Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що 25.05.2013 вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалось, більше року подружжя проживає окремо, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного позивач просила розірвати шлюб між сторонами, стягнути на її користь судові витрати. Після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 22.01.2024 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження. Копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 27.02.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У строк, що визначений в ухвалі суду (до 13.03.2024), і станом на 11.04.2024 відповідач відзиву не подав. Жодних клопотань чи заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін до суду також не надходило. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 24 СК України передбачає засаду добровільності шлюбу: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25.05.2013 виконавчим комітетом Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 25.05.2013, актовий запис № 7. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.11.2017, яке видано Матейківською сільською радою Барського району Вінницької області, у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, спільно не проживають. З урахуванням небажання позивача підтримувати подружні стосунки, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача. Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 гривень. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved