Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Адвокат Дударенко А.М. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12.10.2013 зареєструвала шлюб з відповідачем, під час якого народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх трьох років стосунки з чоловіком розладились, втрачено взаєморозуміння та взаємоповага. Цей час кожен з подружжя живе окремим життям, своїми власними інтересами, мають відмінні цінності. Фактично сім`я припинила своє існування, є непереборні розбіжності у поглядах. На даний час вони проживаючи окремо, спільного сімейного життя не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують. Неможливість свідомого перебування у статусі чоловіка та дружини створює дискомфорт у повсякденному житті та не сприяє дружнім цивілізованим стосункам між ними, що породжує напруження у взаєминах. Такі непорозуміння між батьками можуть суттєво вплинути на психіку дітей, формування їх поглядів на життя батьків. Спору щодо місця проживання дітей та поділу майна немає. Просила розірвати шлюб між ними. 12.10.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 18.03.2024 постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження. 30.01.2024 відповідач надав заяву про визнання позовних вимог. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 12.10.2013 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №2777. В шлюбі народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Аналізуючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що сім`я фактично розпалася, примирення між сторонами не можливе і позивач цього не бажає. Також встановлено, що сторони разом не проживають та ніяких стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, спільне господарство не ведеться. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому суд враховує визнання позовних вимог відповідачем, яке приймається судом, оскільки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору у сумі 536,80 грн., сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 50% у сумі 536,80 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved