Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старонаводницька 6-Б» (надалі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту - Відповідач), в якому просив стягнути заборгованість за період з 01.04.2018 року до 03.09.2021 року в розмірі 61 634, 79 грн., в тому числі 45 915, 31 грн. по внесках на утримання будинку та прибудинкової території; 5 426, 60 грн. по цільовому одноразовому внеску на контрольно-пропускний режим; 4 424, 56 грн. втрат від інфляції, внаслідок несвоєчасного розрахунку , 2 638, 32 грн., - 3% річних. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСББ «Старонаводницька 6-Б» було створено для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання будинкової території. Відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Позивач утримує зазначений будинок та прибудинкову територію, а відповідач зобов`язаний вчасно щомісяця сплачувати на користь ОСББ внески відповідно до законодавства, однак відповідач не сплачує їх, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. За таких обставин, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.01.2022 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із виявленням недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2022 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Постановою Київського апеляційного суду від 14.06.2023 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.07.2023 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із виявленням недоліків. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. 04.12.2023 року на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій представник позивача просив суд стягнути з відповідача на їх користь за період з 01.04.2018 року по 31.10.2023 року заборгованість у сумі 115 129, 85 грн., в т.ч. 75 900, 43 грн. по внесках на утримання будинку та прибудинкової території , 5426, 60грн. по цільовому одноразовому внеску за організацію режиму контролю доступу на прибудинкову територію , 3 500, 00 грн. по цільовому одноразовому внеску на контрольно-пропускний режим на прибудинковій території, 23 855, 33 грн. втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 6 447, 49 грн., - 3% річних. 26.02.2024 року від представника позивача надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 2 000, 00 грн. Представник ОСББ «Старонаводницька - 6-Б» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримував позовну заяву з урахуванням збільшених позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про розгляд справи повідомлялася у встановлений законом строк. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується даними інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна № 255734108 від 07.05.2021 року. Багатоквартирний будинок [ADDRESS] прийнятий на експлуатацію на підставі розпоряджень Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про призначення державних приймальних комісій з прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, актами державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, розпорядженнями Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про їх затвердження та про присвоєння будинку поштової адреси. ОСББ «Старонаводницька 6-Б» відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» створено виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території. Відповідно до рішення установчих зборів ОСББ «Старонаводницька 6-Б», яке оформлено протоколом від 02.06.2016 року, затверджено кошторис ОСББ, затверджено розмір щомісячного внеску кожного співвласника житлових та нежитлових приміщень на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 5,47 грн. за один метр квадратний загальної площі, прийнято багатоквартирний будинок [ADDRESS] , підземну автостоянку, що знаходиться в цьому будинку, прибудинкову територію, спільне майно співвласників цього будинку, включаючи їх поточний та капітальний ремонт, для задоволення зазначених потреб самостійно шляхом самозабезпечення. ОСББ «Старонаводницька 6-Б» утримує зазначений будинок та прибудинкову територію, а відповідач зобов`язаний вчасно щомісяця сплачувати на користь ОСББ внески згідно ст.ст. 11, 15, 17, 20, 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ст.ст. 24, 68, 151, 162 Житлового Кодексу України, п.12 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановок Кабін ту Міністрів України від 08.10.1992 року № 512 (зі змінами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45). Правовідносини сторін основані на письмовому правочині - на статуті та протоколах установчих і загальних зборів, як вищого органу управління ОСББ «Старонаводницька 6-Б». Так, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Право позивача на їх стягнення також підтверджується правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015р. у справі №6-2023цс15 та від 13 січня 2016р. у справі №6-931цс15. Як вбачається, несплачена відповідачем заборгованість перед позивачем за період з 01.04.2018 року по 31.10.2023 року включно у загальній сумі становить 115 129, 85 грн., в т.ч. 75 900, 43 грн. по внесках на утримання будинку та прибудинкової території , 5426, 60грн. по цільовому одноразовому внеску за організацію режиму контролю доступу на прибудинкову територію, 3 500, 00 грн. по цільовому одноразовому внеску на контрольно-пропускний режим на прибудинковій території, 23 855, 33 грн. втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 6 447, 49 грн., - 3% річних. За змістом ст. ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно із статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Ч. 1 статті 20 вказаного Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Ч. 3 статті 23 цього Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. За змістом ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок, квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Стосовно вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, яка згідно із актом приймання - передачі наданих послуг становить 2000, 00 грн., суд приходить до наступного висновку. Так, згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 4 статті 137 ЦПК України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України). При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України, випливає, що, крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в тому числі неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 4 цієї статті. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат. Відповідно до частин 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі її витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial