Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася\~до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до Зіньківської міської ради Полтавського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З позовної заяви вбачається, що [INFO] померла рідна тітка [PERSON] (позивач) [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 13 лютого 2024 року Зіньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (копія додається). Як вбачається зі Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла у місті Макіївка Донецької області, яка з 2014 року є тимчасово окупованою територією. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, із заявою про прийняття якої звернулася її племінниця [PERSON] . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після померлої не зверталися, спадкоємці які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після спадкодавця відсутні. Отже, позивач є єдиною спадкоємицею після [PERSON] . За життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все належне їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, що буде належати їй на момент її смерті, та все те на що вона за законом матиме право, заповіла гр. [PERSON] , [INFO] , про що склала заповіт, який 28.07.2008 року зареєстрований в реєстрі за №1001 та посвідчений приватним нотаріусом Зіньківського районного нотаріального округу Полтавської області Буланкіною С. М. Позивач 16.02.2024 звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Москівця Станіслава Володимировича із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Слід зазначити, що раніше позивачка не могла звернутися із заявою про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України. Через збройну агресію російської федерації [PERSON] тривалий час не могла виїхати на підконтрольну Україні територію, оскільки їй перешкоджали у цьому військовослужбовці збройних сил країни-агресора. Виїхати з окупованих території позивачці вдалося лише у лютому 2024 року через територію Польщі, що підтверджується відмітками у її закордонному паспорті (копія додається). Відразу після прибуття до України позивачка звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту смерті (рішення прийняте судом 09.02.2024). Після отримання Свідоцтва про смерть [PERSON] позивачка змогла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після звернення позивача до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Москівця С. В. із заявою про прийняття спадщини, листом від 16.02.2024 за вих. №31/01-16 їй було повідомлено, що вона пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, відтак у нотаріуса відсутні правові підстави для прийняття відповідної заяви. Проте як зазначалося вище у позивачки були об`єктивні та непереборні обставини через які вона не могла у встановлений законодавством строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В зв`язку з вищевикладеними обставинами позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом з метою захисту своїх майнових прав. Ухвалою судді від 23.02.2024 року відкрито загальне провадження по справі, підготовче судове засідання призначено на 12.04.2024 року. В підготовче судове засідання 12.04.2024 року учасники справи не з`явились, від них надійшли заяви в яких представник відповідача Зіньківської міської ради Тюріна Ю. прохав проводити розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, від представника позивача [PERSON] надійшла заява в якій він вказав, що просить проводити розгляд справи без його та позивача участі. Відповідно до ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу. Та враховуючи, що відповідач визнав позов , в розумінні ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов [PERSON] до \~Зіньківської \~міської ради\~Полтавського району\~Полтавської області,\~про визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини - підлягає до задоволення з наступних підстав: У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12,ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З\~статей 1216-1218 ЦК України\~вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 13 лютого 2024 року Зіньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.9). Як вбачається зі Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла у місті Макіївка Донецької області, яка з 2014 року є тимчасово окупованою територією (а.с.13-14). За життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все належне їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, що буде належати їй на момент її смерті, та все те на що вона за законом матиме право, заповіла гр. [PERSON] , [INFO] , про що склала заповіт, який 28.07.2008 року зареєстрований в реєстрі за №1001 та посвідчений приватним нотаріусом Зіньківського районного нотаріального округу Полтавської області Буланкіною С. М. (а.с.9). Позивач 16.02.2024 звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Москівця Станіслава Володимировича із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , раніше позивачка не могла звернутися із заявою про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] померла на тимчасово окупованій території України, [PERSON] тривалий час не могла виїхати на підконтрольну Україні територію. Виїхати з окупованих території позивачці вдалося лише у лютому 2024 року через територію Польщі, що підтверджується відмітками у її закордонному паспорті (а.с.19). Відразу після прибуття до України позивачка звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту смерті (а.с.15-17). Після отримання Свідоцтва про смерть [PERSON] позивачка змогла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після звернення позивача до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Москівця С. В. із заявою про прийняття спадщини, листом від 16.02.2024 за вих. №31/01-16 їй було повідомлено, що вона пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, відтак у нотаріуса відсутні правові підстави для прийняття відповідної заяви (а.с.11). За\~статтею 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається зі\~ст. 1270 ч.1 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті\~1268, статті\~1269 ЦК України. \~\~\~\~\~\~ Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України\~"Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України\~"Оформлення права на спадщину"). Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк, якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. За частинами першою та третьою\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~ не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Підставами для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до роз`яснень, даних у п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7\~Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто , пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України\~Указом Президента України № 64/2022\~введено воєнний стан. Режим воєнного стану триває і до цього часу. На всій території України ведуться активні бойові дії. Громадяни України в свою чергу, позбавлені можливості в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені законом. Постановою Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 р. «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~встановлено,\~що перебіг\~строку для\~прийняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття зупиняється\~на час\~дії воєнного\~стану,\~але не\~більше ніж\~на чотири\~місяці. \~ Верховний Суд України постановою від 25 січня 2023 року визначив таким, що не підлягає застосуванню. Адже дана норма суперечить статтям 1270, 1272 Цивільного кодексу України. Причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини стали смерть спадкодавця та перебування спадкоємця на непідконтрольній Україні території, а також складність переміщення на підконтрольну Україні територію. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними, бере до уваги також той факт що інших спадкоємців які б прийняли спадщину немає, а відповідач в особі територіальної громади на території якої знаходиться спадкове майно позовні вимоги визнали, тому позов слід задовольнити і визначити позивачу [PERSON] додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved