Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

28.02.2024 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив суд встановити належність йому: - трудової книжки серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , заведеної 04.08.1979 року; - атестату [NUMBER], виданому технічним училищем №101 м. Сєвєродонецька Ворошиловоградської області 23.09.1979 на ім`я [PERSON] . Підставою цього стало досягнення заявником пенсійного віку, визначеним Законом України «Про загальне обов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року та зверненням до органів Пенсійного фонду України з відповідною заявою про призначення йому пенсії та відповідно відмова у призначенні пенсії №205150014727 від 12.02.2024 року, яка була складена у порядку екстериторіальності розгляду вказаних заяві заінтересованою особою по справі. Так, підставою для не врахування трудової книжки було зазначено не належним чином оформлену зміну року народження заявника в ній, а підставою не врахування періоду навчання у Технічному училищі №101 відмінність у прізвищі заявника в ній та прізвища заявника, вказаному у паспорті. Підставою звернення до суду заявник вказав, що через не залежні від нього умови при складанні вказаних документів, на які на даний час він не може вплинути, вказана відмова стала перепоною для оформлення ним пенсійних виплат після досягнення 63 років 02.02.2024 року, що потребує вирішенню у порядку окремого провадження. Ухвалою судді від 25.03.2024 року провадження у справі було відкрито, призначено дату, час та місце судового засідання, надано заінтересованій особі строк для подання письмових пояснень щодо суті заяви, здійснено її виклик засобами Електронного суду як особи, яка має кабінет (а.с.21). 17.04.2024 року перед судовим засіданням засобами електронної пошти (а.с.28-30) надійшли письмові пояснення з боку заінтересованої особи, в яких уповноважений представник заінтересованої особи просила слухати справу без участі представника заінтересованої особи та вирішити справу на розсуд суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.27), надавши перед судовим засіданням 17.04.2024 року заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на вимогах своєї заяви наполягав та просив її задовольнити (а.с.31). Необхідність особистої участі сторін або їх представників у судовому засіданні суд не вбачає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до думки, що вимоги заяви [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1 ст.319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Рішенням заінтересованої особи про відмову у призначенні пенсії №205150014727 від 12.02.2024 року [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком з 63 років на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підставою цього було визначено недостатність наявного страхового стажу для призначення пенсії. Серед не зарахованих періодів трудової діяльності до загального страхового стажу не увійшов період навчання у технічному училищі №101 м. Сєвєродонецька Ворошиловоградської області на підставі атестату [NUMBER] оскільки прізвище заявника було зазначено як « [PERSON] », а в трудовій книжці є виправлення без відповідного підтвердження щодо року народження заявника, а саме 1971 замінено на 1961 (а.с.6-7). Щодо змін у трудовій книжці заявника серії [NUMBER] відносно року народження, яке здійснено не у відповідності до вимог діючого законодавства шляхом простого виправлення 1971 року на вірний 1961, то з цим суд погоджується із заінтересованою особою, однак така зміна не може бути виправлена заявником самостійно, оскільки як кадровий орган, який вів трудову книжку, так і підприємство, де працювала заявник, на даний час відсутні як юридичні особи, звернення до них є неможливим для заявника. Заявник відповідати за функціональну неспроможність кадрового органу, де зберігалася її трудова книжка не повинна, оскільки він не мав до неї доступу під час праці, повністю полагаючись на знання відповідного персоналу, який вимог законодавства не дотримав. В даній справі роботодавець заявника припинений без визначення правонаступника, доказом чого є відкриті дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. Відносно написання прізвища заявника у атестаті № [NUMBER] , виданому технічним училищем №101 м. Сєвєродонецька Ворошиловоградської області 23.09.1979 на ім`я [PERSON] (а.с.14), то в цій частині суд встановлює той факт, що вказаний атестат складений на двох мовах, причому додаток до нього складений виключно російською мовою. Виклад прізвища заявника здійснювався кадровим підрозділом вищевказаного технічного училища відповідно до даних транслітерації з російської на українську мову відповідно до правил ділової української мови станом на 1979 рік, коли відповідні правила були відмінні від тих, за яких заявник отримував свій паспорт серії [NUMBER] від 12.10.2000 року, коли його прізвище було транслітеровано українською як [PERSON]. Вплинути на вказаний факт, як внести виправлення у відповідній атестат заявник можливості немає, а тому вказаний факт і встановлюється судом в даній справі. Підсумовуючи викладене, суд приходить до думки, що вимоги заяви [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є доведеними під час судового розгляду та підлягають задоволенню. Встановлення факту належності вказаних даних має пряме відношення для призначення заявнику пенсії, а іншим способом він підтвердити вказані факти не має можливості. На підставі викладеного,

Outcome: approved