Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод і визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідачка створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, обмежує можливість бачитися та турбуватися про доньку, повідомляє неправдиві відомості доньці про особу позивача, чим спотворює відношення до останнього. Просить встановити наступний графік побачень: -друга та четверта субота кожного місяця, у період з 00.00 години до 00.00 години; друга і четверта неділя кожного місяця, у період з 00.00 години до 00.00 години. -в будні дні парні числа кожного протягом чотирьох годин у період з 08.00 години до 20.00 години. -побачення мають відбуватися без присутності матері [PERSON] за місцем проживання батька дитини або в інших громадських місцях на розсуд батька. -у святкові для дитини дні (день народження, тощо). -два рази на рік у зимовий та літній період можливість проведення з дитиною відпустки впродовж двох тижнів. Представник позивача у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав повністю та просить суд позов задовольнити відповідно до графіка побачень, визначеного самим позивачем. Представник відповідача просить суд відмовити позивачу в задоволенні вимог відповідно до запропонованого ним графіку, вважає за необхідне врахувати що відповідачка з дитиною тимчасово проживають за межами України, що за визначенням унеможливлює дотримання запропонованого [PERSON] графіку побачень. Просить суд визначити спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною відповідно графіку, запропонованого органом опіки та піклування. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Отже, з 2010 року по 2014 рік сторони спору перебували в шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.03.2014 року. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу батьків, дитина залишилася проживати з матір`ю [PERSON] . Встановлено також, що у зв`язку з війною російської федерації проти України та запровадженням воєнного стану, з метою забезпечення безпеки дитини, відповідачка з донькою виїхала за межі України на проживання за кордоном. Рішенням Байковецької сільської ради Тернопільського району №170 від 16 серпня 2022 року «Про затвердження висновку служби дітей «Про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] для її тимчасового виїзду за межі України», вирішено затвердити означений висновок. На цей час дитина з матір`ю проживає у Канадській федерації, у м. Торонто, з оформленим медичним страхуванням до 01.02.2026 року. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 08.11.2023 року затверджено висновок щодо встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] [INFO] . Змістом висновку вбачається, що 16.10.2023 року з дитиною за допомого телефонного зв`язку проведено бесіду, при якій [PERSON] повідомила, що вони з мамою проживають у місті Торонто в Канаді. Вона відвідує школу, займається баскетболом, повідомила, що батько не привітав її з днем народження, зовсім їй не телефонує, однак вона не проти спілкуватися з батьком за допомогою телефонних дзвінків, з урахуванням графіку. Враховуючи викладене та в інтересах дитини, органом опіки та піклування запропоновано до повернення дитини в Україну, здійснювати участь батька у спілкуванні з донькою у спосіб необмеженого особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку через мережу інтернет за допомогою месенджерів Скайп, Вайбер, Телеграм, Вотсап, Сігнал, фейстайм та інших, з урахуванням режиму дня дитини та за бажанням дитини. Згідно із вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до вимог ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що дійсно між сторонами спору існує спір щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою, котра проживає з матірю за межами України. При цьому, при визначенні бажаного порядку участі, суд зобов`язаний дослухатися до думки самої дитини. Враховуючи викладені обставини та інтереси дитини, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною відповідно графіку, запропонованого органом опіки та піклування .

Outcome: partial