Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

15.03.2021 [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказує, що вона неодноразово, протягом трьох місяців, зверталась до ХРУП №3 з заявою про вчинення кримінального правопорушення ФОП [PERSON] , з правовою кваліфікацією ст. 190 КК України. Остання заява подана 15.03.2016, але уповноважена особа Шевченківського ВП, у порушення вимог ст. 214 КПК України, навмисно, протягом 24 годин не внесла відомості до ЄРДР. У результаті вказаної бездіяльності позивач вимушена була звертатись до Дзержинського районного суду м. Харкова за захистом своїх прав та витрачати свій час, у зв`язку з чим їй була завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях, пов`язаних з тим, що вона не могла реалізувати своє право на розгляд заяви, поданої до Шевченківського ВП і вимушена була докладати додаткових зусиль для поновлення свого права і розгляд заяви у порядку, встановленому КПК України. Відомості про кримінальне правопорушення внесені 31.03.2016 на підставі ухвали слідчого судді. [PERSON] вказує, що вона постійно подавала клопотання слідчим, керівнику органу досудового розслідування, процесуальному керівнику про проведення необхідних слідчих дій, які могли встановити факт злочину, скоєного винною особо. Однак через неналежне виконання слідчими своїх службових обов`язків, в провадженні яких перебувало кримінальне провадження, у постійній відмові у задоволені поданих позивачем клопотань, вона вимушена була звертатись до Дзержинського районного суду м. Харкова за захистом своїх прав, витрачати свій час та докладати зусиль для розгляду поданих клопотань. Неодноразово судом визнавалась бездіяльність слідчих, змінювались слідчі, скасовувались постанови про закриття кримінального провадження, зобов`язано орган досудового розслідування провести додаткові перевірки, слідчими не виконувались вказівки начальника СУ ГУ НП в Х\\о та процесуального керівника. Через неналежне виконання службових обов`язків слідчим та невиконання рішення суду, довготривалою бездіяльністю прокурора під час проведення досудового розслідування вона змушена закрити підприємницьку діяльність, якою займалась у іншому місті, так як несла великі збитки через оплату податків і неможливість працювати. Через ситуацію, яка склалась, позивач постійно перебуває у пригніченому стані, втратила спокій, з`явилось загострене почуття несправедливості, незахищеності, самопочуття та психологічних стан різко погіршились, з`явились постійні головні болі, запаморочення, різкі перепади тиску, апатія, безсоння, вона неодноразово зверталась за медичною допомогою у поліклініку. Посадові особи відкрито не виявляють неупередженість розслідування кримінального провадження, зловмисно та навмисно не виконують вимоги Конституції України та КПК України, протягом 59 місяців навмисно створюють перешкоди тому щоб запанувала правда. Позивач вказує, що бездіяльністю органів досудового розслідування їй завдано моральну шкоду, розмір якої на сьогодні оцінено у 14\~976\~000 грн при розрахунку моральної шкоди позивачем враховано кількість документів та звернень до органу досудового розслідування, кількість підготовлених та спрямованих клопотань про проведення слідчих дій, кількість документів та звернень про неналежне виконання службових обов`язків. У зв`язку з чим позивач просить захистити її конституційне право на компенсацію моральної шкоди, заподіяної органом досудового розслідування, стягнути з державного бюджету України моральну шкоду у розмірі 7 488 000 грн завдану бездіяльність слідчих ХРУП №3 та 7488 000 грн моральну шкоду, завдану бездіяльністю прокурорів прокуратури (том 1 а.с. 1-28). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021 вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В. (том 1 а.с. 72). 17.03.2021 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито спрощене провадження, призначено справу до судового розгляду (том 1 а.с. 73). 26.05.2021 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова призначено розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання (том 1 а.с. 122) 27.05.2021 позивачем подано заяву про відвід судді, яка, ухвалою суду від 31.05.2021, визнана необґрунтованою, цивільну справу передано для розгляду заяви про відвід іншому складу суду. 02.06.2021 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Шишкін О.В.) у задоволені заяви [PERSON] про відвід судді Семярід І.В. відмовлено (том 1 а.с. 128-129, 130-132, 138-139, 143-144). 07.06.2021 керівником Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова подано відзив, в обґрунтування якого вказано, що позовні вимоги є безпідставними, реалізація позивачем на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого прокуратури та задоволення таких скарг слідчим суддею, само по собі не свідчить про незаконність прийняття прокуратурою рішень, які обмежують права та свободи позивача, а зводяться до реалізації права на здійснення функції контролю у порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження душевних страждань, яких він міг зазначити у зв`язку з процесуальними рішеннями слідчого, тому правові підстави, передбачені ст. ст. 1174, 1176 ЦК України для відшкодування моральної шкоди відсутні. У зв`язку з чим відповідач просив відмовити у задоволені позову (том 1 а.с. 155-161). 09.06.2021 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова виправлено описку в ухвалі суду від 26.05.2021 (том 1 а.с. 165). 06.07.2021 позивачем подано відповідь на відзив, в обґрунтування якого вказано, що позивач не погоджується з відзивом, так відповідачем вказано, що не надано належних доказів на підтвердження страждань, яких вона зазнала, проте через постійних стрес, нервових ситуацій під час судових засідань, загроз з боку ФОП [PERSON] розвинулась депресія, яка супроводжується хронічним безсонням, різкими стрибками артеріального тиску, з`явились ознаками гіпертрофії лівого шлуночка з порушенням процесів реполяризації у області задньої стінки серця. Протягом п`яти років змушена постійно проводити за комп`ютером протягом 10-12 годин на день при складанні документів до суду, у поліцію, у прокуратуру, через велике навантаження на очі зір впав на 80%. Протягом п`яти років неодноразово було встановлено гіпертонічний криз, в тому числі під час судового засідання. Позивач змушена була припинити підприємницьку діяльність, втрачено стаж п`ять років, так як змушена постійно готувати документи та відвідувати суди (том 1 а.с. 184-186). 19.07.2021 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання [PERSON] про призначення судово-психологічної експертизи задоволено, призначено у справі психологічну експертизу (том 1 а.с. 238-239). 06.08.2021 [PERSON] подала апеляційну скаргу на ухвалу суду про призначення експертизи. 10.08.2023 постановою Полтавського апеляційного суду ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.07.2021 залишено без змін (том 2 а.с. 1-9,136-141). 24.01.2024 на адресу суду, з Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса» надійшло повідомлення про неможливість надання висновку у зв`язку з ненаданням додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової психологічної експертизи та несплатою вартості експертизи (том 3 а.с. 19-20). 25.01.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відновлено провадження у справі (том 3 а.с. 23). 12.03.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова задоволено клопотання позивача [PERSON] , призначено проведення розгляду справи у режимі відеоконференції (том 3 а.с. 36). 13.03.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду (том 3 а.с. 39-40). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Уповноважила представників [PERSON] , який приймав участь у підготовчому засіданні, та [PERSON] , яка приймала участь у судовому розгляді, представляти її інтереси. Окрім того, [PERSON] у визначений час не приєдналась до відеоконференції, через технічні причини. У судовому засідання представник [PERSON] [PERSON] підтримала позов, просила задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у позові. Окрім того, представником [PERSON] у судовому засіданні 05.04.2024 двічі було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи , оскільки позивач [PERSON] не з`явилась у судове засідання через поважні причини, а саме відбувся ракетний обстріл біля її будинку напередодні судового засідання, а позивач має намір надати пояснення суду щодо позовних вимог. Представник ХРУП №3 ГУ НП в Х\\о у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Представник Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова Мельничук О.А. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволені повністю, з підстав, викладених у відзиві. Представник Державної казначейської служби Україниу судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд вважає,\~що клопотання\~представника позивача\~ [PERSON] \~про відкладення\~розгляду справи\~не підлягає\~задоволенню,\~так як\~підстав для\~відкладення розгляду\~справи немає,\~оскільки наявних\~у справі\~матеріалів достатньо\~для розгляду\~справи та\~ухвалення рішення,\~адже основною\~умовою відкладення\~розгляду справи\~є не\~відсутність у\~судовому засіданні\~ учасників\~справи,\~а неможливість\~вирішення спору\~у відповідному\~судовому засіданні.\~ Суд, вислухавши представника позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження №12016220480001538, приходить до наступного. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~ подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Харківська місцева прокуратура №1 реорганізована та на теперішній час має назву Шевченківська окружна прокуратура міста Харкова. Шевченківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області реорганізовано та на теперішній час має назву Харківське районне управління поліції № 3 поліції Головного управління поліції в Харківській області. Судом встановлено, що 30.03.2016 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова №638/4678/16-к, провадження №1-кс/638/941/16 скаргу [PERSON] на бездіяльність Шевченківського відділу поліції Холодногірського ВП ГУ НП в Х\\о щодо невнесення відомостей до ЄРДР повідомлення про скоєння [PERSON] злочину, передбаченого ст. 190 КК України задоволено. Зобов`язано Шевченківський відділ поліції Холодногірського ВП ГУ НП в Х\\о внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, згідно заяви [PERSON] від 15.03.2016 про скоєння [PERSON] злочину, передбаченого ст. 190 КК України (том 1 а.с. 33). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань Шевченківським ВП ГУ НП в Х\\о внесено відомості до Реєстру за №12016220480001538 за заявою [PERSON] (том 1 а.с. 34-35). 11.04.2016 [PERSON] слідчим Шевченківського ВП вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого (том 1 а.с. 36). 13.05.2016, 06.06.2016 09.06.2016 ухвалами слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова №638/7061/16-к, провадження №1-кс/638/1791/16, №638/8496/16-к, провадження №1-кс/638/2046/16 та №638/9693/16-к, №1-кс/638/2190/16 скарги [PERSON] задоволено частково, визнано бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП Столяренка О.М. щодо ненадання відповіді на клопотання від 13.04.2016, 05.05.2016 та від 25.05.2016 у строк встановлений вимогами ст. 220 КПК України (том 1 а.с. 37,38,39). 23.06.2016 та 23.08.2016 [PERSON] звернулась з заявами до начальника управління внутрішньої безпеки у Х\\о ДВБ НП України , у якій виклала скаргу та просила вжити заходи щодо слідчого Шевченківського ВП Столяренка О.М., який під час розслідування кримінального провадження безпідставно затягує слідство та з заявою про бездіяльність слідчих Шевченківського ВП (том 1 а.с. 40,46). 20.09.2016, 28.11.2016, 29.11.2016 ухвалами слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова визнано наявність бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП Бражника В.В. щодо ненадання відповіді на клопотання [PERSON] від 07.09.2016, від 18.10.2016 та від 28.10.2016 (том 1 а.с. 42,43,45). 02.12.2016 ухвалою слідчого судді Шевченківського ВП скаргу [PERSON] задоволено частково. Визнано бездіяльність прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 [PERSON] вчинити інші процесуальні дії, які вона зобов`язана вчинити у визначений цим Кодексом строк для забезпечення виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.09.2016 у справі №638/15072/16 (том 1 а.с. 44). Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.12.2016 №638/19491/16-к, провадження №1-кс/638/3657/16 визнано незаконним рішення слідчого СВ Шевченківського ВП капрала поліції Бражник В.В. від 10.11.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12016220480001538 (том 1 а.с. 41). 04.07.2017 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова №638/7061/16-к визнано незаконним рішення слідчого про закриття кримінального провадження №12016220480001538, внесеного до ЄРДР 31.03.2016, скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження, зобов`язано орган досудового розслідування провести додаткову всебічну, повну перевірку за фактами, викладеними у заяві [PERSON] про злочин та виконати у повному обсязі всі вказівки, надані начальником СУ ГУ НП в Х\\о, які долучено до матеріалів кримінального провадження (том 1 а.с. 47-49). 11.02.2020 Шевченківським ВП ГУ НП в Х\\о внесено відомості до ЄРДР за №12020220480000581 за заявою [PERSON] щодо здійснення невстановленою особою погроз та психологічного насильства на [PERSON] (том 1 а.с. 50). 05.12.2017 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова визнано наявність бездіяльності слідчого Шевченківського ВП, яка полягає у неналежному виконанні обов`язків під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №1201622048001538 від 26.09.2017, скасовано постанову слідчого про відмову у задоволені клопотання [PERSON] (том 1 а.с 55). 27.02.2018 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова скасовано постанову слідчого СВ Шевченківського ВП від 04.12.2017 про закриття кримінального провадження №12016220480001538, зобов`язано орган досудового розслідування повторно провести додаткову всебічну, повну перевірку за фактами, викладеними заяві [PERSON] (том 1 а.с. 56). 19.11.2018 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова скасовано постанову слідчого СВ Шевченківського ВП від 27.09.2018 про закриття кримінального провадження №12016220480001538 (об`єднаного), зобов`язано орган досудового розслідування повторно провести додаткову всебічну, повну перевірку за фактами, викладеними заяві [PERSON] , виконати у повному обсязі всі вказівки, надані начальником СУ ГУ НП в Х\\о, ухвали слідчих суддів Дзержинського районного суду м. Харкова за результатами розгляду скарг [PERSON] (том 1 а.с. 57-61). 12.06.2019 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова скасовано постанову слідчого СВ Шевченківського ВП від 04.02.2019 про закриття кримінального провадження №12016220480001538 (об`єднаного), зобов`язано орган досудового розслідування повторно провести додаткову всебічну перевірку за фактами, викладеними у заявах [PERSON] про злочин, у результаті якої усунути наявні протиріччя та суперечності, надавши встановленим фактам та обставинам відповідну правову оцінку, виконати у повному обсязі вказівка, надані процесуальним керівником та начальником СУ ГН НП в Х\\о, ухвали слідчих суддів Дзержинського районного суду м. Харкова (том 1 а.с. 62-66). 12.07.2019 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання [PERSON] про встановлення розумних процесуальних строків для вчинення відповідних процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень по кримінальному провадженню №12016220480001538 (об`єднане) , внесеному до ЄРДР 31.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України - задоволено частково. Для забезпечення виконання органом досудового розслідування вимог розумного строку, встановити процесуальних строк терміном 4 (чотири ) місяці з дня отримання даної ухвали для проведення повторної повної, об`єктивної, всебічної перевірки за фактами, викладеними в заявах [PERSON] про злочин , для прийняття відповідних процесуальних рішень та вчинення процесуальних дій за результатами розгляду клопотань потерпілої [PERSON] , заявлених під час досудового розслідування , для виконання в повному обсязі вказівок , наданих процесуальним керівником та начальником СУ ГУ НП в Харківській області по кримінальному провадженню, для виконання ухвал слідчих суддів Дзержинського районного суду м. Харкова за результатами розгляду скарг [PERSON] на бездіяльність слідчого по кримінальному провадженню. Роз`яснити [PERSON] , що відповідно до вимог ст. 214 КПК України, від неї, як заявника, до правоохоронного органу повинна надійти заява повідомлення про злочин, що є передумовою для початку досудового розслідування (том 1 а.с. 67-68). 25.09.2019 ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Манойло В.О. задоволено. Визнано наявною бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Манойло В.О. в частині дотримання розумних процесуальних строків для вчинення відповідних процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень по кримінальному провадженню №12016220480001538 , внесеному до ЄРДР 31.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України. Зобов`язати слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області Манойло В.О. вирішити по суті клопотання [PERSON] про вчинення процесуальних та слідчих дій на виконання ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.07.2019, про що прийняти рішення та повідомити заявника у відповідності до вимог ст.. 220 КПК України (том 1 а.с. 69-70). В судовому засіданні були досліджені матеріали кримінального провадження, які надані слідчим ХРУП №3 ГУ НП в Х\\о на виконання ухвали суду від 13.03.2024. З дослідженої матеріалів кримінального провадження №12016220480001538 встановлено, окрім раніше встановлених та вищезазначених обставин, наступне: том №1 (том 3 цивільної справи а.с. 42-58) 03.03.2016, 18.03.2016 інспектором Дзержинського ВП складено висновок за заявою [PERSON] , у якій вона просила вжити заходи щодо ФОП « [PERSON] », який не виконує умови договору, укладеного між нею та ФОП. Вказаним висновком матеріали вважав розглянутими та списаним у справу. 01.07.2016 начальником СВ Шевченківського ВП відсторонено від проведення досудового слідства у кримінальному провадженні №12016220480001538 слідчого СВ Шевченківського ВП Столяренка О.М. за порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України слідчому вказано та суворо попереджено, що у разі допущення аналогічних порушень її буде притягнуто до більш суворої дисциплінарної відповідальності. Призначено слідчого Бражника В.В. Том №2 (том №3 цивільної справи а.с. 59-87) кримінального провадження: у зазначеному томі наявний протокол допиту свідка від 20.09.2016, постанова про закриття кримінального провадження від 10.11.2016, ухвала слідчого судді від 23.12.2016, яка була досліджена раніше у судовому засіданні, а також ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів від 25.04.2017, постанова про закриття кримінального провадження від 30.05.2017 та ухвала слідчого судді, якою постанову про закриття кримінального провадження скасовано. Том №3 (том №3 цивільної справи а.с. 88-134) кримінального провадження містить ухвали слідчого судді, якими визнано наявність бездіяльності слідчого Шевченківського ВП та зобов`язано орган досудового розслідування вчинити певні дії, вказані ухвали були надані позивачем при звернені до суду та досліджені у судовому засіданні раніше. Постанову СВ Шевченківського ВП про закриття кримінального провадження від 04.12.2017, яка скасована ухвалою слідчого судді. Постанова прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 про об`єднання матеріалів досудового розслідування в одне провадження. Окрім того, матеріали кримінального провадження містять численні ухвали слідчих суддів Дзержинського районного суду м. Харкова, якими задоволені скарги [PERSON] щодо бездіяльності слідчих Шевченківського ВП, а саме ухвала від 05.12.2017, 22.08.2018, 06.11.2018. Том №4 (том №3 цивільної справи а.с. 135-180), також наявні численні ухвали слідчих суддів Дзержинського районного суду м. Харкова, якими скасовані постанови про закриття кримінального провадження, про встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків, визнано незаконною постанову про відмову у задоволені клопотання. Окрім того, у матеріалах кримінального провадження наявні вказівки по кримінальному провадженню, які надані начальником СУ ГУ НП в Х\\о. При цьому, з досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що станом на день розгляду справи (зазначеної цивільної справи) вказівки начальника СУ ГУ НП в Х\\о так виконані і не були. Окрім того, з наданих та досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час розгляду справи досудове розслідування у кримінальному провадженні №12016220480001538 за частиною першою\~статті 190 КК України\~не було завершено. Згідно зі статтею 46 Конвенції (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції, якою є й Україна. Отже, суд в своїй діяльності має враховувати прецедентну практику ЄСПЛ. Статтею 19 Конституції України\~передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Загальні підстави покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду передбачені нормою\~статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174\~цього\~Кодексу). Так,\~статтею 1174 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення обов`язку відшкодувати завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. Положеннями\~статті 23 ЦК України\~встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] , зокрема, обґрунтовував свої вимоги неефективністю та надмірною тривалістю здійснення кримінального провадження, в якому він є потерпілим, внаслідок чого винна особа не була притягнена до кримінальної відповідальності. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19 (провадження № 61?21982св19), від 20 На підтвердження своїх позовних вимог позивачем [PERSON] надано ухвали слідчих суддів щодо визнання наявності бездіяльності органу досудового розслідування у кримінальному провадження №12016220480001538, ухвали слідчих суддів про скасування постанов слідчих про закриття кримінального провадження, при цьому кримінальне провадження закривалось шість разів, в свою чергу слідчим суддею при скасуванні постанов кожного разу було зазначено про дії, які необхідно виконати при здійснення досудового розслідування, з досліджених матеріалів кримінального провадження не вбачається, що органом досудового розслідування були взяті до уваги ухвали слідчого судді та виконані , окрім того, матеріалами кримінального провадження підтверджується, що вказівки начальника СУ ГУ НП в Х\\о , надані у вказаному кримінальному проваджені, виконані не були. У своїх численних заявах та скаргах [PERSON] до органу досудового розслідування звертала на це увагу. Отже, неодноразове скасування постанов про закриття кримінального провадження та невиконання вказівок органом досудового розслідування начальника СУ ГУ НП в Х\\о свідчить про неефективність та надмірну тривалість (з 31.03.2016 по теперішній час) досудового розслідування. Неефективна та надмірна тривалість кримінального провадження та, як наслідок, уникнення винною особою покарання, призвела до моральних страждань [PERSON] , зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю заявляти неодноразові вимоги до органів досудового розслідування виконати їх посадові обов`язки, неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність, перебуванні у напруженому психологічному стані та усвідомленням того, що винна особа уникла відповідальності. Окрім того, [PERSON] зазначила, що через тривалість досудового розслідування вона постійно перебуває у пригніченому стані, втратила спокій, з`явилось гостре почуття несправедливості, незахищеності, її самопочуття та психологічних стан різко погіршився, з`явились постійні головні болі, запаморочення, різкі перепади тиску, апатія та безсоння, вона неодноразово зверталась за медичною допомогою, що підтверджується наданою позивачем медичною документацією (том 1 а.с. 86 ,87-88, 89, 90, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114). Тобто, судом встановлено, що посадовими особами слідчих органів допущено затягування та порушення кримінально-процесуального законодавства при розслідуванні кримінальної справи, що встановлено ухвалами слідчих суддів Дзержинського районного суду м. Харкова, які досліджені у судовому засіданні, і як наслідок позивачу завдано моральної шкоди, тягар відповідальності за відшкодування якої покладається на державу Україна. Саме факт необхідності неодноразового оскарження дій органу досудового розслідування, доказування своєї правоти, і свідчить про наявність спричинення [PERSON] моральних та душевних страждань та причинно-наслідкового зв`язку між цими протиправними діями органів державної влади та заподіяною шкодою. Внаслідок подій, які призвели до встановлення порушення у цій справі, позивач вочевидь зазнала болю та страждань, і таку шкоду не може бути виправлено самим лише встановленням факту порушення. Висновок про можливість відшкодування моральної шкоди, завданої особі надмірною тривалістю досудового розслідування кримінального провадження викладений у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 646/7015/19, який підтриманий Верховним Судом у постановах від 01 грудня 2021 року в справі № 308/14232/18, від 23 лютого 2022 року в справі №646/5368/19. У практиці ЄСПЛ порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (рішення від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine), заява № 29979/04; рішення від 22 листопада 2005 року у справі «Антоненков та інші проти України» (Antonenkov and others v.\~Ukraine), заява № 14183/02). У справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування ЄСПЛ виходить із презумпції спричинення моральної шкоди позивачу відповідачем та обов`язку саме відповідача спростувати таку презумпцію. У контексті визнання ЄСПЛ існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди прикладом може слугувати, зокрема, рішення від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Svanov v. Ukraine), заява № 40450/04, де ЄСПЛ послався на своє рішення від 15 січня 2009 року у справі «Бурдов проти Росії» (№ 2) (Burdov v. Russia (no. 2), заява № 33509/04, у якому зазначив таке: «Існує обґрунтована й водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди». Аналогічна позиція викладена у рішенні від 27 липня 2004 року у справі «Ромашов проти України» (Romashov v. Ukraine), заява № 67534/01, де ЄСПЛ указав, що моральна шкода завдана самим фактом порушення з боку державного органу. За встановлених судом обставин надмірної тривалості кримінального провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР 31.03.2016 за ч. 1 ст. 190 КК України, в якому позивач є потерпілою, з урахуванням неодноразового визнання слідчими суддями наявною бездіяльності органу досудового розслідування, відсутності результатів досудового розслідування понад вісім років, поза розумним сумнівом негативно впливають на моральний стан [PERSON] , завдаючи їй моральної шкоди. На підставі викладеного, оскільки неодноразовими скасуваннями судами постанов про закриття кримінального провадження, у зв`язку з неповнотою дослідження обставин кримінального провадження, тривалим досудовим розслідуванням підтверджується факт здійснення органом досудового розслідування, незаконної бездіяльності щодо позивача при здійсненні своїх повноважень, що відповідно до положень\~статті 1174 ЦК України\~є підставою для відшкодування моральної шкоди незалежно від вини. При цьому, що у відповідності до\~статті 2 ЦК України\~держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому виступає відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша\~статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). У цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді. Враховуючи положення наведених вище норм матеріального права, відшкодування моральної шкоди, завданої неефективним розслідуванням в межах кримінального провадження, потерпілим в якому є позивач, має бути здійснено за рахунок держави Україна, яку у цій справі представляли компетентні органи. Судом не приймаються до уваги посилання позивача на [PERSON] про визначення розміру відшкодування моральної шкоди, оскільки 29.01.2016 рішенням Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України методика О. М. Ерделевського про визначення розміру відшкодування моральної шкоди була виключена з Реєстру методик проведення судових експертиз і внесена до Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури. Що стосується клопотання [PERSON] про призначення експертизи для визначення розміру грошової компенсації, хоча експертиза і була призначена за клопотанням позивача та не була проведена через невиконання вимог експерта, проте, суд зазначає, що для визначення розміру моральної шкоди не є обов`язковим висновок експерта, оскільки таке визначення, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, належить до компетенції суду. З урахуванням характеру й глибини заподіяних [PERSON] моральних страждань, тривалості та неефективності здійснення кримінального провадження, а також засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 20 000 грн компенсації моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial