Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

12 січня 2024 року [PERSON] через свого представника адвоката Мотуза Олександра Володимировича звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позиція позивача Позивачка посилається на те, що у період з 08 вересня 1982 року по 26 травня 2021 року вона працювала у різних структурних підрозділах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», під час роботи з нею стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом форми Н-1/П від 21 січня 2021 року. Згідно з довідкою Медико-соціальної експертної комісії від 18 квітня 2022 року позивачці встановлено повторно безстроково 80 відсотків втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності. Позивачка вважає, що за таких обставин відповідач повинен відшкодувати їй моральну шкоду, оскільки вона втратила здоров`я саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці. Позивачка просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 245\~000 грн. Заяви та клопотання відповідача Представник відповідача просить витребувати додаткові докази: акти оглядів Стрижко А.О. на МСЕК, довідку з первинного огляду на МСЕК, індивідуальні програми реабілітації за рік первинного огляду та за 2022 рік. Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право\~працівника на\~відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок\~професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Зазначений висновок стосувався визначення періоду виникнення у потерпілого права на відшкодування моральної шкоди, з урахуванням того, що питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, момент виникнення права на відшкодування моральної шкоди мав значення для визначення особи, яка має виплачувати таке відшкодування (за рахунок Фонду чи за рахунок роботодавця). Наявність довідки про результати повторного огляду свідчить про наявність первісної довідки, оскільки за загальним правилом переогляд проводиться щорічно. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 185/10591/21. \~ \~ \~Тому немає\~необхідності у\~витребуванні актів\~ огляду\~позивачки у\~МСЕК.\~Представником позивачки\~ надано\~копію довідки\~МСЕК про\~первинне встановлення\~ позивачці\~ втрати\~професійної працездатності\~за трудовим\~каліцтвом,\~отриманої у\~відповідь на\~адвокатський запит. Інші додаткові докази, які просить витребувати представник відповідача, не стосуються предмету позову. Тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача про витребування додаткових доказів. Також представником відповідача подано клопотання про визнання обов`язковою участі позивачки у судовому розгляді справи. За змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. \~ \~ Позивачкою\~додані до\~позовної заяви\~письмові докази,\~що підтверджують\~обставини,\~на які\~вона посилається\~у позовній\~заяві,\~а саме:\~її роботу\~на підприємстві\~відповідача у\~шкідливих умовах,\~ \~ встановлення\~їй висновком\~МСЕК втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва. За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Позиція позивачки по справі детально викладена у позовній заяві, зокрема позивачкою зроблений докладний опис негативних змін у її житті, спричинених ушкодженням здоров`я, тому немає необхідності обов`язкової явки позивачки у судове засідання. \~ \~ \~ Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивачкою не доведено факту заподіяння їй моральної шкоди, а також наявності вини підприємства у спричиненні цієї шкоди. Нещасний випадок стався з позивачкою внаслідок порушення нею виробничої дисципліни. \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи судом установлено, що [PERSON] працювала на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах, під час роботи з нею стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що підтверджується актом форми Н-1/П від 18 січня 2021 року, затвердженим начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 21 січня 2021 року. (а.с.11-16) За змістом цього акту нещасний випадок стався в кімнаті відпочинку лампової дільниці ВТБ, що розташована в будівлі адміністративно-побутового комбінату шахти «Благодатна». 23 грудня 2020 року у першу зміну після виконання робіт згідно з нарядом працівники лампової дільниці, у тому числі [PERSON] , з власної ініціативи почали прикрашати побутове приміщення новорічною мішурою. Приблизно о 17:30 годині [PERSON] стала ногою на край столу, щоб поправити новорічну прикрасу, втратила рівновагу та впала зі столу на підлогу, вдарившись головою об стіну кімнати. Комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що [PERSON] не отримувала наряд на оформлення приміщень лампової до новорічних свят, вирішила поправити прикрасу з власної ініціативи. При цьому кришка столу, на який стала [PERSON] , не закріплена до основи столу. За довідкою МСЕК серії 12ААА № 061648 від 19 квітня 2021року [PERSON] встановлено первинно 80 відсотків втрати професійної працездатності. (а.с.32) В подальшому довідкою МСЕК серії 12ААА № 061865 від 18 квітня 2022 року позивачці встановлено повторно безстроково 80 відсотків втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності за трудовим каліцтвом. (а.с.18) Право позивачки на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення їй висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачкою письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. \~ \~ Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно наведених положень закону підставою для відшкодування працівнику моральної шкоди є наявність факту порушення його прав. Сама по собі робота у шкідливих та небезпечних умовах не порушує прав працівника. Натомість у разі ушкодження здоров`я внаслідок незабезпечення роботодавцем безпечних умов праці наявність порушення роботодавцем прав працівника є очевидною. Висновок у акті за формою Н-1 про те, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, свідчить про те, що особою, яка допустила порушення, в тому числі і обов`язку з контролю за додержанням працівником вимог нормативних актів про охорону праці, є власник підприємства. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2021 року у справі №235/3191/19. Комісією з розслідування нещасного випадку було встановлено, що кришка столу, на який стала [PERSON] , не була закріплена до основи столу, що призвело до падіння [PERSON] з висоти та отримання нею травми. Тобто не лише власна необережність позивачки була причиною нещасного випадку, а і неналежний стан меблів у побутовому приміщенні. Тому наявні підстави для відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачці травмуванням внаслідок нещасного випадку, який пов`язаний з виробництвом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок трудового каліцтва позивачка втратила професійну працездатність, стала інвалідом, що порушило її звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачкою професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 160 000 грн. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в редакції, що є чинною на день розгляду справи в суді, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у\~вигляді \~відшкодування матеріальної\~або немайнової\~(моральної)\~шкоди,\~крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Визначена судом сума моральної шкоди перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2024 року, тому ця сума підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивачки до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою.

Outcome: partial