Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності, в обґрунтування якого посилалась на те, що на підставі\~Реєстраційного посвідчення, виданого 19 лютого 1996 року Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації, на підставі довідки ОЖСК №\~45 від 02\~лютого 1996\~року про виплату за квартиру, їй на праві особистої власності належить квартира, розташована за адресою:\~ [ADDRESS] , записано в реєстрову книгу № 23 за реєстровим №\~638. 03\~серпня 2023\~року позивач з метою реєстрації права власності в державному реєстрі прав на нерухоме майно звернулась до\~державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації права їй було відмовлено з тих підстав, що державним реєстратором не отримано відповідь на запит №\~687 від 08\~серпня 2023\~року з Бюро технічної інвентаризації м.\~Сєвєродонецька. У зв`язку з чим, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Ухвалами судді від 22\~листопада 2023\~року та 05\~грудня 2023\~року позовна заява залишалась без руху. Ухвалою судді від 21\~грудня 2023\~року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29\~лютого 2024\~року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Судом установлено, що відповідно до Реєстраційного посвідчення, виданого 19 лютого 1996 року Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації, позивачеві [PERSON] на праві особистої власності на підставі довідки ОЖСК №\~45 від 02\~лютого 1996\~року про виплату за квартиру, належить квартира, розташована за адресою:\~ [ADDRESS] , про що записано в реєстрову книгу № 23 за реєстровим №\~638 (а.с. 15). Згідно з технічним паспортом на квартиру від 19 лютого 1996\~року, квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,8\~м2, жилою площею 28,1 м2, підсобною площею 18,9\~м2, належить [PERSON] на праві власності (а.с. 11-14). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 18\~вересня 2023\~року № 69342555 [PERSON] відмовлено у проведені реєстраційних дій з державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартири, розташованої за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~з тих підстав, що державним реєстратором не отримано відповідь на запит №\~687 від 08\~серпня 2023\~року з Бюро технічної інвентаризації м.\~Сєвєродонецька (а.с. 20, 21, 22). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.\~\~ Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1)\~реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Надана позивачем копія реєстраційного посвідчення, виданого бюро технічної інвентаризації свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації квартири. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на спірну квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м.\~Сєвєродонецьк Луганської області) на теперішній час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує її права власності, у зв`язку з чим, заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved