Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

У жовтні 2023 року ТОВ «ФЕ «Еліт Фінанс» через представника - адвоката Рудницького Ю.І. звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 491033154 від 27.08.2020 року станом на 20.12.2021 року у розмірі 54 746,02 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.08.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитним договір № 491033154. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «Альфа-Банк» виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти, в свою чергу позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 20.12.2021 року становить 54 746,02 грн. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 27.08.2020 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора у зобов`язанні від 01.08.2023 року боржника було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні, однак, вимога позичальником не виконана. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 20.12.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 54 746,02грн. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 31.10.2023 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін (а.с. 37). Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками двічі направлялась на адресу її місця проживання згідно інформації Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб: [ADDRESS] , проте, двічі поверталась до суду з відміткою «повернення» «за закінченням терміну зберігання». Однак, згідно наявної у матеріалах справи розписки, ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками отримана [PERSON] 30.01.2024 року (а.с. 44). Крім того, 08 лютого 2024 року [PERSON] була ознайомлена із матеріалами справи у приміщенні суду (а.с. 4). Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористалась, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк була повідомлена в ухвалі про відкриття провадження у справі. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлена про судовий розгляд справи, відзив на позовну заяву не подала, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про стягнення заборгованості. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні не подавалися. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.08.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про надання кредиту № 491033154. Відповідач того ж дня подала Анкету-Заяву про акцепт публічної пропозиції АТ Альфа Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». За умовами укладеної угоди, відповідач отримав від банку кредит на суму 35 947,70 грн. зі сплатою 39,90% річних (фіксована ставка) за користування кредитом, строком на 60 місяців до 28.08.2025 року. Сторонами також було підписано додаток № 1, що є невід`ємною частиною угоди про надання кредиту № 491033154, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а також Паспорт споживчого кредиту (а.с. 4-7). 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 4, за яким АТ «Альфа-Банк» відступає ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право грошової вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу від 20.12.2021 року, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 491033154 від 27.08.2020 року в розмірі 54 746,02 грн, з яких: 35 947,70 грн. - заборгованість за кредитом; 18 798,32 грн. - заборгованість по відсотках (а.с. 26-28). ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» направило та адресу відповідача повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні в порядку ст. 516 ЦК України та досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань. Однак відповідач у порушення умов кредитного договору не сплатила суму заборгованості позивачу, та у разі неотримання повідомлення про відступлення прав вимоги - також не сплатила суму заборгованості первісним кредиторам (а.с. 20-25). Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором від 27.08.2020 року № 491033154 станом на 20.12.2021 року відповідач мала заборгованість у розмірі 54 746,02 грн, з яких: 35 947,70 грн. - заборгованість за кредитом; 18 798,32 грн. - заборгованість по відсотках (а.с. 9). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Позивач зобов`язання за договором виконав, а відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту ст. ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання». Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідачем не виконано зобов`язання, визначені договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідач не скористалась своїми правами, передбаченими ст. ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не надала суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. ст. 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів у загальному розмірі 54746,02 грн., тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення позову у повному обсязі. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються повністю, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у сумі 2 684,00 грн. (а.с. 3). На підставі викладеного та

Outcome: approved