Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

17 листопада 2023 року представник позивачки [PERSON] - адвокат Гончарук\~В.В. звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до Акціонерного товариства «Сенс - Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення банківського вкладу). Позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» (наразі АТ «Сенс\~Банк») в особі начальника Кіцманського відділення Чернівецької обласної філії Васильковою Г.В., 19.12.2008 року було укладено Договір № 20/5 банківського вкладу (депозитний вклад зі сплатою процентів в кінці терміну). Згідно з пунктом 1.1. Договору банк відкриває депозитний рахунок та приймає кошти на суму 5000 доларів США, на умовах, визначених цим договором, з нарахуванням відсотків 22 % річних, залишок коштів на рахунку 5174 доларів США. Відповідно до цього ж пункту Договору внесення клієнтом грошових коштів підтверджується Банком шляхом видачі розпорядження та договору. Згідно з пунктом 1.3. Договору на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються. Вказує, що згідно з розпорядженням від 21.08.2012 року, яке укладене у письмовій формі, підписане уповноваженими на те особами і в якому зазначене посилання на договір №20/4, загальна сума депозиту складала 6000 доларів США. Відповідно до п. 3.2.4 Договору ПАТ «Укрсоцбанк» зобов`язаний повернути Клієнту суму Депозитного вкладу та суму нарахованих процентів, проте в порушення вимог п. 3.2.4 Договору банківський вклад до цього часу позивачу повернуто не було. Посилається на те, що Договір між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» укладений у письмовій формі з уповноваженою особою банку - начальником Кіцманського відділення банку [PERSON] та посвідчений печаткою ПАТ «Укрсоцбанк». Вважає, що Розпорядження про внесення коштів та виконання договору банківського вкладу між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] за змістом та формою відповідає вимогам, які передбачені п. 2.9 глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 р. №174. Крім того, зазначає, що згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №12014260110000622 від 21.11.2014 року [PERSON] , колишній начальник Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.3, ст.191 ч.4, ст.191 ч.5, ст.200 ч.2 КК України. Зазначає, що станом на момент видачі договору та розпоряджень начальник Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] у силу своїх обов`язків була наділена повноваженнями на оформлення та підписання документів щодо залучення депозитів від фізичних осіб. Оскільки правонаступником активів та зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» з грудня 2019 року стало АТ «Альфа-Банк», який згодом перейменовано в «Сенс банк», позивач з посиланням на відповідні правові норми, правові висновки Великої палати Верховного Суду та докази, просить суд стягнути з відповідача на її користь суму банківського вкладу, а саме 6000 доларів США, судовий збір стягнути на користь держави на суму 2174,98 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу на суму 20\~000 грн. Короткий зміст відзиву відповідача на позовну заяву. 19.12.2023 року представником АТ «Сенс Банк» - Самокишою В.Ю. скеровано на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому вона не погоджується з доводами позивача та вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними, не підтвердженими належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує на те, що відповідно до вимог ст.\~1059 ЦК України,ст.2\~ЗУ «Про\~банки і\~банківську діяльність» ст.7 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пунктів 1.8, 1.9, 10.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління\~НБУ №492\~від 12.11.2003\~року та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 р. № 492 - Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу), а письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа. Посилається на те, що позивач не надає належних доказів, які б підтверджували внесення коштів на депозит. Не надано банківської виписки на підтвердження внесення коштів. Позивачем не надано ні розпорядження, ні банківської виписки, ні ощадної книжки, ні сертифіката, ні будь якого іншого документа на підтвердження внесення 5000 доларів США за Договором № 20/5 від 19.12.2008 року. Стверджує, що позивач не вносив на депозит дані грошові суми за Даним договором. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 р. № 492, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту (пункт 1.10 Інструкції). Пункт 10.1 Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Зазначає, що відповідно до ст. 1059 ЦК України договір № 20/5 від 19.12.2008 є нікчемними, оскільки письмова форма не додержана. Позивачем не надано жодних доказів внесення 5000 доларів США депозиту за даним Договором. Стверджує, що вказаний договір не укладався з Банком, в Банку вони не обліковуються, у Банку немає примірників таких договорів. На них відсутня печатка Банку та підпис уповноваженої особи. За копією наданого позивачем договору № 20/5 від 19.12.2008 зазначено, що він складається із 4 сторінок, проте позивач не надає 3 та 4 сторінки. Відсутні належні реквізити сторін, ідентифікаційний код юридичної особи АКБСР «Укрсоцбанк», відсутнє повне найменування фізичної особи, ім`я та по батькові, РНОКПП. Зазначення [PERSON] не підтверджує, що це особа саме позивач. Більше того, в своєму позові позивач просить стягнути 6000 доларів США за договором банківського вкладу № 20 від 19.12.2008, однак такого договору чи його копії в матеріалах справи немає. Також, з наданих позивачем копії розпорядження взагалі не можна нічого встановити, немає доказів того, що позивач переводив ці суми на депозитний рахунок, також не зазначено ідентифікуючих даних Позивача. В наданих позивачем розпорядженнях не зазначено платника та отримувача, не вказано, на який рахунок/рахунки вносяться кошти, відсутній підпис касира, не вказано призначення платежу, вказані різні строки повернення депозиту, вказаний інший договір, якого позивач не надає. Тобто позивач не надає банківської виписки, яка б могла підтвердити внесення коштів на депозит у сумі 6000 доларів США. Позивач не вносив у касу банку вказану суму. Зазначає, що розпорядження, додані до позову, не підписані касиром, що прямо суперечить Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою НБУ №174 від 01.06.2011 року. Пунктом 1.3 Розділу IV вказаної Інструкції, встановлено, що касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. Вказує, що до обов`язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача. Тобто із доданого «розпорядження», вони встановленим законодавством вимогам до касових документів не відповідають. Отже, внесення 6000 долів США не підтверджено договором банківського вкладу та належними доказами про внесення коштів на депозит. Зазначає, що AT «Сенс Банк» в повному обсязі не визнає позов на підставах, вказаних у даному відзиві. Разом з тим AT «Сенс Банк» вважає, що позивачем не доведено факту укладення договору банківського вкладу, його письмова форма не додержана. Відсутні належні докази внесення коштів за договорами. Стверджує, що позивачем пропущено 3-річний строк звернення до Банку з вимогами про стягнення коштів за договором, який зазначений у позові. Таким чином, з посиланням на відповідні норми законодавства, просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.11.2023 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 20.12.2023. 19.12.2023 представником АТ «Сенс\~Банк» - Самокишею В.Ю. на адресу суду скеровано заяву про відвід судді. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.02.2024 в задоволенні заяви - адвокатки Вікторії Самокиші про відвід судді - відмовлено. Також, 19.12.2023 представником АТ «Сенс-Банк» - В.Ю. Самокишею на адресою суду подано заяву про призначення судових засідань в режимі відео-конференції, про направлення справи за підсудністю, про залишення позову без руху, призначення комплексної судової почеркознавчої та судової технічної експертизи документів, клопотання про зупинення провадження у справі, заяву про залучення третіх осіб, клопотання про витребування доказів та обов`язкову участь позивача в судових засіданнях та відзив на позовну заяву. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.02.2024 клопотання представника відповідача АТ «Сенс-Банк» Самокиші\~В.Ю. про направлення справи за підсудністю, залучення третіх осіб, про залишення позову без руху, про призначення судової експертизи - залишено без задоволення. Клопотання представника відповідача АТ «Сенс-Банк» про витребування доказів та обов`язкову явку позивача в судових засіданнях - задоволено частково, визнано обов`язковою участь позивачки [PERSON] в судових засіданнях. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, який проводити в режимі відеоконференції з використанням комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon на 01.04.2024 за участі сторін. Заходів щодо забезпечення доказів, забезпечення позову по справі не вживалося, зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. Позиція представників сторін в судовому засіданні Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Гончарук В.В. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх повністю. [PERSON] пояснила, що особисто передала кошти представнику відповідача [PERSON] та підписала договір банківського вкладу. Представники відповідача АТ «Сенс\~Банк»\~-\~Самокиша В.Ю., [PERSON] в режимі відео конференції просили відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, безпідставними. Факт укладення договору банківського вкладу не підтверджено належними доказами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 19.12.2008 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення банку Васильковою Г.В., укладено Договір № 20/5 банківського вкладу Депозитний вклад зі сплатою процентів у кінці терміну на суму 5\~000 доларів США з нарахуванням відсотків в розмірі 22 % річних. Залишок коштів на рахунку 5174 доларів США. Згідно із умовами договору п.1.1 Договору банк відкриває депозитний рахунок та приймає на вклад кошти в сумі 5000 доларів США згідно цього ж пункту договору внесення клієнтом грошових коштів підтверджується банком шляхом видачі розпорядження та договору. Пунктом 1.3. Договору визначено, що на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються. Згідно з розпорядженням від 21.08.2012 року загальна сума вкладу [PERSON] складала 6 000 доларів США\~. У розпорядженні зазначено номер договору 20/4, дата договору 04.11.2008. Оригінал розпорядження досліджено в судовому засіданні, та встановлено наявність на ньому мокрої печатки відповідача та підписів. Судом також встановлено, що відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні № 12014260110000622, внесеному в ЄРДР 21 листопада 2014 року, [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, 4, 5 ст.191, ч.2 ст.200 КК України. У зв`язку із реорганізацією правонаступником активів та зобов`язань АТ «Укрсоцбанку» з 15.10.2019 стало АТ «Альфа-Банк», яке з 30.11.2022 змінило найменування на АТ «Сенс Банк». Норми права, які застосував суд та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступних висновків. Відповідно до \~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1)керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази,що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена,а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Положення\~ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність»\~містить поняття: вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~(у редакції, чинній на момент укладення договорів банківського вкладу, що міститься в розпорядженнях) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частин першої, другої\~статті 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). За правилами\~статті 1059 ЦК України\~договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачою ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого\~постановою Правління НБУ від 3 грудня 2003 року №516\~(у редакції, чинній на момент укладення договорів банківського вкладу), залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до пункту 2.9 глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ 01 червня 2011 року №174 (далі -\~Інструкція № 174; у редакції, чинній на момент укладення договорів банківського вкладу), банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. У пункті 10.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої\~постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492\~(у редакції, чинній на момент укладення договорів банківського вкладу), передбачено порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунка кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Відповідно до пункту 1.1 статті 1 розділу IV Інструкції №174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією\~Інструкцією, належать, зокрема, заява на переказ готівки (додаток 8) та заява на видачу готівки (додаток 10). Інструкція №174\~визначає зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп`ютерної техніки з відображенням обов`язкових реквізитів, передбачених цією\~Інструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом (пункт 1.2 статті 1 розділу IV Інструкції №174). Відповідно до пункту 1.3 статті 1 розділу IV Інструкції №174 касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. З огляду на вказане письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджене договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (див. висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 6 червня 2012 року у справі № 6-17цс12 і від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-118цс14). Квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі (див. також висновки Верховного Суду України, викладені в постановах від 25 квітня 2012 року у справі № 6-20цс12 та від 6 квітня 2016 року у справі № 6-352цс16). Аналогічний висновок міститься в постанові ВП ВС від 18 квітня 2023 року, справа №199/3152/20. Судом встановлено, що в розпорядженні на внесення коштів на депозит від 21.08.2012 року (договір №20/4, дата договору 04.11.2008 року) зазначено, що сума депозиту становила 3000 доларів США, сума внесених коштів на депозит 3000 доларів США, загальна сума депозиту 6000 доларів США Однак, матеріали справи не містить договору депозиту №20/4 від 04.11.2008, укладеного між [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк», як і відсутнє розпорядження на внесення коштів на виконання наданого позивачкою договору депозиту № 20/5 від 19.12.2008 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами\~укладення письмового договору банківського вкладу та внесення грошової суми на його вкладний (депозитний) рахунок щодо предмета спору з істотними умовами, враховуючи, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею відповідного документа або ощадного сертифіката. Подібний висновок міститься в постанові ВС від 22.12.2023 року в справі №308/9488/21. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1\~ст.76 ЦПК України). Згідно ч.1\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В силу ч.1\~ст.79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1-2\~ст.80 ЦПК України). За приписами ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На виконання зазначених норм позивачем не надано належних та достовірних доказів щодо існування між ним та банком договірних відносин банківського вкладу, якими є в сукупності сам договір та банківські документи, які підтверджують факт внесення коштів. Що стосується заяви сторони відповідача про застосування строку позовної давності, то суд відзначає наступне. Згідно зі\~статтею 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом частини першої\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 4 листопада 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли б бути ущемлені у разі, якщо було б передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, пункт 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, пункт 51). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі №372/1036/15-ц зроблено висновок, що виходячи з вимог\~статті 261 ЦК України\~позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності, не відповідає вимогам закону. З урахуванням викладеного, суд вважає, що підстав для застосування строку позовної давності в спірних правовідносинах немає, так як позивачем не доведено порушення його права щодо неповернення депозитних коштів. Щодо стягнення судового збору. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі відмови в позові - на позивача (частина 1, 2\~ст.141 ЦПК України). Ціна позову у цій справі визначена позивачкою в іноземній валюті доларах США та складає 6000 доларів США. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Згідно з даними Національного банку України станом на 16.04.2024 офіційний курс долара США становить 39.5737 грн. З огляду на вказані вимоги, з позивачки [PERSON] на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 2 374 гривень. На підставі викладеного, ст.ст.4, 15, 16, 509, 526, 608, 610, 625, 1058, 1059, 1060, 1061, 1068, 1070 ЦК України, ст.ст.1, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»,

Outcome: approved