Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

В лютому 2024 року заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої посилалися на те, що 11.09.2020 року між ними зареєстровано шлюб в Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ), про що складено відповідний актовий запис №1622. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Заявники вказують, що спільне життя та сумісне проживання як подружжя припинено, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, крім того зазначали, що відповідно до укладеного між ними договору досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу та участі у забезпеченні умов її життя й вихованні того з батьків, хто проживатиме окремо. З огляду на це вони вважають, що їхні особисті та майнові права, як і права їхньої дитини, розірванням шлюбу порушені не будуть, а тому подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважають неможливим, тому сторони звернулись до суду з спільною заявою та просять суд укладений між ними шлюб розірвати. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами, в яких просять розглядати справу в їхню відсутність, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити посилаючись на обставини справи, викладені в заяві. Враховуючи, що заявники по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявників на підставі наявних матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.09.2020 року між заявниками зареєстровано шлюб в Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ), про що складено відповідний актовий запис №1622. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно з письмовим договором між батьками щодо участі у вихованні, утриманні та визначення місця проживання дитини від 04.10.2023 року між заявниками досягнуто згоди про виховання та місце проживання спільної дитини, а також сплату аліментів. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи матеріали справи, з огляду на спільну заяву, договір, підписаний сторонами, обставин, викладених в заяві, про те, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 109 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved