Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

30 серпня 2023 року ХМР звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в розмірі 64\~520,11 грн. Позов мотивує тим, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення по [ADDRESS] . Договір оренди земельної ділянки за вказаною адресою не укладала, права на землю не оформляла, користувалася земельною ділянкою без правовстановлюючих документів для обслуговування нерухомого майна, плату за користування даною земельною ділянкою не здійснювала. Внаслідок цього територіальна громада міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради була позбавлена можливості отримати дохід у розмірі 64\~520,11 грн. від здачі земельної ділянки в оренду в період з 01.10.2020 року по 01.08.2023 року. У зв`язку із наведеним позивач змушений звернутись до суду. 05.09.2023 року справи за позовом Хмельницької міської ради до [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі орендної плати та за позовом Хмельницької міської ради до [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі орендної плати об`єднано в одне провадження. 06.09.2023 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання. 03.10.2023 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову. 10.11.2023 року справу призначено до слухання по суті. 04.03.2024 року за клопотанням представника позивача винесено ухвалу про закриття провадження в частині вимог до [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задоволити із наведених підстав, не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань в судове засідання не направляла. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення по [ADDRESS] . Управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин на адресу Хмельницького управління Головного управління ДПС у Хмельницькій області стосовно [PERSON] було направлено запит з метою здійснення контролю за використанням земельних ділянок з порушенням земельного законодавства щодо інформації по сплаті орендної плати/земельного податку за земельну ділянку по [ADDRESS] за період 2020 2023 роки. На вищевказаний запит повідомлено, що інформація щодо сплати коштів орендної плати чи земельного податку відсутня. Розмір безпідставно збережених коштів, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою, у період з 01.10.2020 по 01.08.2023 було нараховано на сформовані земельні ділянки площею 0,0446 га та площею 0,0162 га, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру. З моменту оформлення права власності на нерухоме майно та по 01.08.2023 року, [PERSON] права на землю не оформляла, користувалась земельною ділянкою по [ADDRESS] без правовстановлюючих документів для обслуговування вищевказаного нерухомого майна, плату за користування даною земельною ділянкою не вносила. Внаслідок цього Хмельницька міська територіальна громада була позбавлена можливості отримати дохід у розмірі 64\~520,11 грн. від здачі земельної ділянки в оренду в період з 01.10.2020 р. по 01.08.2023 р. Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України). Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 ПК України). Відповідно до ст. 288.5 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку - для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше З відсотків їх нормативної грошової оцінки. Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшила свої доходи, а Хмельницька міська рада (потерпілий) втратила належне їй майно (кошти від орендної плати) у розмірі 64\~520,11 грн. Таким чином, розмір доходу відповідача у період з 01.10.2020 по 01.08.2023 було розраховано Хмельницькою міською радою як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку від 12.12.2022р. та 06.02.2023 р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 446 кв.м. відповідно становить: за 2020 рік 269 624 грн., за 2021 рік 269 624 грн., за 2022 рік 269 644 грн., за 2023 рік 341 074 грн. Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку від 12.12.2022р. та 06.02.2023 р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 162 кв.м. відповідно становить: за 2020 рік 97 935 грн., за 2021 рік 97 935 грн., за 2022 рік 107 750 грн., за 2023 рік 123 888 грн. Розрахунок зазначеної у позові суми здійснено шляхом застосування орендної ставки 3% до нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку та з визначенням орендної плати в рік, в місяць та в день з визначенням кількості місяців, днів використання земельної ділянки. Згідно рішення дев`ятнадцятої сесії міської ради №64 від 29.08.2012 року «Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради» затверджено орендні ставки, а саме відсотки від нормативної грошової оцінки, що враховується для розрахунку річної плати за землю. Даним рішенням затверджено 3 % - найнижчу орендну ставку, яка відповідає ПК України та яка і використовувалась при обрахуванні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по [ADDRESS] . Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності тощо. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Пунктом 14.1.136 п.14.1 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до п.286.1. ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідно до статті 39 ЗК України та Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, укладеним та зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, тобто існує принцип єдності та цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій він розташований. Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Водночас, реєстрація права власності на об`єкт нерухомості не тягне за собою безумовного переходу права власності на земельну ділянку під об`єктом нерухомості, а вимагає в цьому випадку окремого договірно-правового регулювання шляхом укладання відповідних цивільно-правових угод між власником земельної ділянки і власником споруди в установленому порядку, тобто договорів оренди. Враховуючи наведене, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею. Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідач правомірно володіє лише об`єктом нерухомого майна по [ADDRESS] , проте, правовстановлюючих документів на земельну ділянку не отримала, жодних прав щодо вказаної земельної ділянки не зареєструвала. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення глави 83 ЦК України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином: 2) витребування майна власником із чужого незаконного волоління: 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні: 41 відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено. Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 \~ \~ \~ \~по справі №629/4628/16-ц, Постанові Великої палати Верховного Суду від 20.11.2018 \~ \~ \~ \~по справі №922/3412/17, відповідно до яких вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Крім цього, даними рішеннями судів визначено, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з відповідача на користь Хмельницької міської ради підлягає стягненню 64\~520,11 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved