Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Представник комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради - лікар-психіатр Ступар О.І. звернувся з заявою про госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , в психіатричний заклад, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що остання страждає важким психічним захворюванням, не усвідомлює потреби в госпіталізації та лікуванні, її стан становить загрозу для оточуючих, в разі не надання їй кваліфікованої медичної допомоги буде спричинене суттєве погіршення стану її здоров`я, пацієнтка відмовляється від лікування в стаціонарі - висновком комісії лікарів-психіатрів прийнято рішення: вирішити питання її примусового лікування у психіатричному стаціонарі. Представник заявника - лікар-психіатр Ступар О.І. підтримав заяву, зазначаючи, що [PERSON] лікується в умовах психіатричного стаціонару втретє. Доставлена швидкою допомогою у супроводі поліції та сестри. [PERSON] страждає важким психічним розладом, є небезпечною для оточуючих, з її боку була агресія по відношенню до сестри. На даний час її стан погіршився, у зв`язку з чим потребує госпіталізації. Лікування для неї буде ефективне, оскільки амбулаторно [PERSON] відмовляється лікуватися. Просить заяву задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що хворою себе не вважає. Зазначила, що писала заяви в поліцію, на які не реагують, прибувають на місце події і нічого не роблять, тому вона має нести цей «хрест» поліції. Вважає, що їй підсипали олово, яке їй шкодить, страждає від того що її отруюють. Вказала, що агресії до оточуючих не проявляє, «любить своїх ближніх». Раніше вона працювала лікарем-отоларингологом. Їй заздрять, сестра пхає її по «псіхушках». Мама п`є воду, яку отруюють. Просить суд відмовити у задоволенні заяви. Представник особи, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію - адвокат Микулич І.В. у судовому засіданні зазначив, що наявності ознак, що [PERSON] становить небезпеку для оточуючих немає, а тому просить суд відмовити у задоволенні даної заяви. Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо заяви. Вислухавши лікаря-психіатра, думку прокурора, особу, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, адвоката, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , поступила у вищезазначений лікувальний заклад 04.04.2024 року, 3-й раз за життя, за направленням БШМД, у супроводі працівників поліції та мами, у зв`язку з погіршенням психічного стану здоров`я. Відповідно до комісійного висновку лікарів-психіатрів ( Лищенюк В.В. , Ступар О.І. ) від 05.04.2024 року, [PERSON] встановлено діагноз: шизоафективний розлад, змішаний тип, параноїдний синдром. У висновку лікарів зазначено, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації та лікування у психіатричному стаціонарі, оскільки страждає важким психічним захворюванням, не усвідомлює потреби в госпіталізації та лікуванні, її стан становить загрозу для оточуючих, в разі не надання їй кваліфікованої медичної допомоги буде спричинене суттєве погіршення стану її здоров`я. З поданих матеріалів заяви вбачається, що [PERSON] лікується в умовах психіатричного стаціонару не вперше: 1-й раз перебувала в ПОКЦПЗ з 07.06.2022 по 09.06.2022 з д-м: гострий, переважно маячний, психотичний розлад, параноїдний синдром. Лікування: не отримувала. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 09.06.22 року, в примусовому стаціонарному лікуванні в психіатричному закладі відмовлено, пацієнтка самостійно поїхала додому з зали суду. Знаходилась на лікуванні в ОПКЛ №1 21.02.2023 по 05.04.2023 з д-м: гострий, поліморфний психотичний розлад, з симптомами шизофренії, афективно-параноїдний синдром; 2-й раз перебувала в ПОКЦПЗ з 07.03.2024 по 08.03.2024 з д-м: Шизоафективний розлад, змішаний тип, афективно-параноїдний синдром, гвання: не отримувала. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 08.03.2024 в примусовому стаціонарному лікуванні в психіатричному закладі відмовлено, пацієнтка самостійно поїхала додому з зали суду. Зі слів мами: вона вважає, що її труять оловом, сусіди підливають, підсипають в хаті токсичні речовини, не спить і далі не може так жити. Ліки вдома не приймала, змінилася в поведінці, вважає, що навколишні люди хочуть їй зла, отруюють воду, «...роблять з мене божевільну...», викликала поліцію з цього приводу, після чого була доставлена БШМД в супроводі поліції та матері на лікування; 3-й останній раз перебувала в ПОКЦПЗ 30.03.2024 по 02.04.2024 з д-м: Шизоафективний розлад, змішаний тип, афективно-параноїдний синдром. Лікування: не отримувала. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 02.04.2024, в примусовому стаціонарному лікуванні в психіатричному закладі відмовлено, пацієнтка самостійно поїхала додому з зали суду. 04.04.2024 поїхала в будинок, де мешкає сестра, була агресивна, поламала стіл каменем, погрожувала сестрі. Було викликано БШМД та доставлено в ПОКЦПЗ. Відомості про психічну поведінку [PERSON] підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: супровідним листком КНП «Обласний клінічний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Івано-Франківської обласної ради» № 348 від 04.04.2024, заявою [PERSON] від 04.04.2024 року; записом лікаря приймального відділення від 04.04.2024; висновком комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару від 04.04.2024 року, матеріалами справи у їх сукупності. Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 293 ЦПК України,суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; пропсихіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. У зв`язку з викладеним, аналізуючи обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи висновок лікарсько-психіатричного огляду комісії лікарів-психіатрів комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст.ст. 13, 14, 17 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved