Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

18.03.2024 до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із вказаною заявою, в якій просить: встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] . В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що [INFO] померла його мати- [PERSON] . Він є спадкоємцем за законом першої черги на спадкове майно після смерті матері. Проте, оформити свої права на спадщину не має можливості, оскільки необхідно встановити факт родинних відносин з матір`ю в зв`язку з тим, що у його свідоцтві про народження на російській мові « [PERSON] » в графі мати вказано на російській мові « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть матері вказано « [PERSON] ». В свідоцтві про одруження його батьків значиться наречена « [PERSON] », прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». В свідоцтві про народження матері вона значиться як « [PERSON] », а її батьком « [PERSON] ». В свідоцтві про смерть його діда прізвище, ім`я та по батькові останнього значиться [PERSON] ». За вказаних підстав по батькові його матері у документах значиться по-різному, а саме: « [PERSON] », « [PERSON] », через що вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Уповноважений представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - Галуша П.В. в судове засідання також не з`явився, на електронну пошту суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями, відповідно до статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина 2 статті 1223 ЦК України). Відповідно до норм статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України). Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини, згідно частини 1 статті 1270 ЦК України, встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника- [PERSON] . Заявник є спадкоємцем за законом першої черги на спадкове майно після смерті матері. Проте, оформити свої права на спадщину не має можливості, оскільки необхідно встановити факт родинних відносин з матір`ю в зв`язку з тим, що у його свідоцтві про народження на російській мові « [PERSON] » в графі мати вказано на російській мові « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть матері вказано « [PERSON] ». В свідоцтві про одруження батьків заявника значиться наречена « [PERSON] », прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». В свідоцтві про народження матері вона значиться як « [PERSON] », а її батьком « [PERSON] ». В свідоцтві про смерть діда заявника прізвище, ім`я та по батькові останнього значиться " [PERSON] ". За вказаних підстав по батькові його матері у документах значиться по-різному, а саме: « [PERSON] », « [PERSON] ». Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 судам роз`яснено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.273 ЦПК України (п.1 ч.1 ст.315 діючого ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК України). Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Як роз`яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. На підтвердження своїх вимог, заявником [PERSON] надано суду наступні письмові докази: копію свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] , виданого 09.02.2004 Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. (Київ); копію свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] , виданого 26.11.1968 Калинівським ЗАГС; копію свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] , виданого повторно 24.03.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області; копію свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 09.05.1961; копію свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 14.05.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області; копію домової книги для прописки громадян, жителів в будинку [ADDRESS] . Крім того, на підтвердження зазначеного факту заявником додано заяву громадянки [PERSON] . справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області. Оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, суд вважає встановленим, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви, що передбачено п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved