Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] , посилаючись на те, що 23.07.2021 року між ТОВ АВЕНТУС Україна» та [PERSON] , укладено кредитний договір №4507109. Згідно Договору про відступлення (купівлі продажу) прав вимоги від 17.01.2023 року право вимоги за договором кредиту №4507109 первісний кредитор відступив на користь «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». Внаслідок відступлення прав вимоги, «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є єдиним власником всіх прав вимог за договором кредиту №4507109 від 23.07.2021 року. Виходячи з вищезазначеного, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 33390,4 грн., 9249,13 грн. інфляційні втрати, 2041.85 грн. три відсотки річних та покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою Сторожинецького районного суду м.Сторожинець від 23.02.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою надав клопотання, в якому просив розглядати справу у відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, надали відзив на позовну заяву в якому просили суд розглянути справу без їх участі, задовольнити позов частково у сумі розміром 33390,4 грн. заборгованості, 438,84 ( витрати інфляції) та 79.58 грн (3% річних) посилаюсь на пояснення, надані у відзиві від 09.04.2024 року Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 23.07.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №4507109 про надання споживчого кредиту відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов договору сума кредиту складає 20000 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 22.08.2021 Строк кредиту може бути продовженим у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало за кредитним договором, надавши останньому кредит у розмірі 20 000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач 21.08.2021 року здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5700,00. В зв`язку з чим у відповідності до п.1.4 та п.4.2 кредитного договору відбулось продовження строку кредиту, ще на 30 днів ( до 20.09.2021 року). Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" до суду за захистом своїх прав, спірні правовідносини регулюються\~Цивільним кодексом України\~(далі -\~ЦК України). Так, судом також встановлено, що 27.09.2021 р. відповідач здійснив оплату нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5028,92грн. та 01.09.2021 р. відповідач здійснив оплату у розмірі 14000 грн. Згідно положень ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено\~ст.627 ЦК України, відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст.526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно\~ст.629 ЦК України\~- договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.5 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2\~ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За частинами 4, 6\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону\~передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Частинами 1 та 2\~ст.512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором №4507109 від 23.07.2021 р. Пунктом 1.4 кредитного договору №4507109 про надання споживчого кредиту від 23.07.2021 р. передбачено, що строк кредиту складає 30 днів. Пунктом 4.2.2 договору визначено, що споживач має право порушувати питання про продовження строку дії договору шляхом здійснення відповідного платежу у розмірі нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Відповідно до п. 4.2.3 кредитного договору кредитодавець вправі акцептувати пропозицію споживача про продовження строку дії договору шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту. У даній справі строк кредитування закінчився 22.08.2021 р. (останній день дії кредитного договору), оскільки споживач 21.08.2021 р. здійснив сплату 5700 грн. (сума нарахованих процентів за договором), спрямовану на пролонгацію дії кредитного договору, що вбачається з призначення платежу, однак доказів того, що відповідну оферту кредитодавцем було прийнято, матеріали справи не містять. Так, позивачем не надано доказів направлення споживачу текстового повідомлення про пролонгацію дії кредитного договору, що відповідало б приписам п.4.2.3 договору. Відтак суд приходить до висновку, що строк кредитування закінчився саме 22.08.2021 р. Отже нарахування позивачем заборгованості по відсоткам на період часу після закінчення строку дії кредитного договору є необґрунтованим, що вбачається з правового висновку ВС у постанові від 14 лютого 2018 р. по справі №564/2199/15-ц. Таким чином до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає кредитна заборгованість у розмірі 33390,4 грн. заборгованості, 438,84 ( витрати інфляції) та 79.58 грн (3% річних). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та інфляційного збільшення, суд зауважує, що 24 лютого 2022 р. відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України\~та\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,\~Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Вказаним законом, зокрема, доповнено пунктом 18\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного,надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Вказана норма є імперативною. Таким чином, із відповідача [PERSON] на користь позивача ТзОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 33390,4 грн. заборгованості, 438,84 ( витрати інфляції) та 79.58 грн (3% річних) а тому позов слід задовольнити частково. Відповідно до частин 1, 3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3\~ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У зв`язку з розглядом справи в суді представником позивача сплачено судовий збір у розмірі 2422,20 грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Столітнім М.М. надано договір про надання правової допомоги від 10.07.2023 р. між позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. та квитанція від 13.02.2024 року № 3364. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задоволенню частково тому витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу стягуються пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial