Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що між ним та [PERSON] 20.06.2009 року було укладено шлюб, серія свідоцтва [NUMBER] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 609, який 08.12.2021 року був розірваний на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова. Від шлюбу колишнє подружжя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Станом на день звернення із вказаним позовом до суду, колишнє подружжя спільно не проживають однією сім`єю. Їх син [PERSON] , [INFO] мешкає разом з матір`ю, а донька [PERSON] , [INFO] зареєстрована та мешкає з батьком. Відповідач вихованням та розвитком доньки не цікавиться. Позивач самостійно займається вихованням дитини, піклується про її стан здоров`я, забезпечує доньку всім необхідним для її належного проживання. Враховуючи те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, та може сплачувати аліменти на утримання їх спільної доньки, позивач просив стягнути з [PERSON] , на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 18.10.2023 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України представник відповідача [PERSON] , 06.12.2023 року надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ознайомившись із вказаним позовом, відповідач вважає що вказана позовна заява підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач виховує двох малолітніх дітей, один із яких немовля, народжений відповідачем від іншого чоловіка, який на теперішній час помер. На даний час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Окрім державної допомоги на дітей та неперіодичних часткових оплат аліментів [PERSON] , інших доходів не має. Власного нерухомого та рухомого майна не має. Відповідач мешкала в будинку цивільного чоловіка, про те, унаслідок бойових дій, житло зруйновано та відновленню не підлягає. Наразі відповідач мешкає з двома неповнолітніми дітьми, як внутрішньо переміщена особа за іншою адресою. Просив призначити аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , 09.06.2010 року у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку без врахування щомісячного доходу. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала, про що в матеріалах справи містяться письмові пояснення та просила задовольнити. Відповідач та її представник [PERSON] в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань до суду не надходило. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що згідно даних фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від 15.06.2010 року батьками малолітньої дитини\~\~ [PERSON] , [INFO] є сторони у справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Як зазначено представником позивача у позовній заяві та не спростовано представником відповідача у відзиві на позовну заяву, малолітня дитина [PERSON] , проживає разом з батьком, що підтверджується довідкою з реєстру Територіальної громади м. Харкова, щодо зареєстрованого місяця проживання дитини, довідкою директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №88 Імені О.Г. Зубарева Харківської В. Пухлій, в якій зазначено, що малолітня [PERSON] навчається в школі з 27.08.2021 року та проживає з батьком який утримує дівчинку та займається її вихованням, а також копією рішення Харківського районного суду Харківської області від 25.10.2023 року, згідно якого, визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з [PERSON] (а.с. 12, 13, 17, 66-70). Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. \~Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~Згідно ч. ч. 2, 3\~ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано\~Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року\~визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ\~з відповідними змінами та доповненнями\~\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст. 180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. В даному випадку норми закону передбачають обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Також суд враховує, що при стягненні з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде цілком узгоджуватися з вимогами ч. 3\~ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні а також, викладені відповідачем у відзиві пояснення в яких зазначено, що відповідач не заперечує щодо стягнення з неї аліментів на утримання доньки у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку без врахування щомісячного доходу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а тому вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення із позовом до суду з 17.10.2023 року і до досягнення [PERSON] повноліття. На підставі\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2023 року складає 2684 грн. 00 коп. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved