Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, однак шлюбні відносини між ними склалися невдало та рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06.08.2020р. шлюб між ними розірвано. Вказує, що за час шлюбу з [PERSON] у відповідачки [PERSON] народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини в актовому записі про народження у відповідності до вимог ч.1 ст.122 СК України зазначено саме відповідача [PERSON] . Стверджує, що відповідачка [PERSON] часто залишала [PERSON] та проживала у своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . З 2017 року він (позивач) також проживав у будинку матері відповідачки [PERSON] за вказаною адресою. Саме там він (позивач) познайомився з відповідачкою [PERSON] , з часом вони стали проживати разом та вступили у фактичні шлюбні відносини. Натомість відповідач [PERSON] не погоджувався на розірвання шлюбу та лише у серпні 2020 року на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 06.08.2020р. шлюб між відповідачами [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зазначає, що наприкінці 2020 року він (позивач) відновив відносини з відповідачкою [PERSON] та вони вирішили створити сім`ю. Надалі, зокрема актовим записом №136 від 17.06.2023р. складеним Славутським відділом ДРАЦСу у Шепетівському районі Хмельницької області, зареєстровано шлюб між ним (позивачем) та відповідачкою [PERSON] . Покликається на те, що лише перед самим одруженням дізнався від відповідачки [PERSON] про те, що він (позивач) може бути біологічним батьком її дитини - [PERSON] , [INFO] , оскільки в момент її зачаття та в перші місяці вагітності відповідачка [PERSON] проживала однією сім`єю саме разом з ним (позивачем). Крім того, дитина [PERSON] зовнішньо також подібна саме на нього (позивача). З метою переконання у тому, що він (позивач) є дійсно батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , ним замовлено генетичну експертизу, а за результатами молекулярно-генетичного дослідження від 02.11.2023р. - імовірність його (позивача) батьківства становить 99,99 відсотків. З огляду на наведене та ті обставини, що відповідачі не бажають добровільно звернутись у відділ ДРАЦСу із заявами про внесення змін в актовий запис про народження дитини, а відповідач [PERSON] ще й уникає спілкування та приховує номери телефонного зв`язку, просить суд ухвалити рішення, яким визнати його (позивача [PERSON] ) батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; виключити з актового запису №62 від 26.08.2020р. про народження дитини [PERSON] , [INFO] , зробленого виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, відомості про батька дитини - [PERSON] ; внести зміни в актовий запис 62 від 26.08.2020р. про народження дитини [PERSON] , [INFO] , зробленого виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, зокрема в графі «Відомості про батька», вказавши батьком дитини саме його (позивача [PERSON] ), а також змінивши відомості про дитину: «прізвище дитини» з « [PERSON] » на « [PERSON] » та «по батькові» з « [PERSON] » на « [PERSON] ». ІІ. Позиція учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах даної цивільної справи мітиться його клопотання про здійснення розгляду справи у його (позивача) відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, а подала на адресу суду письмову заяву про визнання позову та про розгляд справи у її відсутності, у якій зазначила наступне: вона (відповідачка) визнає позовні вимоги, пред`явлені [PERSON] ; підтверджує, що біологічним батьком її дочки [PERSON] , [INFO] , є саме позивач [PERSON] , оскільки на момент ймовірного зачаття дитини спільно проживала разом з ним та між ними існували фактичні подружні відносини; зазначена обставина на підтвердження батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , підтверджена результатом молекулярно - генетичного дослідження; просить суд також врахувати те, що вони з позивачем [PERSON] 17.06.2023р. офіційно зареєстрували шлюб, проживають однією сім`єю та спільно виховують їхню дочку [PERSON] ; з відповідачем [PERSON] вона розлучена, він не приймає жодної участі у вихованні [PERSON] , [INFO] , його місце проживання чи місце перебування станом на даний час їй (відповідачці) не відоме; зі слів спільних знайомих, їй відомо, що такий тривалий час перебуває за кордоном. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився без поважних причин, відзиву на позовну заяву не подав, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи судові повістки відповідачу надсилались рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою місця його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відомості про будь-які інші адреси місця проживання чи перебування відповідача чи про його офіційну електронну адресу в матеріалах справи відсутні, заяв про зміну місця проживання чи перебування від відповідача не надходило. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, виклик відповідача здійснювався у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та останній вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи з часу опублікування оголошення про виклик. Тому, на підставі статей 128, 131 ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, а скерував на адресу суду письмову заяву про розгляд даної цивільної справи у його (представника) відсутності з вказівкою на те, що вирішення даного спору покладає на розсуд суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 23.01.2024р. залишено без руху позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання батьківства. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 09.02.2024р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання батьківства; залучено Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження; почато підготовче провадження. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 11.03.2024р. закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про визнання батьківства; призначено справу до судового розгляду по суті. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Як відомо із матеріалів справи, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] з 19.07.2009р. перебували у шлюбі. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06.08.2020р. розірвано шлюб між відповідачами [PERSON] та [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.08.2020р. виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у с.Волостків Мостиського району Львівської області. Відповідно до вищевказаного свідоцтва, матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.06.2023р. Славутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), відомо, що позивач [PERSON] 17 червня 2023 року зареєстрував шлюб з [PERSON] (відповідачкою по справі), прізвище якої після державної реєстрації шлюбу змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач [PERSON] визнає своє батьківство та вважає дитину - [PERSON] , [INFO] , - своєю рідною дочкою. Відповідачка [PERSON] , матір дитини, визнала факт того, що саме позивач [PERSON] являється рідним батьком її доньки, оскільки на момент ймовірного зачаття дитини спільно проживала разом з ним та мала з таким фактичні подружні відносини. У матеріалах справи наявний акт обстеження місця проживання позивача [PERSON] від 23.10.2023р., здійснений комісією Судовоишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, з якого слідує, що позивач з 2017 року по даний час фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] . У матеріалах справи також мітиться результат молекулярно-генетичного дослідження від 02.11.2023р. щодо пацієнтів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проведеного в лабораторії Ескулаб спеціалістом з лабораторної генетики Кравець В. та завідувачкою молекулярно-генетичної лабораторії доктором біологічних наук Макух Г.В. , у відповідності до якого результати тесту ДНК показали, що батьківство не виключено. У передбачуваних батька і дочки 16 спільних алелів. Виходячи з результатів дослідження, отриманих в аналізі нижчезгаданих STR-локусів, імовірність батьківства становить 99.99601 %. З імовірністю 99.99601 % вищезгаданий батько є біологічним батьком дитини. Вказаний висновок молекулярно-генетичного дослідження містить ідентифікацію учасників (пацієнтів), про що вказано у самому дослідженні, та такий стороною відповідачів не спростований. Позивач [PERSON] покликається на ту обставину, що лише перед самим одруженням з відповідачкою [PERSON] , що мало місце у червні 2023 року, дізнався від відповідачки про те, що він (позивач) може бути біологічним батьком її дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідачка [PERSON] не заперечувала зазначеної обставини та не заявляла про застосування наслідків спливу позовної давності; відповідачем [PERSON] не скеровувався на адресу суду ні відзив на позовну заяву, ані будь-які інші письмові заяви по суті спору, в тому числі заяви про застосування наслідків позовної давності. Відтак, у суду відсутні підстави ставити під сумнів вказані обставини, з якими позивач [PERSON] пов`язує момент, коли він дізнався або міг дізнатися про своє батьківство. V. Застосовані судом норми права. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Частиною 3 ст.128 СК України визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ст.129 СК України, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження. Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п.2.16.4 Розділу ІІ Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «Калачова проти російської федерації» (заява № 3451/05), зауважував, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. У справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява № 62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) ЄСПЛ повторив, що ДНК-тест це науковий метод, наявний для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь-які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зроблено висновок, «щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved