Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

12 грудня 2023 року заявник [PERSON] , громадянин України, звернувся до суду з заявою про усиновлення малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з внесенням відповідних змін до актового запису про їх народження. В обґрунтування заяви зазначив, що з [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі і разом виховують її дітей від попереднього першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оскільки діти проживають в їх сім`ї, він відчуває себе психологічно підготовленим до їх виховання, може бути їх батьком і надати належне виховання, духовний та фізичний розвиток. Усиновлення ним дітей є доцільним та таким, що відповідає їх інтересам. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав з підстав, викладених в ній, просив суд її задовольнити. Заявник пояснив свою мотивацію щодо питання усиновлення дітей, вказав, що має можливість в подальшому надавати дітям належне виховання, батьківські тепло та ласку. Процедура, яка передує усиновленню, ним витримана. Заінтересована особа [PERSON] не заперечила щодо усиновлення її дітей. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви, вказуючи на те, що усі необхідні документи зібрані згідно чинного законодавства України, на усиновлення є усі правові підстави, воно є доцільним та відповідатиме інтересам дітей. Думка заявника щодо усиновлення дітей є виваженою. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного. Головним принципом, який має застосовуватися до усиновлення, є принцип, передбачений статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, відповідно до якого рішення про усиновлення має відповідати найвищим інтересам дитини. Частина 3 та 4 ст. 5 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) закріпили, що держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини і бере під свою охорону кожну дитину, яка позбавлена належного батьківського піклування. Згідно зі ст. 207 СК України усиновлення - це прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , громадянин України, [INFO] , з 12 жовтня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] та має задовільний стан здоров`я, на обліку в психіатричному диспансері та диспансерному обліку з приводу психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває. Заявник є військовослужбовцем ЗСУ, має офіційні достатні доходи, його заробіток за період з 01.05.2023 року по 31.10.2023 року становить 271044,23 грн, проживає з сім`єю в орендованому житлі, де для дітей відведена окрема кімната, місце для сну, відпочинку та проведення дозвілля. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб сторін, висновком про стан здоров`я заявника, Витягом з інформаційно-аналітичної системи МВС про відсутність судимостей, довідкою про доходи, актом обстеження матеріально-побутових умов /а.с.6,7,8,9,10,11,12, 13, 8,19,20/. Малолітні діти - [PERSON] народився [INFO] , та [PERSON] народилася [INFO] . Їх батьками в свідоцтві про народження записані: батько [PERSON] та матір [PERSON] , яка після укладення шлюбу із заявником змінила прізвище на « [PERSON] »/ а.с.16,17/. Відповідно до копії свідоцтва про смерть батько дітей - [PERSON] ,, [INFO] , помер [INFO] /а.с.15/. Матір дітей [PERSON] надала нотаріально-посвідчену заяву - згоду на усиновлення малолітніх дітей заявником у справі [PERSON] , що передбачено положеннями ч.5 ст.217 СК України /а.с.14/. Згідно висновку виконавчого комітету Звягельської міської ради Житомирської області від 07.12.2023 року усиновлення малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є доцільним і таким, що відповідає інтересам дітей /а.с.4-5/. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] дієздатний, фізично й психічно здоровий, матеріально забезпечений, має стабільну заробітну плату, бажає і має можливість займатися вихованням малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] -дітей своєї дружини, яка не заперечує проти їх усиновлення. З правовими наслідками усиновлення заявник обізнаний та розуміє всі аспекти, пов`язані з усиновленням дітей, відчуває себе психологічно підготовленим до виховання усиновлених дітей, а тому суд вважає, що він може бути батьком малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та разом з їх матір`ю, надати їм належне виховання, освіту, духовний та фізичний розвиток, зробити їх життя щасливим і повноцінним. З огляду на викладене та враховуючи наявність позитивних рекомендацій органу опіки та піклування щодо доцільності усиновлення дітей заявником, суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Обставин, які виключають можливість усиновлення, визначені ст.212 СК України, судом не встановлено. Суд також вважає можливим, у відповідності до статей 229, 231 СК України, задовольнити вимогу заявника щодо запису його батьком усиновлених дітей, зміни їх прізвища, про що внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Разом з тим, суд не вбачає підстав для внесення змін щодо зміни по батькові дітей, оскільки воно ідентичне з іменем усиновлювача [PERSON] .

Outcome: approved