overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

[PERSON] [INFO] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту спільного проживання із спадкодавцем. В заяві вказувала, що вона постійно проживав однією сім`єю зі своєю матір`ю [PERSON] в с. Стара Рафалівка, Вараського району Рівненської області, [INFO] матір померла і вона прийняла після неї спадщину як спадкоємець за заповітом. Оскільки нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність доказів спільного проживання, заявниця просила встановити факт її проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказана заява надійшла до Володимирецького районного суду Рівненської області 01.02.2024. 01.03.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання [PERSON] , не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи Вараської міської ради Рівненської області, в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника на підставі наявних матеріалів справи. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази у справі, приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав. У відповідності до ст.234, 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як вбачається зі ст.3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Із копії свідоцтва про народження заявниці серія [NUMBER] встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Вараської міської ради №231 від 22.03.2023, на день смерті [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Свідки [PERSON] та [PERSON] в своїх письмових поясненнях підтвердили, що заявниця [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] в с. Стара Рафалівка, Вараського району Рівненської області, по день її смерті [INFO] . Таким чином, на підставі сукупності встановлених судом доказів, встановлено факт проживання однією сім`єю заявниці та її матері по день смерті останньої.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

08.11.2023 [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), який вони зареєстрували 09.06.2005, від якого у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що їх спільне життя не склалося через відсутність спільних інтересів, наявні різні характери, погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою від 16.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 16). У судове засідання сторони не з`явились, повідомлені належним чином. Позивач та відповідач подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, за змістом яких позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що 09 червня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] , про що зроблено актовий запис за № 159. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а. с. 6). Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами, копії яких долучено до матеріалів справи (а. с. 7-8). За змістом позовної заяви встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Ці обставини відповідач не заперечує. З урахуванням поданих заяв примирення подружжя неможливо. Внаслідок цих обставин сім`я подружжя фактично розпалася, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Суд враховує вимоги ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вимоги про стягнення судових витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із вищевказаним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2024 року справу було передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. 28 лютого 2024 року позовна заява з матеріалами справи надійшла до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 лютого 2024 року справу передано на розгляд судді Фінагеєвій І.О. Просив розірвати шлюб, укладений 12 грудня 2017 року між ним та відповідачем. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що причиною розірвання шлюбу є те, що подружнє життя між сторонами не склалося через відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння і довір`я. Сім`я не може існувати формально. Позивач зазначив, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження та відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано копію позову з додатками. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення. У судове засідання відповідачка не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Згідно з частиною шостою статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного тексту рішення суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, з дня закінчення розгляду справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, з позовною заявою до [PERSON] , якою просить розірвати шлюб, який зареєстрований 05 березня 2011 року, виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Аргументи учасників. Позиція позивача. Під час спільного проживання, у них з відповідачем, не склались відносини, з`явились сварки, внаслідок чого спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. І як наслідок вважає, що шлюб слід розірвати. Позиція відповідача. Правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; представник позивача не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Тому, на підставі частини 3 статті 182 та з урахуванням частини 1\~статті 280 ЦПК України, суд здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку). Оцінка суду щодо фактів. [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) уклали шлюб, який зареєстровано 05 березня 2011 року, виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 (а.с.5\~- свідоцтво про шлюб). При цьому, пані [PERSON] змінила прізвище на: " [PERSON] ". Разом з цим, у зв`язку із розбіжністю у поглядах на сімейне життя між подружжям спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача, і тому він подав позов про розірвання шлюбу (а.с.1). Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли шлюбні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя, на припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду. Оцінка суду щодо права. Частина 1\~статті 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша\~статті 24 Сімейного кодексу України). А частиною третьою\~статті 56 Сімейного кодексу України\~гарантується право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. При цьому, одним із способів реалізації цього права, відповідно до положень частини другої статті\~104, частини третьої статті\~105 Сімейного кодексу України, є припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень частини 2\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тож оскільки позивач втратив бажання знаходиться у шлюбі з відповідачем, який ґрунтується на вільній згоді їх обох, суд вважає, що їх подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу є неможливими, позаяк їх збереження буде суперечити інтересу позивача, що має істотне значення щодо знаходження у шлюбі при наявності вільної згоди, тобто у добровільному порядку, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України у зв`язку зі складністю судового рішення оголосити в судовому засіданні вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення суду виготовити до 29 квітня 2024 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

На розгляд суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 06 червня 2025 року між сторонами зареєстровано шлюб. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Як стверджує позивач, відносини з відповідачем не склалися через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, через що між ними постійно виникали сварки, що унеможливлює спільне проживання сторін. Останній рік сторони проживають окремо, заходів до примирення не вживають. Позивачем подано до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач за судовими викликами не з`являється, про час та місце повідомлений у встановленому законом порядку, свідченням чого слугують наявні при матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. Тому, з урахуванням позиції позивача, ухвалою суду від 19 квітня 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків. Шлюб між сторонами зареєстрований 06 червня 2015 року виконкомом Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, про що складено актовий запис № 04 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, у зв`язку із різними поглядами на шлюб та сім`ю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, у зв`язку із чим сторони проживають окремо та намірів на збереження шлюбу не мають. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Враховуючи наведене вище, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їхнім інтересам та інтересам малолітньої дитини, що є підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позовній заяві просить при ухваленні рішення про розірвання шлюбу залишити їй прізвище взяте при укладенні шлюбу, а тому суд приходить до висновку про повернення позивачеві дошлюбного прізвища « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача сплачена нею сума судового збору в розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від шлюбу мають спільного сина: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи, у позові просить розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи. Відповідно до ст.281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.07.2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 435. Сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105\~Сімейного\~Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст.115\~Сімейного\~кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у наведенні доводів, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, відклавши складення повного тексту рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Приймаючи до уваги, що складання повного тексту рішення потребує значного часу, суд вважає можливим обмежитися складанням і оголошенням вступної та резолютивної частини рішення на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України, а складання повного тексту рішення відкласти на строк не більш як десять днів, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Враховуючи складність справи, суд вважає можливим відкласти складення повного рішення на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, проголосивши у судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини судового рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок, який належав [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , якій на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 25 серпня 2015 року заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно позивачу. Позивач 07 грудня 2021 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та було відкрито спадкову справу №68796601. Однак, отримати свідоцтва про право на спадщину позивач не може у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача Залозецької селищної ради Тернопільського району з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який належав її батьку [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] батько позивачки, якому на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] . Позивач проживала зі спадкодавцем до його смерті, вступила в управління спадковим майном, отже прийняла спадщину. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1964 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який належав її матері [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без його участі, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] мати позивачки, якій на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . До складу даного домоволодіння, згідно довідки Зборівського РБТІ належать: А-1 житловий будинок, а-1 веранда, а1 сходи, а2 дашок, Б сарай, В літня кухня, Г сарай, Д гараж, №1 ворота з хвірткою, №2 огорожа, № 3 колонка. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак свідоцтва про право на спадщину отримати не може у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на будинокспадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності в судовому порядку. Інший спадкоємець син спадкодавця [PERSON] , відповідач по справі, претензій на частку у спадковому майні не має, про що надав письмову заяву. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved