Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій вказала, що 11 квітня 2023 року було складено Акт Н-1/НП спеціального розслідування гострого професійного захворювання що сталося 17.04.2020 року, яким визнано захворювання фельдшера з медицини невідкладних станів станції ЕМД №2 м Кременчука КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» [PERSON] на COVID - 19 таким, що не пов`язане з виробництвом. Вважає, що рішення комісії є незаконним, а Акт Н-1/НП від 11 квітня 2023 року складено з порушенням діючого законодавства України та суперечить Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 з наступних підстав. У наданому позові посилається на обставини, за яких сталося гостре професійне захворювання. Так 05.04.2022 року о 07 год. 00 хв. фельдшери з медицини невідкладних станів (далі - фельдшери) станції ЕМД № 2 м. Кременчук КП «Полтавський обласний центр ЕМД та МК ПОР» [PERSON] та [PERSON] , а також водій автотранспортних засобів Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області [PERSON] (склад виїзної бригади № 77) приступили до виконання своїх професійних обов`язків згідно графіка роботи працівників на квітень місяць 2020 року. О 07 год. 10 хв. до бригади надійшов виклик за адресою: [ADDRESS] до хворої [PERSON] з приводу - діагноз: гіпертермія, в коментарі: хворіє цукровим діабетом, кашель. Під час виклику хвора була обстежена та їй була надана допомога. 06.04.2020 року хвора [PERSON] буда госпіталізована до КНП КРР «Кременчуцька центральна районна лікарня» з діагнозом правобічна пневмонія та була обстежена за допомогою ПЛР - тестування на COVID -19. 16.04.2020 року був визначений лабораторно підтверджений результат аналізу позитивний. Під час з`ясування контактних осіб з хворою [PERSON] , підтверджений випадок захворювання на COVID - 19, було встановлено і ряд медичних працівників станції ЕМД №2 м. Кременчук КП «Полтавський обласний центр ЕМД та МК ПОР», які з нею мали безпосередній контакт, а саме: фельдшер з медицини невідкладних станів [PERSON] та [PERSON] , які приїздили на виклик та надавали допомогу [PERSON] 05.04.2020 року. 17 квітня 2020 року КМВП ЛД ДУ «Полтавський обласний лабораторний центр МОЗ України» повідомив керівництво станції ЕМД № 2 м. Кременчук про контакти медичних працівників станції ЕМД № 2 м. Кременчук з хворими на COVID -19, зокрема фельдшера [PERSON] , яка працювала в цей день. Надалі, їй було дане усне розпорядження головного лікаря станції ЕМД №2 м Кременчук про необхідність здачі аналізів та самоізоляцію. ЇЇ зняли з виїзної бригади і направили на здачу зразків біологічного матеріалу для вірусологічного дослідження методом ПЛР. Результати лабораторних досліджень «Полтавського обласного лабораторного центру МОЗ України» на COVID - 19 фельдшера з медицини невідкладних станів станції ЕМД № 2 м. Кременчук [PERSON] - ПЛР - дослідження №1166/498 від 22.04.2020 року - результат позитивний. Після отримання позитивних результатів вона звернулась до сімейного лікаря для лікування. Вказала, що 01.06.2020 року наказом № 58-н Управління Держпраці у Полтавській області була створена комісія для спецрозслідування даного профзахворювання. 16 вересня 2020 року був складений акт Н-1/НП, яким визнано захворювання фельдшера з медицини невідкладних станів Станції ЕМД № 2 м Кременчука [PERSON] на COVID - 19 такими, що не пов`язане з виробництвом та не є професійним. 16.11.2020 року нею була направлена заява до Управління Держпраці у Полтавській області про призначення повторного розслідування. 29.12.2020 року наказом № 204-н Управління Держпраці у Полтавській області була створена нова комісія для розслідування даного профзахворювання. 16.06.2021 року був складений Акт Н-1/НП за результатами засідання комісії, яким захворювання фельдшера з медицини невідкладних станів (виїзної бригади ЕМД) станції екстреної медичної допомоги №2 м. Кременчук [PERSON] визнано таким, що не пов`язане з виробництвом. Вказала, що 20.07.2022 року рішенням Глобинського районного суду Полтавської області скасовано вищезазначений Акт Н-1/НП від 16 червня 2021 року. Постановою Полтавського апеляційного суду від 31.10.2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Зазначила, що Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці наказом від 15.03.2023 року за №168ПНС утворено нову комісію та організовано проведення спеціального розслідування щодо з`ясування обставин та причин настання гострого професійного захворювання [PERSON] 11.04.2023 року був складений акт Н-1/НП за результатами засідання комісії, яким захворювання фельдшера з медицини невідкладних станів (виїзної бригади ЕМД) станції екстреної медичної допомоги №2 м.Кременчук [PERSON] визнано таким, що не пов`язане з виробництвом. \~ \~ \~ \~ Вказала, що Комісією повністю проігноровані висновки Глобинського районного суду Полтавської області, Полтавського апеляційного суду та докази, які містяться в матеріалах спецрозслідування. Крім того, вказала на незаконність Акта спеціального розслідування з тих підстав, що Комісія була створена з порушенням вимог діючого Порядку розслідування. Так, до складу комісії була залучена [PERSON] , заступник начальника відділу профілактики та розслідування нещасних випадків управління контрольно- перевірочної роботи головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Відповідно до Наказу № 204-Н від 29.12.2020 року [PERSON] вже приймала участь в розслідуванні даного професійного захворювання у [PERSON] . Згідно протоколу № 1 від 30.12.2020 року на [PERSON] були розподілені обов`язки як члена комісії, а відповідно до Протоколу № 2 від 06.01.2021 року та Протоколу № 3 від 23.04.2021 року [PERSON] приймала активну участь в засіданнях комісії та голосуванні. Це суперечить вимогам п. 58 Прядку де зазначено, що Повторне розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії). Недотримання цієї норми є грубим порушенням Порядку №337. Також, саме розслідування проведено з порушенням Порядку №337. Розслідування проходило під тиском членів комісії, які знаходились в більшості, а саме від КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради». Після остаточного голосування, голова комісії зобов`язав [PERSON] написати обґрунтування в акті, на якій підставі комісія дійшла висновку про голосування за відсутність у [PERSON] гострого професійного захворювання. [PERSON] виклала в акті суб`єктивне бачення та доводи, які комісією на засіданнях не досліджувались та почала наполягати на залишенні такої редакції Акта, а в іншому випадку акт більшість не підпише. Вказала, що під час засідань всі члени комісії від КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» в кількості чотирьох чоловік та член комісії [PERSON] вели себе деструктивно, незважаючи на документальні докази у справі, які вказували на професійність захворювання у [PERSON] , та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували даний факт. Вони вигадували надумані обставини по справі, а коли голова комісії продовжив розслідування для з`ясування всіх висловлених обставин, взагалі проігнорували засідання та відмовились від подальшого розслідування. З чого можна зробити висновок, що задача членів комісії від КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» та [PERSON] проголосувати за будь-яких обставин проти визнання у [PERSON] професійного захворювання, а не з`ясування обставин та причин цього захворювання. Також цими членами комісії повністю проігноровані висновки Глобинського районного суду Полтавської області та Полтавського апеляційного суду. Акт супуручить фактичним обставинам справи. Так, комісія встановила та зазначили в акті, що фельдшери з медицини невідкладних станів Станції ЕМД № 2 м. Кременчука [PERSON] та [PERSON] 05.04.2021 року надавали допомогу [PERSON] (імовірне джерело інфекції), у якої згодом був виявлений COVID - 19 і у фельдшерів, після забору необхідних аналізів, також був встановлений діагноз COVID - 19. Також матеріали розслідування містять абсолютно всі документальні докази, що свідчать про професійність захворювання на COVID - 19 фельдшера з медицини невідкладних станів Станції ЕМД № 2 м. Кременчука [PERSON] , а саме: - \~ \~ \~ \~Висновки лікаря інфекціоніста профзахворювання [PERSON] на COVID - 19. - \~ \~ \~ \~Карта епідеміологічного обстеження № 2 вогнища інфекційного захворювання, складена на хвору [PERSON] де зазначено: розділ 4 п. 2 Наймовірніше місце зараження - за місцем роботи, п. 3 імовірне джерело інфекції - хвора [PERSON] - \~ \~ \~ \~Акт санітарно-епідеміологічного обстеження від 24.04.2020 року де встановлено, що зараження виникло на території м. Кременчука Полтавської області. Наймовірніше місце зараження - за місцем роботи. Імовірніше джерело інфекції є [PERSON] - \~ \~ \~ \~Консультативний висновок спеціаліста № 2066 (профпатолога) від 11.06.2021 року (на [PERSON] ): «Висновок спеціаліста (встановлений діагноз): Гостра респіраторна хвороба (вірус ідентифікований № 1165 від 22.04.20), легкий перебіг - гостре професійне захворювання встановлене в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ на ЛЕК 07.04.21. На підставі висновку протоколу засідання ЛЕК від 07.04.21р. № 14-849 НДІ ГП та ПЗ ХНМУ захворювання вважається пов`язаним з професійною діяльністю». -Медичний висновок лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я про наявність (відсутність) гострого професійного захворювання від 07.04.2021р. № 14/849/2, вих. № 070112/627 від 08.04.2021р., ( [PERSON] ), в якому зазначено: «Висновок (діагноз вперше виявленого гострого професійного захворювання: 2019 n СОV. Гостра респіраторна хвороба, легкий перебіг (вірус ідентифікований №1165 від 22.04.2020), - гостре професійне захворювання, встановлено в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ на ЛЕК 07.04.2021р. Встановлення (не встановлення) гострого професійного характеру захворювання - захворювання професійне. Крім того зазначила, що обґрунтування професійного захворювання щодо неї викладено в окремих думках Голови комісії [PERSON] та члена комісії [PERSON] , де вони зазначили про своє непогодження з висновком колег. Враховуючи викладене, позивач прохала суд: встановити факт настання гострого професійного захворювання у фельдшера з медицини невідкладних станів Станції ЕМД №2 м.Кременчука [PERSON] на COVID -19 на виробництві; визнати незаконним та скасувати Акт форми Н-1/НП від 11 квітня 2023 року спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 17.04.2020 року з фельдшером з медицини невідкладних станів Станції ЕМД №2 м.Кременчука [PERSON] та вирішити питання судових витрат. Ухвалою судді Глобинського районного суду Полтавської області від 11 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с.39). 08.06.2023 року надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача КП «Полтавського обласного центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф Полтавської обласної ради» - в.о.директора Д.Лавренка, згідно якого просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вказував, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві вони не визнають, вважають їх необгрунтованими та не доведеними, оскільки рішення комісії є законним, а Акт Н-1/НП від 11.04.2023 року складено без порушення діючого законодавства України. Також зазначив, що оспорюваний акт було складено та затверджено юридичною особою публічного права - Північно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, тому саме до компетенції цього органу відноситься створення комісії та складання акту, а не до повноважень КП «Полтавського обласного центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф Полтавської обласної ради». Таким чином, КП «Полтавський обласний центр ЕМД та МК ПОР» не вчиняв дій та не приймав рішень, які б могли порушити права позивача, тому не вірно зазначати їх відповідачем у справі (т.1 а.с.50-53). 21.06.2023 року надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці начальника О.Розумного, згідно якого прохав суд ухвалити рішення на підставі викладених у відзиві пояснень та доказів щодо позовних вимог [PERSON] . Вказав, що Міжрегіональне управління не заперечує факту настання нещасного випадку, але у зв`язку з тим, що Міжрегіональне управління не самостійно приймає рішення пов`язувати чи не пов`язувати нещасний випадок з виробництвом, голова комісії, який є посадовою особою Міжрегіонального управління, приймає рішення колегіально. Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві визначено Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337 (далі - Порядок №337). Розслідування (спеціальне\~розслідування)\~проводиться у\~разі настання\~нещасного випадку\~та/або\~гострого професійною\~захворювання (отруєння),\~у тому\~числі про\~які своєчасно\~не повідомлено\~роботодавцю чи\~внаслідок яких\~втрата працездатності\~потерпілого настала\~не одразу.\~Спеціальному розслідуванню\~підлягають гострі\~професійні захворювання\~(отруєння)\~ що призвели до тяжких чи смертельних наслідків. Наказом Міжрегіонального управління №168/ПНС від 15.03.2023 року утворено комісію з повторного спеціального розслідування випадку гострого професійного захворювання працівника. До складу спеціальної комісії були включені всі представники та спеціалісти, які відповідно до Порядку №337 повинні розслідувати випадок гострого професійного захворювання, який стався із [PERSON] та щодо складу комісії не було порушено п.58 Порядку №337. Разом з цим, Міжрегіональне управління наголошує на тому, що саме посадові особи Міжрегіонального управління, які є членами комісії із спеціального повторного розслідування, визнали даний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом. Акт Н-1/НП від 11.04.2023 року підписаний членами комісії з окремою думкою голови комісії [PERSON] , який є посадовою особою Міжрегіонального управління та членом комісії [PERSON] , яка також є посадовою особою Міжрегіонального управління. Вказані посадові особи не згодні з висновком комісії і вважають, що випадок повинен бути пов`язаний з виробництвом. Однак, незважаючи на всі підтверджені факти, висновки спеціалістів, комісія більшістю голосів не визначила захворювання [PERSON] професійним (т.1 а.с.71-77). Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 02 серпня 2023 року закрито підготовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.186). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, прохав їх задовольнити та додатково зазначив, що при винесенні оспорюваного рішення комісія діяла на власний розсуд, що є неприпустимим, при цьому не взяла до уваги висновки спеціалістів, не врахувала рішення судів першої та апеляційної інстанції. Крім того, комісією було порушено Порядок №337, оскільки попередньо у складі комісії вже брала участь [PERSON] , яка хоч і не підписувала попередній скасований судом Акт Н-1/НП від 16.06.2021 року, але брала участь у засіданнях комісії та висловлювала свою думку, що підтверджується протоколами засідань. Представник відповідача Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - Яловець М.А. в судовому засіданні пояснила, що Міжрегіональне управління не заперечує сам факт настання нещасного випадку та вважає, що захворювання позивача пов`язано з виробництвом, однак повпливати на комісію вони не можуть. Також зазначила, що сам позов вони не визнають, бо вони є державною установою. Також представник відповідача прохала при винесенні рішення судом врахувати окремі думки викладені [PERSON] і [PERSON] . Представник відповідача КП «Полтавського обласного центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф Полтавської обласної ради» - Гречаний Я.В. в судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні позову та вказав, що вони не вважають себе відповідачем у справі. Зазначив, що рішення комісії є законним і складено без порушень. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач [PERSON] під час виникнення спірних правовідносин працювала фельдшером з медицини невідкладних станів станції ЕМД №2 м Кременчука КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради». Так, 05.04.2022 року о 07 год. 00 хв. фельдшери з медицини невідкладних станів (далі - фельдшери) станції ЕМД № 2 м. Кременчук КП «Полтавський обласний центр ЕМД та МК ПОР» [PERSON] та [PERSON] , а також водій автотранспортних засобів Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області [PERSON] (склад виїзної бригади № 77) приступили до виконання своїх професійних обов`язків згідно графіка роботи працівників на квітень місяць 2020 року. О 07 год. 10 хв. до бригади надійшов виклик за адресою: [ADDRESS] до хворої [PERSON] з приводу - діагноз: гіпертермія, в коментарі: хворіє цукровим діабетом, кашель. Під час виклику хвора була обстежена та їй була надана допомога. 06.04.2020 року хвора [PERSON] буда госпіталізована до КНП КРР «Кременчуцька центральна районна лікарня» з діагнозом правобічна пневмонія та була обстежена за допомогою ПЛР - тестування на COVID -19. 16.04.2020 року був визначений лабораторно підтверджений результат аналізу позитивний. Під час з`ясування контактних осіб з хворою [PERSON] , підтверджений випадок захворювання на COVID - 19, було встановлено і ряд медичних працівників станції ЕМД №2 м. Кременчук КП «Полтавський обласний центр ЕМД та МК ПОР», які з нею мали безпосередній контакт, а саме: фельдшер з медицини невідкладних станів [PERSON] та [PERSON] , які приїздили на виклик та надавали допомогу [PERSON] 05.04.2020 року. 17 квітня 2020 року КМВП ЛД ДУ «Полтавський обласний лабораторний центр МОЗ України» повідомив керівництво станції ЕМД № 2 м. Кременчук про контакти медичних працівників станції ЕМД № 2 м. Кременчук з хворими на COVID -19, зокрема фельдшера [PERSON] , яка працювала в цей день. Надалі, [PERSON] було дане усне розпорядження головного лікаря станції ЕМД №2 м Кременчук про необхідність здачі аналізів та самоізоляцію. ЇЇ зняли з виїзної бригади і направили на здачу зразків біологічного матеріалу для вірусологічного дослідження методом ПЛР. Результати лабораторних досліджень «Полтавського обласного лабораторного центру МОЗ України» на COVID - 19 фельдшера з медицини невідкладних станів станції ЕМД № 2 м. Кременчук [PERSON] - ПЛР - дослідження №1166/498 від 22.04.2020 року - результат позитивний. Після отримання позитивних результатів [PERSON] звернулась до сімейного лікаря для лікування. 01.06.2020 року наказом № 58-н Управління Держпраці у Полтавській області була створена комісія для спецрозслідування даного профзахворювання. 16 вересня 2020 року був складений акт Н-1/НП, яким визнано захворювання фельдшера з медицини невідкладних станів Станції ЕМД № 2 м Кременчука [PERSON] на COVID - 19 такими, що не пов`язане з виробництвом та не є професійним. Рішення ґрунтувалось лише на висновку обласного профпатолога про неможливість встановити зв`язок з гострим професійним захворюванням. 16.11.2020 року [PERSON] направила заяву до Управління Держпраці у Полтавській області про призначення повторного розслідування. 29.12.2020 року наказом № 204-н Управління Держпраці у Полтавській області була створена нова комісія для розслідування даного профзахворювання. 16.06.2021 року був складений Акт Н-1/НП за результатами засідання комісії, яким захворювання фельдшера з медицини невідкладних станів (виїзної бригади ЕМД) станції екстреної медичної допомоги №2 м. Кременчук [PERSON] визнано таким, що не пов`язане з виробництвом. Рішенням\~Глобинського районного суду Полтавської області від 20 липня 2022 року\~позов [PERSON] до КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради», Управління Держпраці у Полтавській області про визнання незаконними та скасування акту спеціального розслідування гострого професійного захворювання, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано Акт форми Н-1/НП від 16 червня 2021 року спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 05.04.2020 року з фельдшером з медицини невідкладних станів Станції ЕМД №2 м.Кременчука [PERSON] . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат. Постановою Полтавського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до ч.4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено судом, відповідно до наказу Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №168/ПНС від 15.03.2023 року, утворено нову комісію та організовано проведення спеціального розслідування щодо з`ясування обставин та причин настання гострого професійного захворювання [PERSON] . Згідно Акту форми Н-1/НП від 11.04.2023 року розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 17 квітня 2020 року, комісія прийшла до наступних висновків. Комісією встановлено, що фельдшер з медицини невідкладних станів станції ЕМД №2 м.Кременчук КП «Полтавський обласний центр ЕМД та МК ПОР» [PERSON] , 17.04.2020 року пройшла ПЛР тестування, результати якого виявилися позитивними і з 17.04. по 19.05.20 р. знаходилася на амбулаторному лікуванні з приводу COVID-19 вдома під наглядом сімейного лікаря у зв`язку із легким перебігом. 05.04.2020 \~ \~ \~ \~року [PERSON] контактувала з хворою [PERSON] , яку 06.04.2020 року було госпіталізовано до лікарні, яка не була визначена для лікування хворих на COVID-19, експрес-тест на COVID-19 показав негативний результат. Тобто на момент виклику хворої [PERSON] захворювання на COV1D-19 не виявлено. Вищевикладені факти мають належно оформлені підтвердження, які не викликають сумніву. У зв`язку з тим, шо не було но детально інформації про термін та перебіг захворювання у громадянки [PERSON] та хворих, які перебували поряд в лікарні на стаціонарному лікуванні не можливо однозначно стверджувати, що захворювання фельдшера [PERSON] є гострим професійним захворюванням, отриманим на виробництві. Запит від 22.03.2021 р. № 55/06 до високоспеціалізованої установи-клініки Науково-Дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань Харківського Національного медичного університету надано з порушеннями Порядку та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 року №337. У зв`язку з цим у протоколі № 3 засідання комісії з повторного спеціального розслідування гострого професійного захворювання на COVID-19 від 29.03.2023 року одним із членів комісії [PERSON] була надана пропозиція звернутися до Інституту гігієни праці та проф. захворювань ім. Кундієва АН України, однак головою комісії [PERSON] не взято до уваги ця пропозиція. Насамкінець, на той час (з 05.04.2020 по 23.05.2020 рр.) відсутнє нормативно-правове врегулювання згідно постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2000 р. № 1662 «Про затвердження переліку професійних захворювань» (зі змінами), тобто гостра респіраторна хвороба COVID-19, спричинена коронавірусом SARS-CoV-2 не була професійним захворюванням та брати до уваги вищевказаний висновок не є доречним. Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 34 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, комісія із повторного спеціального розслідування прийняла рішення шляхом голосування більшістю голосів, що захворювання фельдшера з медицини невідкладних станів, станції ЕМД №2 м. Кременчук КП «Полтавський обласний центр ЕМД та МК ПОР» [PERSON] визнано таким, що не пов`язане з виробництвом з подальшим складанням акту Н-1/НП. Скасувати та визнати таким, що втратив чинність акт за формою Н-1/НП спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 05 квітня 2020 року з фельдшером з медицини невідкладних станів Станції ЕМД №2 м. Кременчук [PERSON] , затвердженого начальником Управління Держпраці у Полтавській області 22.06.2021р. (т.1 а.с.14-23). Акт від 11.04.2023 року підписано разом із окремою думкою члена комісії [PERSON] , яка є лікарем з гігієни праці відділу з питань гігієни праці та атестації робочих місць за умовами праці управління інспекційної діяльності у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. Яка, зокрема, зазначила, що «вона не погоджується з висновками інших членів комісії з розслідування, що захворювання не може бути професійним, та визнано таким, що не пов`язане з виробництвом, зазначивши ряд причин. Вказала, що захворювання на COVID-19 фельдшера з медицини невідкладних станів станції екстреної медичної допомоги №2 м.Кременчука [PERSON] можна вважати пов`язаним з виробництвом, зважаючи на встановлені факти які є підставами для такого ствердження.» (т.1 а.с.22-23). Крім того, Акт від 11.04.2023 року підписано разом із окремою думкою Голови комісії [PERSON] , який є головним державним інспектором відділу з питань гігієни праці та атестації робочих місць за умовами праці управління інспекційної діяльності у Полтавській області. Який, зокрема, зазначив, що «він не погоджується з висновками колег по комісії з розслідування випадку захворювання на коронавірусну хворобу COVID-19 фельдшера медицини з невідкладних станів (виїзної бригади ЕМД) станції екстреної медичної допомоги №2 м.Кременчук [PERSON] , що захворювання не може бути професійним, визнано таким, що не пов`язане з виробництвом, зазначивши ряд причин. Вказав, що у випадку захворювання фельдшера [PERSON] присутні всі обставини, визначені МОЗ і КМ України за наявності яких захворювання може бути професійним та ці обставини мають документальне підтвердження і ніяких сумнівів у всіх членів комісії під час роботи комісії не викликали. Вказані факти лягли в основу висновків за результатом епідеміологічного обстеження випадку захворювання фельдшера [PERSON] та заключення лікаря-інфекціоніста, лікаря профпатолога області про професійний характер захворювання та відповідне заключения інституту гігієни праці і профзахворювань ХНМУ. Незважаючи на всі підтверджені факти, висновки спеціалістів, комісія більшістю голосів не визнає захворювання професійним. В процесі підготовки акту ф.Н-1 Н/П член комісії [PERSON] самостійно, без обговорення склала акт ф.Н-l Н/П та протокол №3 засідання комісії в основі якого були викладені особисті оціночні судження та обставини, які комісією не досліджувалися. В телефонній розмові [PERSON] зазначила, що її акт підпише більшість, чим дала зрозуміти про можливість використання адмін. ресурсу. Оскільки думка [PERSON] грунтувалася на твердженні що хвора Р, якій надавала допомогу [PERSON] не була хворою на Cov.19 оскільки було проведено експрес тестування хворої 6.04.20 р., а також те, що [PERSON] озвучила ці обставини лише після голосування, враховуючи що такі обставини є суттєвими і можуть впливати на підсумкове рішення, мною було прийняте рішення про подання запиту до лікувального закладу з цих обставин та направлена службова записка керівнику про продовження терміну роботи комісії. Робота комісії наказом Північно-Східного міжрегіонального управління №198/ПНС від 4.04.23р. продовжена. 6.04.23р. отримана відповідь про результати експрес-тестування 6.04.20р. хворої Р. На 10-00 6.04.23р. мною було призначено засідання комісії про що повідомлені телефоном та електронною поштою члени комісії. У телефонній розмові [PERSON] , [PERSON] заявили проте, що вони вважають свою місію виконаною і не з`являться на засідання. О 10-00, 6.04.23р. конференцзв`язок був встановлений, але підключилася лише член комісії [PERSON] та станція №2 ЕМД м.Кременчук де був присутній лише представник фельдшера [PERSON] Засідання не відбулося. Вищезазначене є причиною мого непогодження з висновком моїх колег, підставою стверджувати про неконструктивну роботу комісії та, навіть за цих умов, комісією досліджено і підтверджено достатньо фактів щоб стверджувати, що обставини захворювання відповідають підпункту 1 пункту 52 Порядку розслідування, за яким захворювання є пов`язаним з виробництвом.» (т.1 а.с.20-21). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав пояснення ідентичні викладеним в окремій думці. Вирішуючи питання щодо наявності або відсутності підстав для скасування вказаного акту, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України визначає, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Відповідно до ч. 2 ст. 36 цього Закону факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому КМУ, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Згідно із статтею 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організувати розслідування і вести облік нещасник випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання і аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом, питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене в судовому порядку. Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року №337, визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п.1 даного Порядку). Відповідно до п.12. Порядку на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія). Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи. Відповідно до п. 30 Порядку розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) комісією підприємства (установи, організації) проводиться протягом п`яти робочих днів з дня утворення комісії. У разі виникнення потреби у проведенні лабораторних досліджень, експертизи, випробувань для встановлення обставин і причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у випадках, зазначених у пункті 43 цього Порядку, розслідування може бути продовжене роботодавцем за письмовим погодженням з територіальним органом Держпраці за місцем настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) або за місцезнаходженням підприємства (установи, організації) (у разі події (аварії, катастрофи тощо) під час руху транспортних засобів усіх видів) до отримання відповідних висновків, матеріалів, відповідей, пояснень тощо. Відповідно до п. 41 Порядку за рішенням комісії (спеціальної комісії) у разі необхідності проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків та експертизи для встановлення обставин і причин нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та розроблення плану заходів щодо запобігання виникненню подібних нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) наказом роботодавця або органу, що утворив комісію (спеціальну комісію), може утворюватися експертна комісія за погодженням з органами, організаціями, установами тощо, представники яких залучаються до її роботи. За результатами роботи експертна комісія зобов`язана скласти висновок, в якому повинна надати обґрунтовані та об`єктивні відповіді на поставлені комісією (спеціальною комісією) питання. Зазначений висновок використовується комісією (спеціальною комісією) під час складання акта за формою Н-1 і є невід`ємною частиною матеріалів розслідування. Відповідно до п.43 Порядку заклади судово-медичної експертизи, експертно-технічні центри, органи досудового розслідування, інші органи та установи на запит роботодавця, голови комісії (спеціальної комісії), потерпілого (членів його сім`ї чи уповноваженої ними особи) повинні безоплатно надавати у найкоротший строк матеріали та висновки щодо нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), а у разі, коли необхідні висновки судово-гістологічної та судово-токсикологічної експертизи, - після проведення цих досліджень. Відповідно до п. 52 Порядку обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом,\~є, окрім іншого: виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений); перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час. Відповідно до п. 53 Порядку нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються не пов`язаними з виробництвом у разі вчинення потерпілим кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; смерті працівника від загального захворювання або самогубства, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження. Відповідно до п. 54 Порядку контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), аварій, підготовкою матеріалів розслідування, веденням їх обліку, вжиттям заходів до усунення причин їх настання здійснюють органи Держпраці та робочі органи Фонду відповідно до компетенції. Зазначені органи у разі виявлення порушень вимог цього Порядку та/або у зв`язку з надходженням від потерпілого (члена його сім`ї чи уповноваженої ними особи) обґрунтованого звернення разом з підтвердженими документами щодо незгоди з висновками комісії стосовно обставин та причин нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) вживають відповідно до компетенції заходів для проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-1. Відповідно до п. 55 Порядку № 337 за результатами перевірки матеріалів розслідування та/або у разі відмови роботодавця провести розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) чи скласти або затвердити акт за формою Н-1, а також у разі приховування факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) посадова особа Держпраці або її територіального органу має право видавати обов`язковий до виконання припис за формою Н-9 згідно з додатком 24 щодо проведення розслідування, оформлення матеріалів розслідування відповідно до вимог цього Порядку. Отже, в разі незгоди потерпілого з бездіяльністю комісії щодо проведення розслідування і складання акту відповідної форми, працівник має право звернутись до органу Держпраці із заявою, а той, в свою чергу, має право видавати обов`язкові для виконання приписи за формою Н-9 щодо оформлення матеріалів розслідування відповідно до положень Порядку № 337. В іншому випадку за захистом своїх прав працівник може звернутись до суду. Відповідно до п. 58 Порядку якщо потерпілі, члени їх сім`ї, установи, організації, які брали участь в проведенні розслідування, незгодні з висновками комісії, протягом трьох років з дати отримання акту за формою Н-1 можуть звернутись до роботодавця, органів Держпраці щодо призначення повторного розслідування. Висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) можуть бути оскаржені лише у судовому порядку. Відповідно до п. 57 порядку № 337 рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за формою Н-1 можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні). Окрім того, вищезазначеними нормами Порядку № 337 передбачена можливість продовження строків розслідування нещасного випадку з метою проведення експертизи для встановлення обставин і причин нещасного випадку, для проведення якої наказом утворюється експертна комісія або якщо такі висновки надаються відповідними установими у найкоротший термін на запит роботодавця. Таким чином процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності визначається Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого ПКМУ №1232 від 30.11.2011 року. Відповідно до п.14 Порядку №1232 лише комісія з розслідування має повноваження щодо з`ясування обставин та причин настання нещасного випадку, визначати за результатами розслідування чи пов`язаний нещасний випадок із виробництвом чи ні, складати відповідні акти. До аналогічних висновків дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 10.06.2015 року по справі №6-10355св15 та ухвалі від 01.06.2016 року по справі №223/562/14-ц. Суди, аналізуючи складені акти розслідування нещасного випадку в сукупності із поданими сторонами доказами по суті, вправі перевіряти обставини, викладені в акті проведення розслідування нещасного випадку, що складається уповноваженою комісією, відповідно до Порядку №1232, лише в частині дотримання вимог закону при формуванні комісії, проведенні розслідування та складання актів та не вправі, підміняючи собою уповноважену комісію, виконувати функції, що належать до її виключеної компетенції, а не компетенції суду, а саме здійснювати аналіз нещасного випадку, визначати той чи інший нещасний випадок таким, що пов`язаний чи не пов`язаний з виробництвом, а тим більше зобов`язувати комісію складати акти конкретного змісту. Суд не вправі, в порушення конституційних принципів, перебирати на себе права та обов`язки уповноваженої комісії та не повинен підмінювати функції уповноваженої комісії з розслідування (ухвала Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.07.2011 року справа №6-22954св11). Таким чином, лише комісія з розслідування має повноваження щодо з`ясування обставин та причин нещасного випадку, встановлює за результатами розслідування чи пов`язаний нещасний випадок із виробництвом чи ні, складає відповідні акти. Згідно роз`яснення Державної служби України з питань праці щодо розслідування випадків ГРВІ (коронавірусної інфекції) COVID-19 у медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження на COVID-19, процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві визначено Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337. Лабораторно підтверджені випадки інфікування COVID-19 медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження на COVID-19 (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), розслідуються як випадки гострого професійного захворювання відповідно до вимог Порядку. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалася на те, що комісія, якою складено оспорюваний акт, не в повній мірі виконала вимоги Порядку №337 та не встановила фактичні обставини, наявність причинно-наслідкового зв`язку між її хворобою та виконанням нею трудових обов`язків. При цьому, ПЛР дослідження на COVID-19 показав позитивний результат у [PERSON] . Згідно п. 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, гостре професійне захворювання (отруєння) це захворювання (або смерть), що виникло після однократного (протягом не більш як однієї робочої зміни) впливу на працівника шкідливих факторів фізичного, біологічного та хімічного характеру (у тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання); нещасний випадок це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо. При цьому, в п. 52 Порядку № 337 визначені обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, до яких, зокрема, належить однократний вплив на працівника шкідливих чи небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре професійне захворювання (отруєння), за наявності висновку закладу охорони здоров`я. Згідно з\~абзацом першим пунктом 33 Порядку № 337\~комісія (спеціальна комісія) зобов`язана провести засідання комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), на якому розглянути інформацію про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), розподілити функції між членами комісії, провести зустріч з потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) та скласти протоколи засідання комісії згідно з додатком 4. При цьому,\~суд погоджується\~з доводами\~позивача про\~те,\~що комісія\~з спеціального\~розслідування створена\~з порушенням\~вимог Поряду\~№337,\~оскільки як\~вбачається з\~матеріалів справи, до складу комісії була залучена [PERSON] , заступник начальника відділу профілактики та розслідування нещасних випадків управління контрольно- перевірочної роботи головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Відповідно до Наказу № 204-Н від 29.12.2020 року [PERSON] вже приймала участь в розслідуванні даного професійного захворювання у [PERSON] . Згідно протоколу № 1 від 30.12.2020 року на [PERSON] були розподілені обов`язки як члена комісії, а відповідно до Протоколу № 2 від 06.01.2021 року та Протоколу № 3 від 23.04.2021 року [PERSON] приймала активну участь в засіданнях комісії та голосуванні (т.1 а.с.31-35). Разом з цим, суд приходить до висновку, що комісією під час проведення розслідування не обґрунтовано не взято до уваги Медичний висновок лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я про наявність (відсутність) гострого професійного захворювання від 07.04.2021р. № 14/849/2, вих № 070112/627 від 08.04.2021р., ( [PERSON] ), в якому зазначено: «Висновок (діагноз вперше виявленого гострого професійного захворювання: 2019 n -\~COV.\~Гостра респіраторна\~хвороба,\~легкий перебіг\~(вірус\~ідентифікований №1165\~від 22.04.2020), - гостре професійне захворювання, встановлено в\~клініці НДІ\~ГП та\~ПЗ ХНМУ\~на ЛЕК\~07.04.2021р.\~Встановлення (не\~встановлення)\~гострого професійного\~характеру захворювання - захворювання професійне». Разом з цим, членами комісії не взято до уваги висновки, викладені у рішенні Глобинського районного суду Полтавської області від 20.07.2022 року та постанові Полтавського апеляційного суду від 31.10.2022 року. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що комісія, якою було складено оспорюваний акт, не в повному обсязі виконала вимоги Порядку №337 та не встановила фактичні обставини, наявність причинно-наслідкового зв`язку між хворобою [PERSON] та виконанням нею своїх трудових собов`язків фельдшера з медицини невідкладних станів станції ЕМД №2 м Кременчука КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради». Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про скасування\~Акту спеціального розслідування нещасного випадку (гострого професійного захворювання) від 11.04.2023 року. В свою чергу, відповідач не надав суду безперечних доказів на підтвердження того, що гостре інфекційне захворювання позивач [PERSON] отримала не під час виконання своїх трудових обов`язків. Разом з цим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] про встановлення факту настання гострого професійного захворювання у фельдшера з медицини невідкладних станів Станції ЕМД №2 м.Кременчука [PERSON] на COVID -19 на виробництві, з огляду на те, що положення Порядку №337 дають підстави дійти висновку, що вимоги про визнання гострого професійного захворювання таким, що пов`язане з виробництвом, відноситься до компетенції комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання. Спеціальна комісія встановлює факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання з виробництвом, тобто спеціальна комісія є спеціальним суб`єктом щодо встановлення вказаного факту, рішення якого може бути оскаржено до суду. Суд не може перебирати на себе функції уповноваженої спеціальної комісії і робити висновки про те, чи відноситься гостре професійне захворювання до такого, що пов`язане із виробництвом, а тим більше зобов`язувати комісію зі спеціального розслідування скласти акт спеціального розслідування гострого професійного захворювання за формою Н-1 та картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5. Подібний висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 21.05.2020 року у справі №186/1053/17 (провадження №61-45421св18), від 18.03.2020 року у справі №235/3755/17 (провадження №61-37170св18), від 26.01.2022 року у справі №227/2477/20 (провадження №61-15810св21), від 08.06.2022 року у справі №604/290/19 (провадження №61-18558св21), від 18.01.2023 року у справі №742/1433/21 (провадження №61-4627св22). Таким чином, саме зі вказаних правових підстав позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту настання гострого професійного захворювання на коронавірусну хворобу COVID-19 не підлягають задоволенню. Вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи та звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. При вирішенні питання про судові витрати, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача - Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (оскільки оскаржуваний Акт розслідування від 11.04.2023 року затверджено першим заступником начальника Управління) суму судового збору на користь держави. Так, як суд прийшов до висновку про задоволення однієї із двух позовних вимог, судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial