Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною вище заявою якій просить встановити юридичний факт проживання однією сім`єю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з січня 2013 року по день смерті [PERSON] [INFO] . Мотивуючи тим, що заявник є спадкоємцем за законом після смерті її бабусі [PERSON] [INFO] , однак при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не встановлено факт проживання її з померлою однією сім`єю. З бабусею разом вона проживала з січня 2013 року і по день смерті останньої за адресою: [ADDRESS] . Доглядала за нею, вели спільне господарство та поховала її. А\~отже, просить задовольнити заяву. Заінтересована особа 1 подала відзив, просить відмовити в задоволенні даної заяви, оскільки вважає, що заявником не було надано достатньо доказів, які можуть підтвердити зазначені обставини в заяві; з підстав вказаних у ньому. Заінтересована особа 2 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Свідки в с удовому засіданні зазначили. Свідок [PERSON] пояснила , що добре знала [PERSON] (далі - бабуся заявника, [PERSON] ) жили на одному поверсі, були сусідами. Повідомила, що з 2012 2013 років заявник [PERSON] , почала проживати з її бабусею. В подальшому, [PERSON] , вийшла заміж та продовжували проживати разом з чоловіком та [PERSON] ( [ADDRESS] ). Так, в 2016 році заявник стала мамою, народивши дитину (сина). З бабусею у неї завжди були гарні та добрі відносини. Згодом, в квітні 2019 року [PERSON] , померла, на момент її смерті з нею, як і раніше проживала її онука [PERSON] , яка мешкає в даній квартирі по цей час. Свідок [PERSON] повідомила, що давно знала [PERSON] , ще з 1999 року. З [PERSON] , знайома з 2012 2013 років, адже вона проживала постійно з бабусею ( [ADDRESS] ). В\~2015\~році [PERSON] , вийшла заміж, а також народила сина [PERSON] (в 2016 році). Повідомила, що часто зустрічала їх в магазині та у дворі. [PERSON] та [PERSON] здійснювали спільні покупки спільно вели домашнє господарство ( готували їжу прибиралися в квартирі . сплачували комунальні платежі). На\~сьогодні,\~ [PERSON] , розлучена і на момент смерті (2019 рік) її бабусі проживали разом з нею у її квартирі. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення. Заміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено. [PERSON] [INFO] (спадкодавець) померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.04.2019. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Її спадкоємцем за заповітом посвідченим П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 14 червня 2000 року, за реєстровим № 4 1263, є дочка [PERSON] (далі [PERSON] , мати заявника) , яка на день смерті [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] , у строк визначений законодавством України (відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину № 72396235 травень 2023 року)); спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , не заводилась. Так, [PERSON] , мати заявника, вважається такою, що спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] , не прийняла. 08.12.2023 до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] , щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.12.2023 №\~1402/02-31 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру ( [ADDRESS] ) після померлої [PERSON] [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємцем була її дочка [PERSON] , яка померла [INFO] . До матеріалів справи додано копії платіжних документів про сплату за комунальні платежі з яких слідує , що проплати здійснювали [PERSON] та [PERSON] . Також оглянута в судовом засіданні медична картка малолітнього [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] за якою він з народження значиться проживаючим за адресою [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. ст. 1216 - 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК\~України) ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (пункт 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням заявника (його\~представника), показанням свідків, а тому суд вважає факт постійного проживання померлої [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] однією сім`єю з січня 2013 року по день смерті [PERSON] , доведеним. В зв`язку з тим, що заявник не заявляє вимог про стягнення з заінтересованих осіб на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved