Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

[PERSON] 17 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача територіальної громади в особі Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа [PERSON] про визнання права власності, який канцелярією суду був зареєстрований 19 лютого 2024 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року позов було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п. 2 ч. 3 ст. 175, абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких представником позивачів через систему «Електронний суд» 24 лютого 2024 року було подано заяву про усунення недоліків, яку зареєстровано судом 26 лютого 2024 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2024 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2024 року підготовче засідання було закрито і справу призначено до судового розгляду. Позивачі у своєму позові посилалися на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 січня 1994 року, виданого Бюро приватизації житла ЖКХ комбінату «Азовсталь» та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 квітня 2001 року, посвідченого Четвертою маріупольською держнотконторою і зареєстрованого в реєстрі за № 1-689, квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] і [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким 2/3 частини належної їй квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] та 1/3 частину вказаної квартири [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивачі 30 листопада 2021 року звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 30 листопада 2021 року вони надали нотаріусові оригінали документів, необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину, залишивши собі лише фотокопію. 24 лютого 2022 року почалося повномасштабне військове вторгнення на територію України, 24 лютого 2022 року було оголошено воєнний стан, який триває по теперішній час. Територія м. Маріуполя та Маріупольський р-н з 05 березня 2022 року віднесена до тимчасово окупованих територій України. Вони звернулися до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо стану діяльності приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Одерія А.С., у відповіді на що позивачам було повідомлено про те, що діяльність приватного нотаріуса припинена, документи приватного нотаріуса до архіву не передавалися та не були вивезені з адреси розташування на тимчасово окупованій території, встановити їх місцезнаходження та стан збереження на теперішній час неможливо. Оскільки, законом не передбачено відновлення матеріалів нотаріальної справи, позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Просили суд визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] та за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , судові витрати по справі залишити за позивачами. Представник позивача у своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади в особі Маріупольської міської ради Донецької області у своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив, проти заявлених позовних вимог не заперечував, справу просив розглядати за наявними в матеріалах справи доказами. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 5) та [PERSON] (а.с. 6). 23 липня 1971 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 5 оберт). [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 січня 1994 року належить частина квартири [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 8), та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 квітня 2001 року, посвідченого Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 1-689, належить інша частина квартири [ADDRESS] (а.с. 9). Квартира [ADDRESS] загальною площею 58,2 кв.м., житловою 31,3 кв.м., розташована в буд. А-5 і складається із 1 коридору, площею 11,4 кв.м., 2 житлової, площею 17,5 кв.м., 3 кухні, площею 7,9 кв.м., 4 ванної, площею 3,0 кв.м., 5 вбиральні, площею 1,3 кв.м., 6 кладової, площею 1,1 кв.м., 7 житлової, площею 13,8 кв.м., балкону, площею 2,2 кв.м. (а.с. 11-16). 22 березня 2021 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерієм А.С. і зареєстрованим у реєстрі за № 239, яким 2/3 частини належної їй квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] та 1/3 частину вказаної квартири заповіла [PERSON] (а.с. 19). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 7). 30 листопада 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Одерієм А.С. було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 8 оберт). Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому було неодноразово продовжено, та станом на теперішній час воєнний стан не скасовано. Враховуючи, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року (у редакції від 17 жовтня 2022 року) Маріупольська територіальна громада віднесена до територій, які перебувають в тимчасовій окупації. Державні нотаріальні контори або приватні нотаріуси нотаріальну діяльність не здійснюють. Таким чином, оскільки м. Маріуполь, яке є місцем відкриття спадщини, фактично перебуває в тимчасовій окупації з 05 березня 2022 року, [PERSON] і [PERSON] були позбавлені можливості реалізувати своє спадкове право та отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом у визначений чинним ЦК України спосіб. Згідно з відомостями Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) № 4950/3956-26-24/15.1 від 24 січня 2024 року (а.с. 25) наказом міжрегіонального управління № 324/7 від 16 травня 2023 року приватна нотаріальна діяльність [PERSON] по Маріупольському районному нотаріальному округу припинена; документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Одерія А.С. до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавалися та не були вивезені з адреси розташування контори, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо. Згідно з ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, суд приходить до висновку, що отримати спадщину на спірне майно, окрім, як в судовому порядку позивачі не мають можливості. Доказами підтверджено, що право власності зареєстровано за [PERSON] у встановленому законом порядку в ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» на частину квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 січня 1994 року, виданого бюро приватизації житла ЖКХ комбінату «Азовсталь» та на частину квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 квітня 2001 року, посвідченого Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 1-689. Також, оскільки позивачі у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приватний нотаріусом не було вчинено дій з передачі матеріалів діловодства до Донецького нотаріального архіву, заміщенням його діяльності іншому нотаріусу не визначено, місцем відкриття спадщини є тимчасово окупована територія, тому позивачі позбавлені можливості захистити своє порушене право у поза судовому порядку, а за таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачами при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 593 грн. 15 коп. (а.с. 1). Враховуючи, що відповідач по справі територіальна громада в особі Маріупольської міської ради є бюджетною організацією, яка не передбачає відшкодування позивачам витрат зі сплати судового збору, суд вважає понесені позивачами судові витрати у справі віднести за їх рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved