Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 26 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №156. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони перестали знаходити взаєморозуміння та мають різні погляди на життя, тому з березня 2022 року сторони перестали вести спільний побут та проживають окремо. Сімейно-шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, а сам шлюб носить формальний характер. Крім того, позивач також просить суд визначити місце проживання неповнолітньої - [PERSON] , [INFO] , біля нього. Позивач в судовому позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Крім того вказував, що донька проживає разом із ним, мати дівчинки виїхала в Республіку Польщу, де виховує молодшого сина, повертатися в Україну не збирається. Відповідач в судове засідання не з`явилась, визнала позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, просила визначити місце проживання доньки - [PERSON] , [INFO] , біля неї. Представник органу опіки та піклування Кривоозерської селищної ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно положень ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №156, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано повторно Кривоозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 26 вересня 2023 року(а.с.65). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: - доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народженнясерії [NUMBER] , виданого повторно Кривоозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 14 грудня 2021 року(а.с.13); - сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народженнясерії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м.Вроцлав Республіка Польща 28 жовтня 2022 року(а.с.12). Спільне життя у сторін не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Тому, згідно положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги про визначення місця проживання однієї дитини з батьком, суд приходить до наступного. Згідно з положеннями ст.141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Положеннями ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до положень ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За положеннями ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Положеннями ч.1 ст.161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно положень ч.ч.2, 3 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору, місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно довідки Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області за вих.№1034 від 12 вересня 2023 року підтверджується, що [PERSON] , 1990 року народження, зареєстрований в [ADDRESS] , проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Даними довідки Комунального закладу Кривоозерський ліцей №1 Кривоозерської селищної ради за вих№253-28/07 від 03 жовтня 2023 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , навчається в 4-А класі Комунального закладу Кривоозерський ліцей №1 Кривоозерської селищної ради(а.с.15). Служба у справах дітей Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, діючи згідно чинного законодавства, а саме п.72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866(зі змінами та доповненнями), у своєму листі вказувала, що 19 січня 2024 року комісією у складі начальника служби у справах дітей Кривоозерської селищної ради та головного спеціаліста служби у справах дітей Кривоозерської селищної ради було здійснено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що малолітня [PERSON] , наразі проживає біля батька - [PERSON] . Умови проживання на належному рівні. У квартирі зроблений сучасний ремонт, в кімнатах чисто, тепло, кімнати умебльовані усіма необхідними для проживання меблями та оснащені необхідною побутовою технікою. В квартирі наявний санвузол та встановлене електроопалення. У наявності значний запас продуктів харчування. Дитина має окрему кімнату, в якій облаштоване місце для відпочинку, навчання та дозвілля. У дівчинки достатня кількість одягу та взуття. Цього ж дня працівниками служби у справах дітей Кривоозерської селищної ради проведено бесіду з малолітньою [PERSON] , [INFO] , у ході якої дівчинка розповіла, що бажає проживати разом з батьком - [PERSON] .. Працівником служби у справах дітей Кривоозерської селищної ради у телефонному вдалося поспілкуватися з матір?ю дівчинки - [PERSON] , яка разом з меншим сином [PERSON] , [INFO] , на даний час проживає в Польщі. Мати розповіла, що поділяє та поважає бажання доньки [PERSON] залишитися проживати разом з батьком. Згідно акту оцінки потреб сім?ї [PERSON] , складеного територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Кривоозерської селищної ради, встановлено, що у нього батьківський виховний потенціал на належному рівні, в змозі самостійно утримувати та виховувати свою доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики КЗ Кривоозерський ліцей №1 Кривоозерської селищної ради на здобувача освіти 4-А класу [PERSON] встановлено, що батько учениці - [PERSON] , цікавиться навчанням доньки та відповідально ставиться до її виховання. Потреби дитини повністю задоволені. [PERSON] приводить та забирає зі школи [PERSON] , систематично ведеться контроль і допомога при виконанні дитиною домашніх завдань. Згідно довідки про доходи, виданої 22 січня 2024 року за №65 KHП "Кривоозерська багатопрофільна лікарня" Кривоозерської селищної ради встановлено, що [PERSON] , який працює в зазначеному закладі лікарем-стоматологом-хірургом, має стабільний щомісячний дохід. Згідно характеристики з місця роботи, виданої 15 січня 2024 року КНП "Кривоозерська багатопрофільна лікарня" Кривоозерської селищної ради, на лікаря стоматолога-хірурга [PERSON] встановлено, що за 9 років роботи на займаній посаді він зарекомендував себе з позитивної сторони. Сумлінно і з почуттям високої відповідальності ставиться до виконання поставлених задач. 23 січня 2024 року відбулося чергове засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кривоозерської селищної ради, на якому розглядалось питання про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком - [PERSON] .. [PERSON] розповів присутнім, що останні два роки у нього з його дружиною - [PERSON] , внаслідок різних поглядів на сімейні цінності та ведення спільного господарства, виникали постійні сварки та непорозуміння. Будь-які спроби примиритися були марними. Результатом даного непорозуміння стало його звернення до Кривоозерського районного суду для розірвання шлюбу та визначення місця проживання доньки біля нього. Також [PERSON] розповів, що залишення проживання малолітньої доньки - [PERSON] , разом з ним - це їх спільне з [PERSON] рішення.(а.с.26-28). Згідно принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. За ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Суд вважає, що визначальне значення при вирішенні даного спору щодо місця проживання дитини мають інтереси самої дитини. Враховуючи вік малолітньої [PERSON] , яка постійно проживає з батьком, суд вважає, що на даний час її проживання разом з батьком буде відповідати саме інтересам дитини, позитивно сприятиме її розвитку як психологічному, так і фізичному. Отже, враховуючи наведені обставини, а також те, що позивач має матеріальну можливість для утримання дитини, має постійне місце роботи, створив для доньки належні побутові умови для проживання, забезпечив належне медичне обслуговування, займається її вихованням та, виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, беручи до уваги її вік, а також те, що дитина проживає з позивачем у звичних для неї умовах, враховуючи ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків, відсутність обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, суд приходить висновку про можливість визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком (позивачем).

Outcome: approved