Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області про визнання\~права власності\~на майно\~у порядку\~спадкування,в якій просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом після смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , право власності на 1/2 частку земельної ділянки за кадастровим номером 5620889300:04:033:0152, площею 0,0538 га, яка належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 серпня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Вараського міського нотаріального округу Сусь Л.У. за реєстровим №1824. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02 лютого 1979 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] було укладено\~шлюб.\~В шлюбі\~у подружжя\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~народилося двоє\~дітей -\~дочка [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та дочка[PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. На час смерті [PERSON] , позивачка - його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] були зареєстровані в квартирі [ADDRESS] , та, із врахуванням положень ч.3 ст.1268 ЦК України, вважаються такими що прийняли спадщину. Позивачка [PERSON] у позові зазначає, що дочки - [PERSON] та[PERSON] заявили нотаріусу про відмову від спадщини, тому вона є єдиною спадкоємицею майна за законом після смерті свого чоловіка, до складу якої входить земельна ділянка\~за кадастровим\~номером 5620889300:04:033:0152,\~площею 0,0538\~га,\~яка придбана\~нею на\~підставі договору\~купівлі-продажу\~земельної ділянки\~від 10\~серпня 2018\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Вараського\~міського нотаріального\~округу Сусь\~Л.У.\~за реєстровим\~№1824.\~Також зазначає,\~що вказана\~земельна ділянка\~була набута\~неюта [PERSON] під час шлюбу, при цьому, розмір частки [PERSON] у спільному майні подружжя не було визначено. Позивачка вказує, що вона є титульним власником земельної ділянки, але оскільки земельна ділянка була придбана під час шлюбу, тому належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частки земельної ділянки за кадастровим номером 5620889300:04:033:0152, площею 0,0538 га. Позивачка [PERSON] являється спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] та є такою, що прийняла спадщину та звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, на що отримала відмову, яка аргументована тим, що з поданих документів, що посвідчують право власності на майно - земельну ділянку, неможливо встановити конкретний склад спадкового майна, оскільки зазначене майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а частка спадкодавця не визначена. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на частку спадкодавця [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Враховуючи викладені обставини, позивачка [PERSON] , як спадкоємиця за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 31 січня 2024 року відкрито провадження у даній справі, судом ухвалено здійснювати її розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, уповноважила на представництво своїх інтересів у справі представника - адвоката Полюхович О.І. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Полюхович О.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала обґрунтування аналогічні до змісту позовної заяви, просила позов задовольнити. У судове засідання представник відповідача - Територіальної громади міста Вараш в особі Вараської міської ради Рівненської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, міським головою до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Заслухавши пояснення представника позивачки\~ [PERSON] \~-\~адвоката Полюхович\~О.І., дослідивши\~докази,\~наявні у\~матеріалах справи,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 02 лютого 1979 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02 лютого 1979 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 травня 2023 року, [PERSON] помер [INFO] . З довідок сектору «Реєстрація» відділу «ЦНАП» Департаменту соціального захисту та гідності Виконавчого комітету Вараської міської ради №2669 від 29.06.2023 року та №2670 від 29.06.2023 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , з 30.08.1982 року по день смерті - [INFO] , при цьому, на день його смерті в квартирі також були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також судом\~встановлено,\~що в шлюбі\~у подружжя\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~народилося двоє\~дітей -\~дочка [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та дочка[PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 02.10.1981 року та серії [NUMBER] від 07.08.1986 року. [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON] , що підтверджується заявами останніх, долучених до матеріалів справи та адресованих нотаріусу. Відповідно до витягу із спадкового реєстру №75142131 від 14.12.2023 року слідує, що після смерті [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу №71731962 (номер у нотаріуса 79/2023), при цьому, коло спадкоємців у вказаній спадковій справі складається із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. за №221/02-14 від 14.12.2023 року. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Вараського міського нотаріального округу Сусь Л.У. за реєстровим №1824, [PERSON] придбала земельну ділянку за кадастровим номером 5620889300:04:033:0152, площею 0,0538 га. Власником вказаної земельної ділянки являється [PERSON] , про що суду надано витяг з Державного реєстру речових прав на майно про реєстрацію права власності №134015151 від 10.08.2018 року. Відповідно до листа №222/02-14 від 14.12.2023 року, приватний нотаріус Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Сусь Л.У. відмовила [PERSON] - титульному власнику земельної ділянки за кадастровим номером 5620889300:04:033:0152, площею 0,0538 га., у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку у вказаному вище майні після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки неможливо встановити конкретний склад спадкового майна, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а частка спадкодавця не визначена. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на частку спадкодавця [PERSON] в праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку. Частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.328,1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1261\~ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ст.1226 ЦК України зазначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] , та вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не заявила про відмову від неї. Інші спадкоємці, визначені ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, а саме: дочки спадкодавця [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У постанові по справі №570/997/19 від 16 червня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу на наступне. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими. З урахуванням того, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України, спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Таким чином, для отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки нерухомого майна, яке знаходилося у спільній сумісній власності спадкодавця та позивачки, закон не вимагає окремого визначення часток за кожним із них у судовому порядку. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved