Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Позов мотивує\~тим,\~що [INFO] в\~м. Конотоп Сумської\~області померла [PERSON] , яка на день смерті постійно була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом з невісткою [PERSON] та онуком [PERSON] .. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку площею 3,972 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №668869. При житті, [PERSON] залишила заповіт, який 29.06.2016 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Ліщенко О.А. за р. №1062, в якому заповіла вищевказану земельну ділянку [PERSON] та їй. З приводу оформлення нею спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , вона звернулася до нотаріуса, проте ним було роз`яснено про необхідність подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, оскільки разом зі спадкодавцем на день смерті вона не проживала та вчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Та було роз`яснено про її право на звернення до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, нотаріусом підтверджено наявність заповіту. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не знала, що спадкодавець [PERSON] розпорядилася за життя, належною їй земельною ділянкою, в тому числі на її користь, що позбавило її можливості законно сподіватися на отримання у спадок цього майна та вчасно прийняти спадщину, і коли вона звернувся до нотаріуса в своїх особистих справах, тоді випадково дізналася про заповіт, що стало тією об`єктивною причиною, що завадила їй вчасно звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини. Просила суд врахувати, що на час відкриття спадщини, про наявність заповіту її сільською радою повідомлено не було, оригінал заповіту за життя [PERSON] їй не передавала, про існування заповіту вона дізналася поза межами строку, встановленого ч.1 ст.1270 ЦПК України. На підставі викладеного, [PERSON] просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Ліщенко О.А. за р. №1062, що відкрилася після смерті [INFO] в м. Конотоп Сумської області [PERSON] , - три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Буринського\~районного суду\~Сумської області від\~16.02.2024\~року відкрито провадження у\~справі та\~призначено підготовче\~судове засідання. Ухвалою Буринського\~районного суду\~Сумської області від\~18.03.2024\~року закрито підготовче провадження у\~даній справі та призначено її до судового розгляду. Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він визнав позовні вимоги повністю. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності відповідача. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що\~ [INFO] в м. Конотоп, Конотопський район,\~Сумська область померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Після смерті\~останньої\~відкрилась\~спадщина, до\~складу\~якої\~увійшла земельна ділянка площею 3,972 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Слобідської сільської ради, відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №668869, виданого 03.12.2002 року на підставі розпорядження голови Буринської райдержадміністрації від 25.11.2002 року за №292 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №401 (а.с.8). Відповідно довідки Буринської міської ради Сумської області №1320 від 21.09.2022, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і була постійним жителем села. Після її смерті залишилося спадкове майно. Заповіт від імені [PERSON] Слобідською сільською радою Буринського району Сумської області посвідчувався 29.06.2016 року, зареєстровано в реєстрі за №1062. Заповіт, посвідчений Слобідською сільською радою, не змінювався і не скасовувався. На день смерті [PERSON] разом з нею проживали і були зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно заповіту від 29.06.2016 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області Ліщенко О.А та зареєстрованого в реєстрі за №1062, [PERSON] , за життя земельну ділянку площею 3,972 га, яка розташована на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, та належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №66869, виданого 03.12.2002 р. Буринською районною державною адміністрацією заповіла: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7). У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України \~право на\~спадкування\~мають особи, визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261\~-\~1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України). Судом встановлено, що позивач будучи спадкоємцем за заповітом заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не подала, що також підтверджується листом приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенської Л.В. (а.с.9). Згідно з витягів зі Спадкового реєстру, [PERSON] складено заповіт, який посвідчений 25.06.2016 року Слобідською сільською радою Буринського району та зареєстрований у Спадковому реєстрі за №59221282, номер в реєстрі нотаріальних дій за №1062. Інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в реєстрі відсутні (а.с.10, 11). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №6-496цс17 та підтриманий Верховним Судом у постановах від 10.01.2019 року у справі № 263/1221/17, від 17.03.2021 року у справі № 308/4272/19 та від 22.02.2021 року у справі № 644/7785/19. Таким чином,\~суд\~приходить до\~переконання,\~що\~\~строк подання\~заяви про прийняття спадщини\~до нотаріальної\~\~контори \~був\~\~пропущений\~позивачем\~з поважних\~причин, оскільки вона не знала про існування заповіту складеного на її користь. Враховуючи викладене, а також те, що причини пропуску позивачем, встановленого законом, шестимісячного строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позову та визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців.

Outcome: approved