Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

14 серпня 2022 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла сформована в системі «Електронний суд» позовна заява фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 4\~135,89 грн, витрати по сплаті судового збору 858,88 грн покласти на відповідача, стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Позов мотивований тим, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2020 року відповідача [PERSON] , який керував транспортним засобом «Mercedes» д.н.з. [NUMBER] (поліс страхування в ПрАТ «УПСК») було визнано винним у вчиненні ДТП з автомобілем «Toyota» д.н.з. [NUMBER] . ПрАТ «УПСК» здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 4135,89 грн., а тому на підставі ст. 993 ЦК України ПрАТ «УПСК» має право вимоги до відповідача. 03.03.2023 між ПрАТ «УПСК» та ФОП [PERSON] укладено Договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого останній отримав право відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування. Через те, що відповідач не сплати страхове відшкодування, позивач звертається до суду. 22 серпня 2023 року вказана позовна заява залишена без руху. 28\~вересня 2023р. суддею Сухаревич З.М. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання. Представник позивача адвокат Самойленко П.М., до судового засідання надіслав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив не надіслав. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2020 року, яка набрала законної сили 08.12.2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, а саме у тому, що 08.09.2020 о 11 год. 50 хв. в м. Миколаїв по вул. 3 Слобідська, біля буд. 171 водій [PERSON] , керуючи «Mercedes» д.н.з. [NUMBER] був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, перед початком руху заднім ходом, не переконався у безпеці свого руху, не обрав безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим праворуч т/з «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , водій якого [PERSON] знаходилась поза межами аво. Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. після чого, водій [PERSON] місце ДТП залишив. Своїми діями водій порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1, 10.9, 13.1, 2.10а ПДР. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , зареєстрована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (поліс № АО/2034250). [PERSON] (власник «Toyota» д.н.з. [NUMBER] ) звернулась до ПрАТ «УПСК» з заявою про страхове відшкодування. Згідно з платіжним дорученням № 15781 від 23 листопада 2020 року, [PERSON] було виплачено страхову виплату у розмірі 4135,89 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом наведених правових норм після виплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги яке страхувальник (особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, до ПрАТ «УПСК» перейшло право на отримання від [PERSON] , як винуватця ДТП, суми збитків у розмірі 4\~135,89 грн. 04.03.2021 року [PERSON] була надіслана вимога про відшкодування збитків, однак не виконана. 03.03.2023 між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір цесії № 03/03/2023 відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ФОП [PERSON] отримав право грошової вимоги по договору страхування № 028/037/004010/20/1 від 20.11.2020 року, укладеним з [PERSON] на суму 4135,89 грн. Отже, за таких обставин суд вважає позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є законними та обґрунтованими. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до такого. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, витрати на професійну правничу допомогу віднесено до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачем при звернення до суду сплачено судовий збір 2684,00 грн. Також позивачем було витрачено 3000 грн на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором про надання правової допомоги №30/01/19 від 31.01.2019, додатковою угодою № 10 від 23.06.2023, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 23.06.2023, платіжна інструкція №Р24АР24А1367051926D8785 від 23.06.2023. Враховуючи, що позов задоволено, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір 2684 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн.

Outcome: approved