Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дмитрушківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування та просив: визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на будинок [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що він зареєстрований та проживає по даний час в [ADDRESS] з народження, зареєстрований з 1996 року. Будинок був побудований його батьками та зареєстрований 07.07.1988 в Уманському відділку КП Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації на його матір [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Уманської міської ради 07.07.1988. Будинок є спільною власністю його батьків, так як шлюб вони зареєстрували 27.08.1979 і побудували будинок, будучи в шлюбі. [INFO] померла його мати [PERSON] . [INFO] помер його батько [PERSON] . Вони з покійним батьком вступили у фактичне управління та володіння спадковим майном, що залишилося після смерті матері і яке складалося з однієї другої частини будинку, оскільки вони були зареєстровані та постійно мешкали в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , батько до своєї смерті, а він по теперішній час. Крім фактичного прийняття спадщини, уже після смерті батька, ним також у 2011 році ще була подана заява про прийняття спадщини, що підтверджено постановою нотаріуса. Таким чином, ним було прийнято спадщину як після смерті матері, так і після смерті батька. 02.05.2023 він звернувся до державного нотаріуса Другої уманської державної нотаріальної контори Дібрової Л.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, однак йому було відмовлено із-за відсутності документу, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Позивач не може оформити свої спадкові права у встановленому законодавством порядку через органи нотаріату, а тому змушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, письмово подав заяву від 13.03.2024, в якій просив справу розглядати у його відсутність та позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. 12.04.2024 до суду надійшло повідомлення заступника сільського голови С.Шепети , в якому вказано про розгляд справи без участі представника сільської ради та винесення рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.08.1979 Старобабанівською сільською радою Уманського району Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.08.1979 Старобабанівською сільською Радою, [PERSON] народився [INFO] у с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва смерть серії [NUMBER] , виданого 11.09.2000 виконкомом Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON] померла [INFO] у с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.12.2005 Старобабанівською сільською радою Уманського району Черкаської області, [PERSON] помер [INFO] у с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області. Відповідно до довідки від 23.02.2023 № 300 Уманського відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 01.01.2023 житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано в Уманському відділку КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Уманської районної ради 07.07.1988 б/н. Згідно з довідкою Дмитрушківської сільської ради від 26.12.2023 № 283 [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав і був зареєстрований на день смерті в [ADDRESS] . На день смерті зі спадкодавцем були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] ; невістка [PERSON] , [INFO] ; внук [PERSON] [INFO] . Відповідно до довідки Дмитрушківської сільської ради від 26.12.2023 № 282 [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала і була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS] . На день смерті зі спадкодавцем були зареєстровані: чоловік [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.05.2023 державним нотаріусом Другої уманської державної нотаріальної контори Діброви Л.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті своїх батьків, який постійно проживав із спадкодавцями на час відкриття спадщини, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, оскільки правовстановлюючі документи відсутні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України, право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на житловий будинок буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача як спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved