Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Позивач 07.03.2024 звернулась з даним позовом до суду та просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , віку трьох років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 2015 року по 2023 рік проживала разом із [PERSON] без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання вони мають трьох малолітніх дітей. Остання дитина - донька [PERSON] народилась [INFO] в м. Зелена Гура, Республіка Польща та є громадянкою України, що підтверджується довідкою № 1156 від 16.05.2023 Генерального консульства України у Вроцлаві. Діти проживають разом із нею за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні дітей не приймає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, в зв`язку з чим вона звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідач також добровільно не надає допомоги на її утримання. Враховуючи працездатний вік відповідача, його стан здоров`я, обов`язок та можливість утримувати жінку, з якою проживає його дитина віком до трьох років, вважає, що відповідач повинен сплачувати на її утримання аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу). Ухвалою суду від 11.03.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з додатками 11.03.2024 було направлено за зареєстрованою адресою місця проживання: [ADDRESS] . Проте, зазначені документи повернулись до суду 02.04.2024 з проставленою у поштовому повідомленні відміткою від 27.03.2024 про відсутність адресата за вказаною адресою. Зазначена у поштовому повідомленні адреса відповідає зареєстрованому місцю проживання відповідача, що будо встановлено судом відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення відповідачу судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд доходить висновку про вручення відповідачу судової повістки та копій відповідних документів по справі відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та вирішує спір за наявними матеріалами справи. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. Як з`ясовано судом, від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.04.2023 відділом реєстрації актів громадянського стану в м. Зелена Гура, Республіки Польща. Донька сторін [PERSON] є громадянкою України, що встановлено довідкою № 1156 від 16.05.2023 Генерального консульства України у Вроцлаві про реєстрацію особи громадянином України. Позивачкою зазначено, що сторони також мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Всі малолітні діти проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні, що вбачається із довідки № 157 від 21.02.2024 Студениківської сільської ради. У зв`язку з тим, що між сторонами в кінці 2023 року погіршились стосунки, внаслідок чого сторони стали проживати окремо, а також неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків по утриманню дітей, це змусило її звернутись до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей. Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої ? четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка ? батька дитини до досягненням дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 СК України врегульовано, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою виникнення права на утримання жінки, яка не перебувала у шлюбі з чоловіком, в разі проживання з нею їхньої дитини, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Частиною 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, з якою вона проживає, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість надавати грошову допомогу, а також, що він зобов`язаний також утримувати й дітей, відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, суд доходить висновку про задоволення позову та про наявність у відповідача можливості сплачувати на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Згідно вимог ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved