Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

У листопаді 2023 року ТОВ «ФІНФОРС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.06.2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» і [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН» був укладений електронний кредитний договір 1461437-А. Правила надання коштів в кредит розміщені на вебсайті www.ccloan.ua. Загальний розмір наданого кредиту складає 18\~000 грн., строк кредиту з 22.06.2021 року по 21.07.2021 року, проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,597 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. ТОВ «СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надав кредит в сумі 18\~000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника, маска картки № [NUMBER] …5104. У встановлений термін 21.07.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором не виконав, проте між первісним кредитором та відповідачем укладена додаткова угода № 1 від 21.07.2021 року, за якою пролонговано дію договору на два дні за стандартною процентною ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитними коштами. 22.06.2021 року кредитний договір було авто пролонговано у зв`язку з цим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних дні до 12.08.2021 року. В період автопролонгації діє підвищена процентна ставка в розмірі 2,99 %. 26.08.2021 року між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «ФІНФОРС» укладено договір факторингу №40071779-117, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором, в т.ч. за кредитним договором «1461417-А» від 22.06.2021 року на суму 40\~011,48 грн. Ураховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором «1461417-А» від 22.06.2021 року в розмірі 40\~011,48 грн., судові витрати у виді сплати судового збору у розмірі 2\~684,00 гривень та витрат на правову допомогу у сумі 7000,00 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання\~ не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить\~ розписка про вручення судової повістки, до суду не направила відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що\~ відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] за допомогою електронного підпису, підписала кредитний договір «1461417-А» від 22.06.2021, угоду до кредитного договору № 1461437-А від 21.07.2021 (автопролонгація). Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ "CC ЛОУН. Згідно з пунктом 2.6.1. кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 18 000,00 грн. Відповідно до пункту 2.6.2. кредитного договору строк кредиту з 22.06.2021 по 21.07.2021 включно. Згідно п. 2.6.4. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,597 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, реальна річна процентна ставка при цьому становить 695,34 %. ТОВ «СС ЛОУН» виконало свої зобов`язання перед Позичальником за Кредитним договором та надало їй кредит в сумі 18 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Також, 21.07.2021 між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 1461437-А від 22.06.2021 про продовження строку дії договору, якою сторони встановили, що строк кредиту з 22.07.2021 по 23.07.2021 включно, запланована дата повернення кредиту 23.07.2021, а угодою від 21.07.2021 року до кредитного договору № 1461437-А від 22.06.2021 про продовження строку дії договору, якою сторони встановили, що строк кредиту з 24.07.2021 по 12.08.2021 включно, запланована дата повернення кредиту 12.08.2021, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 2,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту (12.08.2021) відповідач не виконала свої боргові зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 18000,00 грн. - заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту) та 22011,48 грн. - нараховані проценти, що підтверджується копією довідки ТОВ «СС ЛОУН» № 30/10-С від 30.10.2023 із розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором. 26.08.2021 між ТОВ "CC ЛОУН", як клієнтом, та ТОВ "ФІНФОРС", як фактором, було укладено Договір факторингу № 40071779-117 із додатками, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за Кредитним договором . Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі прав грошових вимог, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Як вбачається з Витягу з реєстру прав грошових вимог ТОВ "CC Лоун" 01 жовтня 2021 року відступило на користь ТОВ "ФІНФОРС"право вимоги за Кредитним договором "1461437-А" від 22.06.2021 на загальну суму 40011,48 грн. Відповідно до довідки ТОВ «Фінфорс» [PERSON] станом на 30.10.2023 року має заборгованість по кредитному договору № 1461437-А від 22.06.2021 перед кредитором в розмірі 18000,00 грн - заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту) та 22011,48 грн - нараховані проценти. За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закон). Пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,207 ЦК України). Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4ст. 263\~ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Згідно зі\~ст.13 Закону України «Про споживче кредитування»\~договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України «Про електронну комерцію». Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. ст.\~1077, 1078 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зібрані докази вказують на те, що 22.06.2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «СС ЛОУН» в електронній формі відповідний кредитний договір, за умовами якого, з урахуванням укладеної 21.07.2021 року угоди про автопролонгацію кредитного договору, вказана фінансова компанія перераховувала на картковий рахунок [PERSON] кредитні кошти у загальному розмірі 18000,00 гривень, а та зобов`язалася повернути кредити та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договорами. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними. У подальшому вказана фінансові компанія ТОВ «СС ЛОУН» відступила ТОВ «Фінфорс» право вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. З огляду на викладене слід дійти висновку, що [PERSON] не виконала обов`язки за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «Фінфорс» слід стягнути заборгованість за відповідним кредитним договором. Згідно представленого розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1461437-А від 22.06.2021 року, станом на 30.10.2023 року становить 40011,48 гривень та складається з тіла кредиту в сумі 18000,00 гривень та процентів в сумі 22011,48 гривень. Вказаний розрахунок відповідає умовам укладеного договору, доказів на його спростування матеріали справи не містять. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованість за договором №1461437-А від 22.06.2021 року в сумі 40011,48 грн., з яких: 18000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 22011,48 гривень заборгованість за нарахованими процентами. Окрім того, у своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені по справі судові витрати, які складаються із суми судового збору у розмірі 2\~684,00 грн. та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7\~000,00 грн. Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, а також витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, представником позивача надано до суду додаток до договору про надання правової допомоги від 20.02.2023 року, копією платіжної інструкції №3733 від 31.10.2023 року, вартість наданих послуг становить 7\~000,00 грн. Отже, відповідно до\~ст.133, ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 684,00 гривень та 7000,00 понесених витрат на правову допомогу.

Outcome: approved