Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача [PERSON] надійшла позовна заява Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що monobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 14.09.2018 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Зазначив, що положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 45 000,00 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Станом на 28.12.2022 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором становить понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п.п.5.17 п.5 Розділу II Умов відбулось істотне порушення відповідачем зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 28.12.2022 року банк направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 26.01.2023 року став у формі «на вимогу». На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк». З урахуванням наведеного, АТ «Універсал Банк» просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість станом на 08.10.2023 року у загальному розмірі 74\~310,2 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 14 грудня 2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою надав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому позовну заяву повністю підтримав та просив її задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того повідомлявся через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 04.04.2024 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 14.09.2018 [PERSON] підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій відповідач погодився з тим, що дана заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтвердив та зобов`язався виконувати його умови (а.с. 8). Згідно вимог ст.509ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами ч. 1ст. 626ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. 1ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно вимог ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Разом з тим, у зазначеній анкеті-заяві про надання банківських послуг від 14.09.2018 вказані лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. При цьому в анкеті-заяві про надання банківських послуг та будь-яких інших документах, доданих до позовної заяви, не зазначена погоджена сума кредитного ліміту, про отримання якого сторони дійшли згоди, а також відсутні відомості про те, що відповідач отримав платіжну картку, строк дії цієї картки. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності між сторонами кредитних відносин. В п. 5.2 розділу 5 Умов і правил умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal\~Bankвизначено, що в рамках дистанційного обслуговування Банк надає Клієнту інформацію про банківське обслуговування, шляхом її направлення на адресу клієнта, зазначену в Анкеті-заяві, або мобільний додаток клієнта. Факт ознайомлення [PERSON] з умовами і правилами надання банківських послуг,тарифами,таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту підтверджується тим,що на підставі анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному додатку. Однак, у матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank. З огляду на викладене, у суду відсутні підстави вважати, що [PERSON] ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог умовами та тарифами. За приписами ч. 1 ст.1046, ч. 2 ст.1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей. Саме в обов`язок позивача входить доведення не лише факту підписання договору, а і факту передачі грошей. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.09.2018, укладеного між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] станом на 08.10.2023 року загальний залишок заборгованості відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 74310,20 грн. ( а. с. 6-7). Суд зазначає, що позивачем не надало належних та допустимих доказів на підтвердження факту користування відповідачем кредитними коштами та наявності у нього заборгованості за кредитом. Отже, складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості за кредитним договором. Крім того, зі змісту вказаного розрахунку не вбачається коли і якою посадовою особою він складений, не зазначено її посаду та ідентифікаційні дані. В п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. ст. 76, 77ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі статей 526, 530, 626-629, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed