Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третьої особи: [PERSON] , Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства, в якому просить визнати його батьком дитини - [PERSON] , який народився [INFO] в м. Теребовлі, матір`ю якого є [PERSON] та зобов`язати Теребовлянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції виключити із актового запису про народження [PERSON] №16 від 18.01.2019 року відомості про [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого [ADDRESS] , як про батька зазначеної дитини, та записати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого с. Звиняч, Тернопільського району, Тернопільської області, громадянина України, змінивши при цьому прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », а «по батькові» з « [PERSON] » на « [PERSON] », посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві вказав, що з відповідачкою перебував у відносинах та у них народився син [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві вказав про те, що розгляд справи здійснювати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак його представник подав до суду відзив на позов про те, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача Теребовлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі тернопільської області Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про слухання справи без представника відповідача за наявними матеріалами справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в суді. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.01.2019 року Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , народився [INFO] , про що складено актовий запис №16. Батьками [PERSON] у вказаному свідоцтві про народження зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Теребовлянського районного суду від 24.01.2022 року розірвано шлюб між [PERSON] [INFO] , жителькою [ADDRESS] і [PERSON] , [INFO] , жителем [ADDRESS] , який було зареєстровано 25 листопада 2011 року Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 12. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається із відзиву відповідача, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24.01.2022 року у справі №606/2796/21, але вони з [PERSON] спільно не проживали з 2015 року. Згідно з частиною 1 статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно вказаної статті у свідоцтві про народження дитини [PERSON] батьком записано [PERSON] . Оскільки дитина народжена у зареєстрованому шлюбі, а тому відомості про батька дитини в актовий запис про народження дитини були внесені на підставі актового запису про реєстрацію шлюбу №12. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (частина 2 статті 128 СК України). Згідно зі статтею 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншими чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до статті 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Абзацом 12 пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Підпунктом 2.13.1 пункту 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Підпунктом 2.16.4 пункту 2.16 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зазначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У відповідності до вимог статей 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Верховний Суд у своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 61-6030св18 дійшов висновків про те, що з приводу предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) зазначено, що вусіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини та визнання позову відповідачем [PERSON] приходить до висновку про наявність підстав для встановлення батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved