Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, а саме зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , з березня 2023 року по червень 2023 року, тобто до дня смерті матері, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2.26 га. Заявник вказує, що є спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем першої черги за законом, в зв`язку з чим звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини, у чому йому було відмовлено, оскільки підтвердити факт спільного проживання зі спадкодавцем заявник не зміг. Оскільки в позасудовому порядку заявник не може підтвердити факт спільного проживання із спадкодавцем, він вимушений звернутися для вирішення даного питання до суду. Ухвалою суду від 11.03.2024 року відкрито провадження по цивільній справі окремого провадження та призначено справу до судового розгляду на 04.04.2024 року о 10 год. 00 хв.. Представник заявника [PERSON] адвокат Терещенко Р.В., в судовому засіданні вимоги заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримав, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в заяві, просив її задовольнити. Представник Катеринопільської селищкої ради в судове засідання не з`явився, згідно поданої до суду заяви просив справу розглядати у відсутності представника заінтересованої особи за наявними матеріалами справи. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, дійшов висновку про те, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила суду, що вона була сусідкою [PERSON] , спілкувалася з нею, тому їй відомо, що з березня 2023 року по день її смерті, вона постійно проживала разом зі своїм сином [PERSON] в [ADDRESS] , оскільки [PERSON] хворіла та потребувала догляду, разом з тим вони вели спільне господарство та спільно обробляли город. Свідок [PERSON] суду показала, що вона була сусідкою [PERSON] , провідувала її так як остання хворіла. Зазначила, що [PERSON] піклувався про матір, оскільки вона хворіла та потребувала постійного стороннього догляду, вони вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом. Разом проживали з березня 2023 року по день смерті [PERSON] .. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази судом встановлено наступне. Як встановлено з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 28.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Бродецьке, Звенигородського району, Черкаської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.1975 року [PERSON] народився [INFO] в с. Бродецьке, Катеринопільського району Черкаської області, батьком якого є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № 505456-2020 від 30.07.2020 року [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії паспорта громадянина України у формі ID-картки серії № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . Згідно копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 020449 [PERSON] , яка проживає в с. Бродецьке, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2008 року № 4176 ВКМ 829518, є власником земельної ділянки площею 2,26 га, яка розташована в адмінмежах Бродецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7122280400:03:002:0059. Згідно копії заповіту від 18.12.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 33 секретарем Бродецької сільської ради Збиращенко Н.В., [PERSON] , належну їй земельну ділянку площею 2,26 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 020449 виданого 17.12.2008 року Катеринопільською районною державною адміністрацією Черкаської області та земельну ділянку площею 0,57 га серія ЯЗ № 020450 виданого 17.12.2008 року Катеринопільською районною державною адміністрацією Черкаської області заповіла [PERSON] , 1975 року народження. Відповідно до довідки № 64/09-31 від 19.02.2024 року виданої виконавчим комітетом Катеринопільської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті, а саме [INFO] інших осіб у житловому будинку не зареєстровано. Постановою державного нотаріуса Катеринопільської державної нотаріальної контори Івонік Л.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право власності на земельну ділянку, площею 2,26 га, що розташована в адмінмежах Катеринопільської територіальної громади Звенигірідського району Черкаської області та на земельну ділянку, площею 0,57 га, що розташована в адмінмежах Катеринопільської територіальної громади Звенигірідського району Черкаської області, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що заявнику [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] .. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку. За змістом ст. 1233, ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обставини проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , підтверджуються вищенаведеними належними та допустимими доказам, а саме показаннями свідків та письмовими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] , постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] , на момент її смерті в будинку за адресою: [ADDRESS] , здійснював за нею догляд, вели спільне господарство. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved