Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

в позові вказано, що «… [INFO] померла [PERSON] , яка склала заповіт, посвідчений 20.12.2018 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновською Ю.М. у реєстрі за №752, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що заповідач за законом матиме право заповідає [PERSON] . 23 липня 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського округу Угриновської Ю.М. із заявою за № 131 про прийняття спадщини після [PERSON] , на підставі якої була заведена 23.07.2020 р. спадкова справа за № 03\\20, зареєстрована у спадковому реєстрі за №66161560. Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського округу Угриновської Ю.М. №122/02-31 від 18.08.2021 р. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що не надано оригінали правовстановлюючих документів про належність вищезгаданого спадкового майна [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №280085856 від 19.10.2021 року, об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 10625395, однокімнатна квартира, загальною площею 59 кв.м., житловою площею 21.1 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить: [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м. Івано-Франківська 24.03.2005 року, в частці 1/3; [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м. Івано-Франківська 24.03.2005 року, в частці 1/3; [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м. Івано-Франківська 24.03.2005 року, в частці 1/3. Згідно постанови №122/02-31 від 18.08.2021 р., до складу спадщини входить 2/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій: 1/3 частка - на підставі свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м. Івано-Франківська 24.03.2005 року, згідно розпорядження міського голови від 01.03.2005 року №77-р; 1/3 частка - у порядку прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] - [PERSON] ( спадкова справа заведена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кіцулою О.М. 24.01.2018 р., за № 4/2018, зареєстрована у реєстрі за №61900525). Позивачу не відомо де знаходиться свідоцтво про право власності на вищезгадане майно. Інший співвласник - [PERSON] на усні прохання написати спільну заяву про видачу дубліката правовстановлюючого документу відповідав відмовою та уникає подальших зустрічей з позивачем. Тому позивач просила суд визнати за нею право на 2/3 частки в праві власності на квартиру [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та її представник надали перед судом пояснення про те, що позивач прийняла у спадщину 2/3 частки в праві власності на квартиру, але не може оформити своє право через не оформлення нотаріусом свідоцтва за умов відсутності документу на спадкове майно; майно перебуває в іпотеці, а тому будь-які права відповідача оформленням прав позивача не буде порушено; позивач обходила спадкодавця, була її подругою, а тому на неї спадкодавець склала заповіт. Відповідач в судові засідання не з`являвся, повідомлений судом про судові засідання належним чином. В судовому засіданні представник третьої особи надав перед судом пояснення про те, що не доведено чи позивач розшукувала оригінал документу про власність; в іншому провадженні позивач надала довідку про відсутність боргу по кредиту; за постановою нотаріуса інших спадкоємців немає; позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини; суд відмовляє в позові через його пред`явлення до неналежного відповідача, належним відповідачем є орган місцевого самоврядування; [PERSON] не є спадкоємцем, а є співвласником іншої 1/3 частки. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] . 20.12.2018 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Угриновською Ю.М. посвідчено у реєстрі за №752 заповіт, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що заповідач за законом матиме право заповідає [PERSON] . 23 липня 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського округу Угриновської Ю.М. із заявою за № 131 про прийняття спадщини після [PERSON] , на підставі якої була заведена 23.07.2020 р. спадкова справа за № 03\\20, зареєстрована у спадковому реєстрі за №66161560. Постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського округу Угриновської Ю.М. №122/02-31 від 18.08.2021 р. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що не надано оригінали правовстановлюючих документів про належність вищезгаданого спадкового майна [PERSON] . Належність спадкодавцю спірного майна відповідач не спростував і не заперечив. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №280085856 від 19.10.2021 року, об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 10625395, однокімнатна квартира, загальною площею 59 кв.м., житловою площею 21.1 кв.м. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить: [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м. Івано-Франківська 24.03.2005 року, в частці 1/3; [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м. Івано-Франківська 24.03.2005 року, в частці 1/3; [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м. Івано-Франківська 24.03.2005 року, в частці 1/3. Згідно постанови №122/02-31 від 18.08.2021 р., до складу спадщини входить 2/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій: 1/3 частка - на підставі свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду м. Івано-Франківська 24.03.2005 року, згідно розпорядження міського голови від 01.03.2005 року №77-р; 1/3 частка - у порядку прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] - [PERSON] ( спадкова справа заведена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кіцулою О.М. 24.01.2018 р., за № 4/2018, зареєстрована у реєстрі за №61900525). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ч. 1 ст. 1218 ЦК України вказано, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч. 1 ст. 1220 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В ч. 1 ст. 1226 ЦК України вказано, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до\~ст.\~1236\~ЦК України\~заповідач має\~право охопити\~заповітом права\~та обов`язки,\~які йому\~належать на\~момент складення\~заповіту,\~а також\~ті права\~та обов`язки,\~які можуть\~йому належати\~у майбутньому.\~ Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. В ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Таким чином на ім?я позивача було складено заповіт щодо усього майна спадкодавця. Позивач подала заяву про прийняття спадщини, яку за змістом постанови нотаріуса складає 2/3 частки в праві на спірну квартиру. Обставину складання заповіту та прийняття спадщини позивачем відповідач не заперечив. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов?язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved