Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 11.12.2023 року до Звенигородського районного суду через систему «Електронний суд» надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визначити місце проживання сина, [PERSON] , [INFO] , разом батьком - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) зареєстрували шлюб у Пединівській сільській раді Звенигородського району Черкаської області. Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя між Позивачем та Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між Сторонами по всіх питаннях, що виникають у житті. З грудня 2020 року Сторони фактично припинили шлюбно- сімейні відносини, спільного господарства не ведуть. У зв`язку з чим Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 березня 2021 року шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано. Починаючи з 14 вересня 2021 року малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає, окремо від Відповідача, разом з Позивачем в орендованій ним квартирі за адресою: [ADDRESS] . Крім того факт проживання дитини з Позивачем підтверджується також Актом обстеження умов проживання від 24.11.2023 року та Актом депутата Вишневої міської ради від 24.11.2023 року за № 1/04-1145). У свою чергу Відповідач наразі проживає за кордоном. При цьому дитина зареєстрована за місцем реєстрації матері за адресою: [ADDRESS] . Оскільки малолітній [PERSON] фактично проживає разом з батьком, Позивач вважає за необхідн зареєструвати місце проживання дитини за місцем свого проживання. Проте згоди щодо реєстрації місця проживання малолітнього сина Відповідач не надає. При цьому, перебуваючи за кордоном, Відповідач, навіть за наявності згоди, не змогла б надати таку згоду. Як вбачається з характеристики ТОВ «Енергоавтоматика», [PERSON] , зокрема, за час робот зарекомендував себе, як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняит правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності. Згідно довідки ТОВ «Енергоавтоматика» [PERSON] має стабільний постійний дохід, відповідно, має моживість утримувати сина. З огляду на викладені обставини, з метою забезпечення якнайкращих інтересів малолітнього [PERSON] , вважає за можливе звернутися до суду з вказаним позовом про визначення місця проживання дитини з батьком. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. До Звенигородського районного суду Черкаської області 11.12.2023 року через систему «Електронний суд» надійшла вищевказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2023 року головуючою обрано суддю Сакун Д.І. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І. від 15.12.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 27.12.2023 року позивач вчасно та в повному обсязі усунув недоліки, які були зазначені в ухвалі суду від 15.12.2023 року. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.01.2024 року цивільну справу було прийнято до свого провадження та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 19.02.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Коваленка Я.О. надійшло клопотання про витребування доказів. 19.02.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Коваленка Я.О. надійшло клопотання про доручення доказів. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.02.2024 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Також клопотання представника позивача адвоката Коваленка Я.О. про витребування доказів було задоволено. 06.03.2024 року на електронну адресу суду із Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшли витребувані докази. 06.03.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Коваленка Я.О. надійшло клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференці. 11.03.2024 року ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області клопотання було задоволено. 21.03.2024 року на адресу суду із Служби у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області надійшов висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Позивач та його представник адвокат Коваленко Я.О. подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи за адресою реєстрації, згідно поштового повідомлення копію ухвали суду, позовну заяву з додатками та судову повістку отримав особисто. Однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи. У суді встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 березня 2021 року було розірвано, справа № 694/55/21, провадження 2/694/140/21. Відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 03.11.2010 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, [INFO] народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 03.11.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 187. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №1 виданої старостою Пединівського старостинського округу А.Б. Леус, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою провулок [ADDRESS] . Починаючи з 14 вересня 2021 року малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає, окремо від матері [PERSON] , разом з батьком [PERSON] в орендованій ним квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором оренди № 09/2017 від 06.09.2017 року. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 04.12.2023 року, за адресою: [ADDRESS] мешкають [PERSON] , [INFO] разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . [PERSON] більше двох років виховує сина [PERSON] , 2010 року народження, дитина перебуває на утриманні батька. Для виховання та розвитку дитини створені належні умови. Дитина забезпечена всім необхідним. Стосунки добрі, панує злагода та взаєморозуміння. Згідно акту депутата Вишневої міської ради VIII скликання [PERSON] складено зі слів сусідів, які підтверджують факт проживання [PERSON] , [INFO] зі своїм батьком [PERSON] , 1985 року народження. Син перебуває на утримання батька. Згідно листа №201 від 27.02.2023 року виданого директором спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови №44 міста Києва вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається у 7-А класі даної школи з 01 вересня 2017 року по даний час. [PERSON] забезпечений необхідним приладдям для навчання. Приводить і забирає [PERSON] зі школи кожного дня батько [PERSON] .З 2020 року у зв`язку з карантинними обмеженнями та повномасштабним вторгненням спілкування з батьками учнів проводиться в онлайн-форматі. Батьки учня [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відвідують батьківські збори. Починаючи з вересня 2021 року мати учня [PERSON] , [PERSON] відвідувала заклад освіти, спілкувалась з адміністрацією школи та класним керівником. Відповідно до довідки № 0512-2 від 05.12.2023 року виданої директором підприємства ТОВ « Енергоавтоматика» [PERSON] , [PERSON] працює в ТОВ «Енергоавтоматика» з 21.02.2019 року та займає посаду інженер-електрик в енергетичній сфері. Як вбачається з характеристики ТОВ «Енергоавтоматика» вих. № 0512-1 від 05.12.2023 року, [PERSON] , зокрема, за час робот зарекомендував себе, як відповідальний і дисципліновани працівник, який може проявити ініціативу і прийнят правильне рішення в питаннях, що стосуються йог професійної діяльності. Відповідно до наданої відповіді центром обробки спеціальної інформації Державної міграційної служби України, [PERSON] в період з 01.03.2022 року по 05.03.2024 року неодноразово перетинала державний кордон України. Згідно висновку Служби у справах дітей Вишневої міської ради Бучанського району Київської області щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] вбачається, що найкращими інтересами [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області на теперішній час вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком [PERSON] , [INFO] . Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4). З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, якщо батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують право дитини не розлучатися з обома батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, якщо в разі компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно ухвалити рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року (заява №2091/13) ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по -перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язок із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по - друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі №402/428/16- ц Верховний Суд зазначив, що законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Також у вказані постанові Верховний Суд відступив від висновків Верховного Суду України висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі №6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі №6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена з матір`ю. Велика Палати Верховного Суду зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року. Згідно з ч.1 ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача, виходячи, що малолітня дитина проживає разом з батьком, спір між батьками про місце проживання дитини відсутній, суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , [INFO] Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, в позовній заяві позивач не просить стягнути з відповідача судові витрати за оплату судового збору. Відтак, з відповідача на користь позивача витрати за сплату судового збору не стягуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved