Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Позовну заяву обґрунтовано тим, що між позивачем ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» та відповідачем [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] , 27.12.2013 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг, у останнього виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.03.2018 по 31.05.2023 у розмірі 12352,93 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 9607,22 грн., інфляційна складова в розмірі 2005,85 грн., три проценти річних в розмірі 736,86 грн., а всього 12352,93 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17.10.2023 справу передано до Дарницького районного суду міста Києва за підсудністю. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07.12.2023 справу передано до Деснянського районного суду міста Києва за підсудністю. 16.01.2024 справа надійшла до Деснянського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.01.2024 зазначена позовна заява передана судді Сенюті В. О. Ухвалою Деснянського районного суд міста Києва від 17.01.2023 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, про причину неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.12.2013 (а.с. 6). Відповідно до Розпорядження № 18 від 19.11.2010 Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації «Про прийняття в експлуатацію об`єкту житлового призначення у Деснянському районні» житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , передано на обслуговування та експлуатацію ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» (а.с.5). 27.12.2013 між ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» та [PERSON] укладено договір № 84 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 7), предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим договором. А відтак, [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП». За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України власники квартири зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити оплату за комунальні послуги. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги. Пунктом 3 п. п.5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлений строк. Отже, [PERSON] як власник квартири та споживач житлово-комунальних послуг, зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отриманні комунальні послуги. З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримував житлово-комунальні послуги з 01.03.2018 по 31.05.2023, від яких не відмовлялася, а також отримує рахунки на сплату за вказаних послуги, які містять у собі суму заборгованості. Також, від відповідача не надходило жодного звернення на адресу позивача з відповідними заявами та необхідними документами, які б могли підтверджувати тимчасову відсутність споживачів у житлових приміщеннях в спірний період. Окрім того, жодних заяв про відмову від користування житлово-комунальних послуг, скарг щодо обсягу та якості наданих послуг відповідачем не заявлялось. Враховуючи викладене, судом встановлено, що ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» свої зобов`язання виконує належним чином, надає послуги з управління будинком для забезпечення всіх мешканців будинку комунальними послугами. Натомість, відповідач свої зобов`язання не виконує належним чином, не здійснює платежів за житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим у відповідача за період з 01.03.2018 по 31.05.2023 утворилась заборгованість, яка становить 12352,93 грн., з яких борг за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 9607,22 грн., 3% річних у розмірі 739,86 грн., інфляційні втрати у розмірі 2005,85 грн, яка підтверджується відповідними розрахунками, наявними в матеріалах справи (а.с. 11). Відповідач частково сплатив заборгованість, оплата була врахована позивачем під час розрахунку заборгованості, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Крім того, згідно розрахунку заборгованості 3% річних та інфляційні витрати позивачем не нараховувалися на суму заборгованості починаючи з 24.02.2022 на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Проте, відповідачем не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦПК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved