Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Благовіщенської міської ради, в якому просить зобов`язати відповідача виділити їй із земель резерву (запасу) комунальної власності на території Благовіщенської міської територіальної громади в натурі (на місцевості) земельну ділянку відповідно до сертифікату серія КР №0219478, виданого Ульяновською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, на право на земельну часку (пай) розміром 4,38 га. в умовних кадастрових гектарах. Свої вимоги мотивувала тим, що 19.08.1997 їй було надано право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», розміром 4,38 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На підставі вказаного рішення позивачці був виданий сертифікат за №478 на право на земельну часку (пай) серія КР №0219478 як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Нива». На звернення позивачки до Благовіщенської міської ради Кіровоградській області про виділення їй земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) та надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянок 039, 099, 210, 235 їй було відмовлено у наданні згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель колективної власності колишнього КСП «Нива» через те, що дані земельні ділянки належать іншим фізичним особам. На адвокатський запит представника позивачки відповідач повідомив, що вільних сформованих земельних ділянок на даний час немає, землі запасу на даний час обтяжені. На заяву позивачки від 29.11.2023 про виділення земельної ділянки (паю) в натурі із земель резерву (запасу) відповідно до сертифікату Благовіщенською міською радою винесено рішення про відмову через відсутність вільних земельних ділянок та те, що землі запасу комунальної власності на даний час обтяжені. Позивачка вважає таку відмову незаконною, тому звернулася до суду з цим позовом. Відповідач - Благовіщенська міська рада, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, відзиву на позов, інших заяв, клопотань не надала. З досліджених в порядку спрощеного провадження доказів судом встановлені такі фактичні обставини та визначений такий зміст спірних правовідносин: З копії сертифікату на право на земельну часку (пай) серія КР №0219478 суд встановив, що він виданий члену колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» (місцезнаходження: с. Кам`яний Брід, Ульяновського району. Кіровоградської області) [PERSON] , яка проживає в с. Кам`яний Брід, Ульяновського району, Кіровоградської області на підставі рішення №356 від 19.08.1997 Ульяновської районної державної адміністрації. Сертифікатом надано право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», розміром 4,38 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 17390 грн. Сертифікат зареєстрований 09.09.1997 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №478. З копії рішення Благовіщенської міської ради від 07.07.2023 №1744 встановлено, що позивачці було відмовлено у наданні згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель колективної власності колишнього КСП «Нива» із переліку зазначених в заяві ділянок (кадастровий номер 35255583600:02:000:0099, кадастровий номер 35255583600:02:000:0210, кадастровий номер 35255583600:02:000:0235) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно КВЦПЗ - 01.01) по угіддях: рілля (код згідно КВЗУ - 001.01), що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, Благовіщенська міська територіальна громада (колишня Кам`янобрідська сільська рада) з таких підстав: за результатами поданих матеріалів встановлено, що дані земельні ділянки згідно державних актів на право приватної власності на землю належать іншим фізичним особам. З копії заяви представника [PERSON] від 23.04.2023 вбачається звернення позивачки до Благовіщенської міської територіальної громади Голованівського району Кіровоградській області про виділення їй земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості), та надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки 039, площею 3,40 га, контур 142.61 в натурі (на місцевості). З копії адвокатського запиту представника позивачка, адвоката Турка А.С. до Благовіщенської міської територіальної громади від 28.08.2023 вбачається, що представниця позивачки просила надати офіційну інформацію про вільну земельну ділянку, яка може бути передана у власність позивачки та надати викопіювання з кадастрової карти (плану), щоб позивачка реалізувала своє право на отримання земельної ділянки та отримав дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). З копії рішення Благовіщенської міської ради від 23.05.2023 №1631 [PERSON] вбачається надання відмови у згоді на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель колективної власності колишнього КСП «Нива» орієнтовною загальною площею 3,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою, так як дана земельна ділянка належить іншій фізичній особі. З копії заяви позивачки від 29.06.2023 до Благовіщенської міської територіальної громади Голованівського району Кіровоградській області про виділення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) вбачається, що позивачка просила надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), також просила надати дозвіл на будь-яку 1 (одну) земельну ділянку, яка є вільною (на 1 (одну) земельну ділянку) з переліку тих, що вказані нижче, а саме-, або на земельну ділянку 099, площею 3,51 га, контур 136.74; або на земельну ділянку 210, площею 3,49 га, контур 120.91; або на земельну ділянку 235, площею 3,46 га, контур 120.81. З копії відповіді на адвокатський запит представника позивачки у листі від 31.08.2023 №0323/9211, встановлено, що на вказаний запит повідомлялося, що вільних сформованих земельних ділянок на даний час немає, землі запасу на даний час обтяжені, окрім того повідомлялося, що у разі нотаріально посвідченої згоди орендаря земельної ділянки про вилучення частини земельної ділянки із загальної площі орендованої земельної ділянки, питання буде винесено на розгляд сесії. З копії заяви позивачки від 29.11.2023 про виділення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) із земель резерву (запасу), суд встановив, що позивачка просила надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель резерву (запасу) комунальної власності на території Благовіщенської міської територіальної громади Голованівського району Кіровоградській області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0219478, виданого Ульяновською районною державною адміністрацією Кіровоградської області. Як встановлено з копії рішення Благовіщенської міської ради Кіровоградської області від 15.12.2023 №1963 позивачці відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Благовіщенської міської територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області. В цьому рішенні також зазначається, що згідно з ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» відбувся розподіл земельних ділянок між членами колишнього КСП «Нива» та затверджено схему поділу земель на земельні частки (паї) громадянам - власникам сертифікатів колишнього КСП «Нива», відповідно якої вільних земельних ділянок немає. Землі запасу комунальної власності на даний час обтяжені. З копії Статуту Благовіщенської міської територіальної громади, затвердженого рішенням Благовіщенської міської ради 25.06.2021 №195, вбачається, що Благовіщенська міська рада є повноважним представником Благовіщенської міської територіальної громади, до якої входять населені пункти, зокрема, с. Кам`яний Брід. Голованівського району. Кіровоградської області. Суд, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України в порядку спрощеного провадження належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких норм земельного законодавства: Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до абз. 1 п. 1 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Згідно з ч. 1 ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Відповідно до ч. 5 ст. 25 Земельного кодексу України особи зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Частиною 10 ст. 25 Земельного кодексу України передбачено, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині пертій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Відповідно до ч. 11 ст. 25 Земельного кодексу України резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Згідно змісту п. «ґ» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 11 ст. 118 Земельного кодексу України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Пунктом 17 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Наявність у позивачки сертифікату на земельну частку (пай) засвідчує її право на виділення земельної ділянки в натурі та отримання відповідного документу про право власності на землю. Пунктом 21 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України встановлено, що з 01.01.2019 - дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Отже, міські ради на своїй території можуть розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), в тому числі із земель запасу, резервного фонду. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною 1 статті 3 Закону регламентовано, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Відповідно до ч. 2 ст. З Закону особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Згідно з абз. 1 та 2 ч. 1 ст. 5 Закону сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Стаття 13 Закону, зокрема, регламентує питання використання нерозподілених та не витребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв). Так, ч. 1 ст. 13 Закону передбачено, що нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Згідно з ч. З ст. 13 Закону нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону у разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель). З огляду на вищезазначене, перебування земель комунальної власності, а також земель запасу (резерву) комунальної власності в оренді на підставі укладених Відповідачем або іншим суб`єктом владних повноважень договорів оренди землі не є перешкодою для виділення Позивачу земельної часки (паю) в натурі. Позивачці був виданий Сертифікат на право на земельну часку (пай) серія КР №0219478, з якого вбачається, що Сертифікат виданий громадянину України - члену Колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» (місцезнаходження: с. Кам`яний Брід, Ульяновського району. Кіровоградської області) [PERSON] , яка проживає в с. Кам`яний Брід, Ульяновського району. Кіровоградської області на підставі Рішення №356 від 19.08.1997 Сертифікат зареєстровано 09.09.1997 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №478; Відповідно до законодавства України, Сертифікат отриманий Позивачкою вважається правовстановлюючим документом при реалізації ним права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Станом на дату написання цього позову, село Кам`яний Брід це територія Голованівського району, Кіровоградської області. Благовіщенської міської територіальної громади повноважним представником якої є Благовіщенська міська рада; Позивачкою вживалися заходи щодо виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) на підставі отриманого ним Сертифікату; Проте, Позивачка отримала відмову Відповідача у виділенні земельної ділянки в натурі (на місцевості); Враховуючи те, що сертифікат вважається правовстановлюючим документом при реалізації позивачкою права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), то таке право повинно бути реалізовано відповідним суб`єктом владних повноважень - Благовіщенською міською територіальною громадою повноважним представником якої є Благовіщенська міська рада. 3 огляду на те, що: Усі землі КСП «НИВА» колишньої Кам`янобрідської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області розподілені між членами колишнього КСП «Нива» та затверджено схему поділу земель на земельні частки (паї) громадянам - власникам сертифікатів колишнього КСП «Нива», відповідно якої вільних земельних ділянок немає, як про це зазначає Відповідач; Землі запасу (резерву) комунальної власності на території колишньої Кам`янобрідської сільської ради, що обтяжені орендою, в силу Закону, не є перешкодою для виділення Позивачу земельної часки (паю) в натурі; У складі Благовіщенської міської ради Благовіщенського району Кіровоградської області також перебуває переданих Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 159 земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 4647,0578 га з яких теж може бути відведено позивачці належну йому земельну частку (пай) в натурі розміром 4,38 га; Позивачка має право на отримання земельної ділянки із земель резерву (запасу) комунальної власності Благовіщенської міської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачці у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для передачі у власність земельної ділянки, оскільки наявність тих обставин, які були покладені в основу спірного рішення про відмову, не стосується порядку оформлення права власності на земельну ділянку власником невитребуваної земельної частки (паю) . Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved