Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

26.12.2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому свої вимоги мотивує тим, що 02.11.2021 року між АТ «Кредобанк» і [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL-339808. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, сума та валюта кредиту: 172 183,56 грн. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору, строк (термін) кредитування: до 30.10.2026 року. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, За користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, станом на 02.12.2023 року заборгованість [PERSON] перед AT «Кредобанк» становить у розмірі 255318,66 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 168996,26 грн.; заборгованості за відсотками - 86322,40 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №CL-339808 від 02.11.2021 року станом на 02.12.2023 року у розмірі 255318,66 грн, судовий збір у розмірі 3829,78 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 25531,86 грн. Ухвалою суду від 29.12.2023 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. У судове засіданні представник позивача до суду не з`явився, просив позовні вимоги задовольнити та справу розглядати без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлялась про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явилась, про причини своєї неявки суд не сповістила, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надала. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 02.11.2021 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» і [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL-339808. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, сума та валюта кредиту: 172 183,56 грн. Відповідно до п. 2.3. Кредитного договору, строк (термін) кредитування: до 30.10.2026 року. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, За користування кредитом Позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, однак заборгованість по сумі основного боргу та нарахованим відсоткам за користування кредитом позичальником у встановлені строки не була сплачена. 03.11.2023 року на адресу [PERSON] направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дана вимоги залишено відповідачем без реагування, борг не оплачено. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору № CL-339808 від 02.11.2021 року станом на 02.12.2023 року заборгованість [PERSON] перед AT «Кредобанк» становить у розмірі 255318,66 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 168996,26 грн.; заборгованості за відсотками - 86322,40 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у випадку невиконання зобов`язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У ч.1 ст. 1054 зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з\~викладеного,\~позовні вимоги\~щодо стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача заборгованості\~за кредитним\~договором №\~CL-339808\~від 02.11.2021\~року у\~розмірі 255318,66\~грн належить задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3829 грн 78 коп. Крім того,\~позивачем заявлено\~вимогу про\~стягнення з\~відповідача на\~користь банку\~витрат,\~пов`язаних з\~наданням професійної\~правничої допомоги у розмірі 25531,86 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Однак, позивачем не надані суду документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо), а також акту про виконані роботи на професійну правничу допомогу адвоката, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Outcome: approved