Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на майно. В обґрунтування позову зазначає, що 09 жовтня 2011 року проведено загальні збори членів спілки громадян-співвласників КСП «Горинь», на яких прийнято рішення про виділення майна в рахунок майнових паїв окремим співвланискам та групам громадян-співвласників майна КСП «Горинь». Результати загальних зборів спілки оформлено протоколом від 09 жовтня 2011 року. Відповідно до п. 12 вказаного протоколу групі співвласників майнових паїв (усього 137 осіб), а також Товариству з обмеженою відповідальністю «Якуш-Агро» (далі ТОВ «Якуш-Агро»), що володіє часткою в майні колишнього КСП «Горинь», виділено у натурі майно пайового фонду (71 об`єкт) на суму 1 075 601 грн 00 коп, у тому числі кіоск № 1, 1999 року будівництва, вартістю 2500 грн 00 коп. У подальшому [PERSON] уклав із частиною названих громадян договори купівлі-продажу майнових паїв і набув право власності на майно пайового фонду КСП «Горинь» у розмірі 387 027 грн 00 коп, або 9,005 %. Сошненська сільська рада Ізяславського району Хмельницької області видала [PERSON] свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ХМІЗ № 025606 від 04 листопада 2014 року. У квітні 2018 року позивач звернувся до групи громадян-співвласників майна КСП «Горинь» про перерозподіл майна, виділеного 09 жовтня 2011 року на загальних зборах спілки та переданого групі громадян-співлваників відповідно до акта прийому-передачі від 11 жовтня 2011 року, оскільки він уклав договори купівлі-продажу майнових паїв саме з частиною громадян-співвласників із цієї групи. Збори групи громадян-співвласників майна КСП «Горинь» та інших повноважних осіб, на яких були присутні власники майнових паїв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , представник групи інших громадян-співвласників [PERSON] та Сошненський сільський голова [PERSON] , прийняли рішення № 1 від 8 квітня 2017 року про виділення [PERSON] в натурі зернопіднавісу (1990 р.) вартістю 119 419 грн; складу міндобрив (1987 р.) вартістю 249 202 грн, автоваги 30 тонн складу міндобрив (1987 р.) вартістю 2 506 грн, складу запчастин польового стану (1964 р.) вартістю 600 грн, складу паливно-мастильних матеріалів польового стану (1973 р.) вартістю 924 грн, водопроводу польового стану (1972 р.) вартістю 198 грн, площадки для сільськогосподарських машин польового стану (1978 р.) вартістю 1 040 грн, водопровідної башти с. Криволука (1956 р.) вартістю 1200 грн; кіоску [ADDRESS] (1999 р.) вартістю 2500 грн, огорожі польового стану вартістю 9 000 грн, а всього майна загальною вартістю 386 827 грн. Надалі [PERSON] Сошненською сільською радою видано нове свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ХМІЗ № 031127 від 05 лютого 2018 року. Попереднє свідоцтво анульовано. На вказаному свідоцтві від 05 лютого 2018 року проставлена відмітка про виділ майна в натурі головою спілки громадян-співвласників КСП «Горинь» [PERSON] , яка засвідчена його підписом і печаткою спілки. На підставі протоколу зборів групи громадян-співвласників майна КСП «Горинь» від 08 квітня 2017 року [PERSON] як представник групи громадян-співвласників передав [PERSON] кіоск № 1 павільйону № 1 (1999 р.) площею 26,6 кв. м., що знаходиться у [ADDRESS] (речовий ринок) вартістю 2500 грн. З метою оформлення права власності на вказане майно позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області [PERSON] . Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області Скоць Н. П. № 67248796 від 18 квітня 2023 року було відмовлено [PERSON] у проведенні реєстраційних дій, оскільки в майновому сертифікаті відмітка про виділення майна в натурі проставлена представником спілки громадян-співвласників КСП «Горинь», але документ про те, що спілка громадян-співвласників КСП «Горинь» являється правонаступником ліквідовано КСП, відсутній. У зв`язку з цим [PERSON] позбавлений можливості оформити своє право власності на вказане майно та змушений звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав. З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд визнати за ним право власності на кіоск № [NUMBER] у павільйоні № [NUMBER] площею 26,6 кв. м., що знаходиться у [ADDRESS] . Ухвалою судді від 18 жовтня 2023 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у даній справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року замінено у даній справі первісного відповідача Ізяславську міську раду Шепетівського району Хмельницької області належними відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариством з обмеженою відповідальністю «Якуш-Агро». Ухвалою суду від 09 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Олійник В. П. позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «Якуш-Агро» у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, подали до суду окремі письмові заяви про визнання позову [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясуваши позиції відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає із наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що у лютому 1992 року згідно рішення загальних зборів уповноважених членів колгоспників колгосп ім. ХХІІ з`їзду КПРС м. Ізяслав Хмельницької області перейменовано в колгосп «Горинь» м. Ізяслав (протокол від 14 лютого 1992 року № 1). У вересні 1992 року згідно рішення загальних зборів колгоспників колгосп «Горинь» м. Ізяслав було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство спілку селян «Горинь» м. Ізяслав (протокол від 28 вересня 1992 року № 4). У лютому 2000 року було створено сільськогосподарський кооператив «Горинь» м. Ізяслав (протокол від 11 лютого 2000 року № 1). У лютому 2001 року в протоколі загальних зборів засновників ТОВ «Горинь» м. Ізяслав (протокол від 21 лютого 2001 року № 1) є відомості, що ТОВ «Горинь» створено, що підтверджується архівною довідкою № 06-14/319/2023 від 10 липня 2023 року. За змістом довідки Сошненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 28 жовтня 2019 року КСП «Горинь» с. Сошне Ізяславського району Хмельницької області було ліквідовано 30 жовтня 1996 року. Відповідно до інформації із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо СТОВ «Горинь» від 04 вересня 2023 року, вказане товариство мало права юридичної особи, зареєстроване 07 березня 2000 року. 03 жовтня 2008 року діяльність зазначеної юридичної особи припинено, про що внесено запис № 16581170006000210. Постановою Верховного Суду від 09 грудня 2020 року в справі № 675/2134/18-ц встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули у власність майнові паї пайового фонду КСП «Горинь». Пунктом 12 рішення зборів спілки громадян-співвласників КСП «Горинь» від 9 жовтня 2011 року групі співвласників майнових паїв (усього 137 осіб), до якої входили [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також ТОВ «Якуш-Агро», що володіє часткою в майні колишнього КСП «Горинь», виділено у натурі майно пайового фонду (71 об`єкт) на суму 1 075 601 грн, у тому числі\~числі кіоск № 1 (базар будівлі), 1999 року будівництва, вартістю 2500 грн 00 коп. За актом прийому-передачі майна від 11 жовтня 2011 року Комісія по врегулюванню майнових відносин спілки громадян-співвласників КСП «Горинь» передала розпайоване майно представнику вказаних осіб [PERSON] та представнику ТОВ «Якуш-Агро». У подальшому [PERSON] уклав із частиною названих громадян договори купівлі-продажу майнових паїв і набув право власності на майно пайового фонду КСП «Горинь» у розмірі 387 027 грн, або 9,005 %. Сошненська сільська рада Ізяславського району Хмельницької області видала [PERSON] свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ХМІЗ № 025606 від 04 листопада 2014 року. Збори групи громадян-співвласників майна КСП «Горинь» та інших повноважних осіб, на яких були присутні власники майнових паїв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , представник групи інших громадян-співвласників [PERSON] та Сошненський сільський голова [PERSON] , прийняли рішення № 1 від 8 квітня 2017 року про виділення [PERSON] в натурі зернопіднавісу (1990 р.) вартістю 119 419 грн; складу міндобрив (1987 р.) вартістю 249 202 грн, автоваги 30 тонн складу міндобрив (1987 р.) вартістю 2506 грн, складу запчастин польового стану м. Ізяслав (1964 р.) вартістю 600 грн, складу паливно-мастильних матеріалів польового стану (1973 р.) вартістю 924 грн, водопроводу польового стану м. Ізяслав (1972 р.) вартістю 198 грн, площадки для сільськогосподарських машин польового стану м. Ізяслав (1978 р.) вартістю 1040 грн, водопровідної башти с. Криволука (1956 р.) вартістю 1200 грн; кіоску № 1 павільйону № 1 (речовий ринок) м. Ізяслав (1999 р.) вартістю 2500 грн, огорожі польового стану м. Ізяслав вартістю 9 000 грн, а всього майна загальною вартістю 386 827 грн. Надалі [PERSON] Сошненською сільською радою видано нове свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ХМІЗ № 031127 від 05 лютого 2018 року. Попереднє свідоцтво анульовано. На вказаному свідоцтві від 05 лютого 2018 року проставлена відмітка про виділ майна в натурі головою спілки громадян-співвласників по врегулюванню майнових відносин колишнього КСП «Горинь» [PERSON] , яка засвідчена його підписом і печаткою спілки. На підставі протоколу зборів групи громадян-співвласників майна КСП «Горинь» від 08 квітня 2017 року [PERSON] як представник групи громадян-співвласників передав [PERSON] кіоск № 1 павільйону № 1 (1999 р.) площею 26,6 кв. м., що знаходиться у [ADDRESS] (тепер [PERSON] ) (речовий ринок) вартістю 2500 грн. У подальшому 06 червня 2023 року приватним експертом Перепелицею С. В. виготовлено на ім`я позивача технічний паспорт на спірне приміщення кіоску № [NUMBER] в павільйоні № [NUMBER] , розташоване в [ADDRESS] . Відповідно до висновку про вартість майна ПП «Ізяслав-експерт» ринкова вартість вищевказаного кіоску станом на 06 жовтня 2023 року становить 148\~215 грн. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області Скоць Н. П. № 67248796 від 18 квітня 2023 року було відмовлено [PERSON] у проведенні реєстраційних дій, оскільки подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом, а саме: в майновому сертифікаті відмітка про виділення майна в натурі проставлена представником спілки громадян-співвласників КСП «Горинь», але документ про те, що спілка громадян-співвласників КСП «Горинь» являється правонаступником ліквідованог КСП, відсутній. Вищевказані обставини справи, крім наведених доказів, також визнаються сторонами по справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Для правильного вирішення спору та захисту порушеного права позивача суд повинен визначитися з учасниками справи. Частиною 1\~статті 2 ЦК України\~визначено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Згідно з ч. 1\~ст.\~42\~ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно зі\~ст.\~48\~ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Зі змісту положень\~ст. 48 ЦПК України\~вбачається, що відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси. Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки. Відповідно до\~ст.\~51\~ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження\~до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного провадження\~до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Відповідно до ч. 5\~ст. 12 ЦПК\~країни суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Отже, визначення відповідачів є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (п. 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Із наведеного слідує, що на суд покладено обов`язок визначити суб`єктний склад учасників спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п. 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). У постанові Верховного Суду від 15 травня 2023 року у справі № 352/371/21 (провадження № 61-8494св22) зроблено висновок, що лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. За змістом\~ст.ст. 7-9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»\~майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства співвласникам врегульовано\~Указом Президента України від 29 січня 2001 року «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки»,\~постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Типовим положенням про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28 лютого 2001 року, а також Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженими\~наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315. Вказаними нормативно-правовими актами визначається, що питання про виділення конкретного майна в натурі окремим співвласникам (групам співвласників) вирішується виключно рішенням зборів співвласників, яке оформляється протоколом цих зборів. На підставі рішення зборів співвласників підприємство-правонаступник (користувач майна) здійснює виділення зі складу пайового фонду майна у натурі конкретним власникам. При цьому підприємство-правонаступник (користувач майна) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Відповідно до ч. 1\~ст.\~358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У силу ч. 1\~ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З урахуванням наведених норм права, слід прийти до висновку, що власники майнових паїв реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства є співвласниками пайового фонду майна підприємства. Вказане майно належить їм на праві спільної часткової власності відповідно до ступеня трудової участі кожного в діяльності реорганізованого підприємства. Із матеріалів справи убачається, що даний спір виник із приводу майна пайового фонду КСП «Горинь» м. Ізяслав Хмельницької області, зокрема, кіоску № [NUMBER] в павільйоні № [NUMBER] , розташованого в [ADDRESS] . Вказаний кіоск відповідно до п. 12 рішення зборів спілки громадян-співвласників КСП «Горинь» від 9 жовтня 2011 року був виділений у натурі групі співвласників майнових паїв, що нараховувала 137 осіб, а також ТОВ «Якуш-Агро». Проте даний позов подано тільки до частини групи співвласників майнових паїв, а також ТОВ «Якуш-Агро», хоча безпосередній зв`язок із спірними матеріальними правовідносинами мають саме 137 осіб громадян-співласників та ТОВ «Якуш-Агро», які є належними відповідачами в справі. Із клопотанням про залучення до участі у справі усіх 137 громадян-співвласників майнових паїв, які входять до вищевказаної групи та яким виділено спірне нерухоме майно (або їх спадкоємців), позивач до суду не звернувся. Таким чином, без залучення до участі в справі усіх 137 громадян-співвласників майнових паїв, які входять до вищевказаної групи та яким виділено спірне нерухоме майно (або їх спадкоємців), в якості співвідповідачів позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на кіоск № [NUMBER] у павільйоні № [NUMBER] площею 26,6 кв. м., що знаходиться у [ADDRESS] , не можуть бути задоволені. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 51 ЦПК України суд вирішує спір на засадах змагальності та диспозитивності, в межах та на підставі заявлених вимог і не вправі залучити вказаних осіб до участі в справі в якості співвідповідачів без клопотання позивача. Відтак, позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Якуш-Агро» про визнання права власності на майно до задоволення не підлягає. Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed