Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Іваненко О.О., звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив наступне. 27.03.2023 року Лохвицьким районним судом видано судовий наказ по справі № 538/551/23 (провадження № 2-н/538/108/23), згідно якого з [PERSON] , на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 15.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. 09.05.2023 року Лохвицьким ВДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № АСВП 71754976. 23.12.2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Таким чином, на момент звернення до суду у [PERSON] є малолітні діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з народженням другої дитини та тим, що дружина не працює, у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років, вважає, що є підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів. Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 01.04.2024 року року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 24). 09.04.2024 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначила, що позивачем не надано доказів погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, тобто не доведено обставин, передбачених ст. 192 СК України,\~які б могли бути підставою для зменшення розміру аліментів (а.с. 27-29). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Іваненко О.О. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з викладених підстав. Відповідачка [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідачем не надано доказів погіршення його матеріального стану. Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.03.2023 року Лохвицьким районним судом видано судовий наказ по справі № 538/551/23 (провадження № 2-н/538/108/23), згідно якого з [PERSON] , на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше 10 прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 15.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-7). 23.12.2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с. 9). [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180\~СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частин 1, 2 статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір. Частиною 1 статті 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з статтею 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан та кількість утриманців, оскільки утримує сина та дружину. Проте позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу та утримання дружини. Сам по собі факт народження дитини не надає права на зменшення розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. До таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 16.09.2020 року по справі №565/2071/19. Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу та утримання дружини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20. Оскільки позивач не надав доказів погіршення його матеріального становища, не обґрунтував саме таке зменшення, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed