Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь загальну суму заборгованості 7 491 245,46 грн, яка складається з 5\~594\~995,80 (основної суми боргу) + 1 645 164,64 (інфляційного збільшення) + 251 085,02 (штрафних санкцій). У червні 2023 року від позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимоги, у якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 5\~908\~445,83 грн, яка складається з 4 202 512,20 грн - сума основного боргу, 1 490 473,73 грн - сума інфляційного збільшення, 215 459,90 грн - сума трьох відсотків річних. Позовні вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що 21.06.2020\~вона дала\~відповідачу в\~борг 153\~000\~доларів США,\~про що\~свідчить письмова\~розписка від\~21.06.2020.\~Відповідач зобов`язався\~повернути вказані\~кошти їй\~до 01.06.2021\~року.Таким чином, заборгованість виникла 01.06.2021. Станом на день подачі позовної заяви відповідач не віддав борг, чим порушив виконання свого зобов`язання. На звернення з проханням повернути гроші відповідач жодним чином не реагує, чим ухиляється від вирішення спору. Позивач посилається на те, що згідно даних, отриманих на сайті Національного банку України за адресою https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates, курс гривні до долару США становив 27,4674. Сума заборгованості на 01.06.2021 становить суму в гривні 4 202 512,20 грн з розрахунку: 153 000,00 х 27,4674, інфляційне збільшення за період з 01.06.2021 по 29.05.2023 становить 1 490 473,73 грн, сума трьох відсотків річних за період прострочення грошового зобов`язання з 01.06.2021 до 29.05.2023 251 459,90 грн. Відповідач надав суду відзив на заяву про зменшення позовних вимог, у якій повідомив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, також просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки позов ним визнано до закінчення підготовчого судового засідання. Позивачка у підготовче засідання не прибула, подала заяву, у якій просила розглянути її позов без її участі на підставі документів, наявних в матеріалах справи. Представник позивача звернулась до суду з клопотанням, у якому також просила прийняти рішення на підставі наявних документів без її участі. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У підготовчому засіданні відповідач [PERSON] також вказав на те, що позов визнає повністю. Третя особа [PERSON] , яка є дружиною відповідача, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши відповідача та третю особу, дослідивши наявні у справи докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 21 червня 2020 року [PERSON] отримав суму 153000 доларів США від [PERSON] , яку зобов`язався повернути до 01.06.2021 без відсотків. Укладення договору позики підтверджується розпискою, складеною 21 червня 2020 року. За змістом позовної заяви відповідач на день подачі позовної заяви борг не повернув, що визнається відповідачем. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами, встановленими ст. 533 ЦК України валюта виконання грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Так, [PERSON] отримав 21 червня 2020 року від [PERSON] грошові кошти в іноземній валюті, а саме у сумі 153 000 у доларах США, які зобов`язався повернути до 1 червня 2021 року. Станом на 1 червня 2021 року борг [PERSON] перед [PERSON] у доларах США переведений у еквівалент у гривні за курсом Національного Банку України станом на 01.06.2021 (1 дол. США 27,4674 грн) склав 4 202 512,20 грн. Розмір заявлених до стягнення позивачем з відповідача сум інфляційного збільшення та трьох процентів річних за час прострочення з 01.06.2021 по 29.05.2023 становлять відповідно 1\~490 473,73 грн та 215 459,90 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача - 5 908 445,83 грн (4 202 512,20 грн + 1 490 473,73 грн + 215 459,90 грн). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на викладені обставини, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк не виконав, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] . Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. За змістом ч.1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За подання позову позивач сплатила судовий збір у сумі 12 405,00 грн. Стосовно того, що відповідач просить звільнити його від сплати судового збору, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи правила, встановлені ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу належить повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, що складає 6\~202,50 грн, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а решту судового збору стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved