самарським районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом 196. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбні відносини, у зв`язку з різними поглядами на життя. Позивач [PERSON] вважає, що сім`я з відповідачем остаточно розпалась і подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить її інтересам. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований 15 липня 2017 року Самарським районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом 196. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просять їх задовольнити. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу залишити - [PERSON] . До початку судового засідання відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 15 липня 2017 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданою 15 липня 2017 року Самарським районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Серії [NUMBER] , про що 15 липня 2007 року складено відповідний актовий запис № 196. Також, 16 лютого 2024 року судом було надано строк на примирення, але сторони не примирилися. Згідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, то у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 536,80 грн., та у відповідності до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача іншу частину витрат по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved