Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

05.02.2024 року ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором\~в загальному розмірі 79224,16 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 23.12.2019 року між ПАТ "Альфа Банк" та відповідачем, шляхом підписання Оферти на укладання про надання кредиту №491017081 (далі- Кредитний договір), відповідно до якого Банк зобов`язався надати [PERSON] кредит у сумі 47509,47 грн., а останній зобов`язався повернути вказану суму та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 39,90%. Банк виконав свої зобов`язання, надавши кошти відповідачу у справі. 17.05.2021 року між ПАТ "Альфа Банк" та ТОВ "Фінансова Компанія "Флексіс" було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ПАТ "Альфа Банк" відступило на користь ТОВ "ФК" Флексіс" права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] 18.05.2021 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Флексіс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ТОВ "Фінансова Компанія "Флексіс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] 10.01.2023 року ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" згідно Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги за кредитним договором №491017081 від 23.12.2019 року, який був укладений між ПАТ "Альфа Банк" та [PERSON] . Станом на дату подання позову до суду заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитом не сплачуються, на підставі цього у відповідача утворилась заборгованість станом на 09.01.2024 року становить 79224,16 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 44815,92 грн., заборгованість за відсотками - 32749,97 грн., нараховані 3% річних - 228,37, інфляційні втрати -1308,98 грн. Ухвалою від 05 лютого 2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явився,\~про день,\~час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві зазначили, що просять розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації, а також оголошенням на сайті суду. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом при розгляді справи встановлено, що 23.12.2019 року року між ПАТ "Альфа Банк" та [PERSON] було укладено Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №491017081, також підписано Оферту на укладання угоди про надання кредиту №491017081 від 23.12.2019 року між ПАТ "Альфа Банк" та [PERSON] з зазначенням суми кредиту - 47509,47 грн., процентної ставки - 39,90 % річних та строк кредиту 24 місяці. Крім того, була заповнена Анкета -заява про акцент на укладення Договору банківського обслуговування фізичних осіб. Також [PERSON] був наданий розрахунок сукупності вартості кредиту та графік платежів. 17.05.2021 між ПАТ "Альфа Банк" та ТОВ "Фінансова Компанія "Флексіс" було укладено Договір факторингу№2 від 17.05.2021 року, відповідно до якого ПАТ "Альфа Банк" відступило на користь ТОВ "ФК" Флексіс" права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] 18.05.2021 року між ТОВ "Фінансова Компанія "Флексіс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу№18-05/21 від 18.05.2021 року, відповідно до якого ТОВ "Фінансова Компанія "Флексіс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] 10.01.2023 року ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" згідно Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги за кредитним договором №491017081 від 23.12.2019 року, який був укладений між ПАТ "Альфа Банк" та [PERSON] . Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору №10-01/2023\~про відступлення\~прав вимоги\~від 10.01.2023\~року ТОВ\~"КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 79224,16 грн., з яких: 44815,92 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 32749,97 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами, нараховані 3% річних - 228,37, інфляційні втрати -1308,98 грн. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а понесених витрат на правничу допомогу в частині, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями\~ст. 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 ст. 1054 цього Кодексу\~застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається\~з розрахунку\~заборгованості за\~відповідачем утворилась\~наступна заборгованість\~за кредитним\~договором №491017081\~ станом на 09.01.2024 року в розмірі 79224,16 грн., з яких: 44815,92 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 32749,97 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами, нараховані 3% річних - 228,37, інфляційні втрати -1308,98 грн. Відповідач в ході розгляду справи не надав альтернативних розрахунків заборгованості за кредитними договорами, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданого позивачем. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3028 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжним дорученням. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1, пункту 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: Договір про надання правової допомоги від 02.01.2023 р., укладеного між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" (ЄДРПОУ 42226370). Згідно цього договору товариство доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором; заявка на надання юридичної допомоги №249 від 02.01.2024 року, де вказано, що сторони погодили надання таких послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації з вивчення документів -3000 грн., підготовка пропозицій - 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 10000 грн. Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначені суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрата (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (Постанова від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц). Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 17000 грн. Сплата за надані послуги підтверджується квитанцією №0406010000 від 10.01.2024 року. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 17000 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, представник позивача не з`являвся до суду, надав клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами справи. Крім іншого розмір правової допомоги в сумі 17000 грн. є неспівмірними від стягненої суми в розмірі 79224,16 грн., що становлять у 4,7 рази меншої від суми боргу. Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020р. по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога позивача підлягає частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved