Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , Першого відділу ДВС у Первомайському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ДП "Сетам", про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного на прилюдних торгах та повернення сторін в попереднє становище. Ухвалою суду від 27.02.2024 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що йому на праві власності, на підставі договору дарування квартири від 20.01.2004, належала двокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира являється єдиним його житлом, так як іншого на праві власності він не має. 11.05.2023 на електронному торговельному майданчику Державного підприємства «Сетам» відбулися електронні торги з реалізації арештованого майна - вищевказаної квартири. Результати торгів було оформлено протоколом проведення торгів, сформованим системою реалізації майна, переможцем яких було визнано [PERSON] . 24.05.2023 [PERSON] отримав у нотаріуса свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстроване у реєстрі за № 998. Договір купівлі-продажу було оформлено Актом державного виконавця про проведені торги, складеним головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Ігнатюком В.В. Вказаний договір купівлі-продажу, який було оформлено Актом державного виконавця про проведені торги, він рахує недійсним адже торги було проведено з грубим порушенням порядку їх проведення, без повідомлення його про відкриття виконавчого провадження, а ціну спірної квартири значно занизили та оцінка була проведена без її фізичного огляду. Вважає проведені електронні торги є незаконними та такими, що повинні бути визнані недійсними в зв`язку з численними порушеннями чинного законодавства. Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача - адвокат Шалару О.І. направив до суду відзив у якому вказав, що державний виконавець при вчиненні виконавчих дій, щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб`єкта оціночної діяльності, доручення йому подати звіт про оцінку майна та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, діяв в межах наданих йому повноважень, в порядок та спосіб, визначені діючим законодавством України. Визначення вартості майна боржника, є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Разом з тим, позивачем не було оскаржено зазначений звіт про експертну оцінку квартири у відповідності до чинного законодавства, не було надано рецензію на звіт про оцінку майна. Зі змісту Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавець не наділений повноваженням ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомити сторонам результати визначення вартості майна. Огляд об`єкта оцінки було проведено повно, що підтверджується змістом звітів про оцінку майна, а саме містить: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати, письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки. З врахуванням наведеного вважав, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. З відзиву в.о начальника Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Лучинської Л. вбачається, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №2-1863, виданого 21.09.2006 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.08.2006 року. З моменту відкриття виконавчого провадження у [PERSON] утворилась заборгованість, в сумі 167979,91 грн. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що у боржника на банківських рахунках відсутні кошти для задоволення вимог судового рішення. Транспортні засоби, на які можливо звернути стягнення відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржника було виявлено нерухомість, а саме квартиру за адресою [ADDRESS] . 01.02.2023 року, державним виконавцем було прийнято рішення про звернення стягнення на єдине житло боржника. Опис та арешт даного майна було проведено 09.02.2023 року та винесено відповідну постанову. Примірник постанови про опис та арешт майна боржника [NUMBER] від 09.02.2023 року направлено боржнику за адресою зазначеною у виконавчому документі. Трек номер поштового листа - 5521313065225. Дана постанова боржником не оскаржувалася. В подальшому державним виконавцем для визначення ринкової вартості описаного майна було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. 03.03.2023 року до Відділу надійшов звіт про оцінку майна, яким було встановлено ринкову вартість двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , а саме 335800 грн. 03.03.2023 державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження листа з інформацією щодо встановленої вартості описаного майна. Трек номер поштового листа - 5521313176248. Будь-яких заперечень, скарг, заяв, клопотань стосовно вчинених виконавчих дій від сторін не надходило. Звіт про оцінку майна оскаржено не було, заяв про проведення рецензії не надходило. Стосовно тверджень позивача щодо неповідомлення про відкриття виконавчого провадження, представник ДВС повідомила, що 04.09.2020 року державним виконавцем було надіслано боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, вимогу державного виконавця та виклик. Дані документи направлено рекомендованим листом з описом вкладення. Відповідні матеріали містяться у виконавчому провадженні [NUMBER]. Трек номер листа - 5521311683657. Стосовно заперечень позивача щодо оцінки майна зазначила, що державний виконавець при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб`єкта оціночної діяльності, доручення йому подати звіт про оцінку майна та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, діяв в межах наданих йому повноважень, в порядок та спосіб, визначені діючим законодавством України. Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. У зв`язку із чим, оскарження оцінки майна можливе виключно в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Позивачем не було оскаржено зазначений звіт про оцінку майна у відповідності до чинного законодавства, не було надано рецензію на звіт про оцінку майна, в зв`язку з наведеним просила позов [PERSON] залишити без задоволення. 23.02.2024 позивач подав до суду відповіді на відзиви у яких виклав обставини аналогічні тим, які містяться у позові, при цьому зауважив, що жодних повідомлень від відділу ДВС він не отримував і відділом ДВС не надано доказів того, що Звіт про оцінку квартири був йому вручений і він розписався в його отриманні, а тому, відповідно, він був позбавлений можливості оскаржити його. Про те, що його квартира продана з електронних торгів, він дізнався лише після того, як [PERSON] до суду була подана позовна заява про його виселення. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги, просив їх задовольнити. Начальник Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Крецу Б. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав, викладених у відзиві. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Шалару О.І. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, проте представник відповідача направив до суду заяву у якій просив провести розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача, прийняти до уваги всі обставини, викладені у відзиві та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача -ДП "Сетам" та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Відзиву та письмових пояснень до суду не надали. Вислухавши пояснення позивача, начальника відділу ДВС, дослідивши відзиви, відповіді на відзиви, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності, на підставі договору дарування квартири від 20.01.2004, належить двокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.А., зареєстрованого в реєстрі за №232, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10,11). На виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №2-1863, виданого 21.09.2006 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.08.2006 року. З моменту відкриття виконавчого провадження у [PERSON] утворилась заборгованість, в сумі 167979,91 грн. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що у боржника на банківських рахунках відсутні кошти для задоволення вимог судового рішення. Транспортні засоби, на які можливо звернути стягнення відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржника було виявлено нерухомість, а саме квартиру за адресою [ADDRESS] . 01.02.2023 року, державним виконавцем було прийнято рішення про звернення стягнення на єдине житло боржника. Опис та арешт даного майна було проведено 09.02.2023 року та винесено відповідну постанову. Примірник постанови про опис та арешт майна боржника [NUMBER] від 09.02.2023 року направлено боржнику за адресою зазначеною у виконавчому документі. В подальшому державним виконавцем для визначення ринкової вартості описаного майна було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. 03.03.2023 року до Відділу надійшов звіт про оцінку майна, яким було встановлено ринкову вартість двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , а саме 335800 грн.(а.с.18-29). 11.05.2023 на електронному торговельному майданчику Державного підприємства «Сетам» відбулися електронні торги з реалізації арештованого майна - вищевказаної квартири. Результати торгів було оформлено протоколом проведення торгів, сформованим системою реалізації майна, переможцем яких було визнано [PERSON] . 24.05.2023 [PERSON] отримав у нотаріуса свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстроване у реєстрі за № 998. Договір купівлі-продажу було оформлено Актом державного виконавця про проведені торги, складеним головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Ігнатюком В.В. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в п.63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020р. у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), п.50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021р. у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 30 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних аукціонів визначається Міністерством юстиції України. Відповідно до ч.1 ст. 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу змісту ч.1 ст. 650, ч.1 ст. 655 та ч.4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів. Згідно з Порядком електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016р. по справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017р. у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18.11.2015р. у справі № 6-1884цс15, від 25.11.2015р. у справі № 6-1749цс15, від 13.04.2016р. у справі № 6-2988цс15, від 29.06.2016р. у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16. Частиною 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Так, з матеріалів справи вбачається, що 02.03.2023 ТОВ «Капітал експрес Україна» було складено Звіт про оцінку вартості майна - квартиру за адресою: [ADDRESS] , інформацію щодо встановленої вартості якого, було направлено сторонам виконавчого провадження, проте в порушення чинного законодавства, позивач [PERSON] не був ознайомлений з результатами визначення вартості майна, а отже був позбавлений можливості оскаржити зазначений Звіт про вартість майна, що також було підтверджено й поясненнями начальника Першого відділу ДВС, який в судовому засіданні пояснив, що усі поштові повідомлення, які направлялись [PERSON] за місцем проживання, повернулись на адресу відділу ДВС без вручення і містяться в матеріалах виконавчого провадження. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оцінка спірного нерухомого майна була проведена з порушенням норм чинного законодавства. До того ж, як було встановлено судом, Звіт про оцінку вартості майна було проведено без його огляду та відвідування об`єкту оцінки. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.08.2021р. у справі № 461/4240/17, оцінка майна без огляду майна, що підлягає оцінці, без наведення пояснень про неможливість особистого огляду об`єкта оцінки, обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, є безумовною підставою для визнання незаконними дій державного виконавця з проведення оцінки майна, а також визнання оцінки такою, що не підлягає застосуванню. Таким чином, судом встановлено, що з боку відповідача - Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області, мало місце порушення вимог порядку проведення електронних торгів, з реалізації квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , які вплинули на результати електронних торгів; що стало наслідком порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів. Відповідно до практики ЄСПЛ, втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла. Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві. Враховуючи, що виселення є серйозним втручанням у право особи на повагу до її житла, Суд надає особливої ваги процесуальним гарантіям, наданим особі в процесі прийняття рішення. Зокрема, навіть якщо законне право на зайняття приміщення припинено, особа вправі мати можливість, щоб співрозмірність заходу була визначена незалежним судом у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції. Відсутність обґрунтування в судовому рішенні підстав застосування законодавства, навіть якщо формальні вимоги було дотримано, може серед інших факторів братися до уваги при вирішенні питання, чи встановлено справедливий баланс заходом, що оскаржуються (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 41, 44 ЄСПЛ, від 02.12.2010 року) (постанова ВС від 03.11.2021 у справі № 640/15036/18). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявні порушення з боку Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області норм чинного законодавства при організації та проведенні електронних торгів, а також враховуючи правові наслідки для позивача, які сталися внаслідок проведення зазначених торгів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного за результатами проведення торгів - Акту державного виконавця про поведені електронні торги, складеного [PERSON] - головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у Первомайському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме продажу квартири [ADDRESS] , належну [PERSON] , які відбулись 11.05.2023 року та повернути сторони в попереднє становище. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] , Першого відділу ДВС у Первомайському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ДП "Сетам" на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, в сумі 1816,80 грн. по 605 грн. 60 коп., з кожного. Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved