Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] 26.07.2011 року став клієнтом банку, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, отримавши кредитну картку « Універсальна» відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Позивач свої зобов`язання за вищевказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, відповідач своїх обов`язків за вищезазначеною кредитною угодою не виконує належним чином, а тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 61 679 грн 33 коп., а також 1600 грн 00 коп. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що заочним рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.05.2017 року позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" задоволено, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 61 679 грн 33 коп., а також 1600 грн 00 коп. судового збору. 06.03.2024 року представник відповідача Грищенко Д.М. в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 25.05.2017 року. Ухвалою суду від 18.03.2024 року вказана заява представника відповідача була задоволена і заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.05.2017 року було скасувано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Так, 26.07.2011 року [PERSON] став клієнтом банку, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, отримавши кредитну картку «Універсальна» відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Під час розгляду справи встановлено, що розрахунок заборгованості наданий позивачем містить інформацію про зміну останнім в односторонньому порядку відсоткової ставки за користування кредитними коштами, при цьому доказів укладення додаткових угод з [PERSON] не надано. Крім того, долучений до матеріалів справи витяг з умов кредитування не може бути доказом взятих на себе зобов`язань відповідачем, оскільки останнім не підписаний та неодноразово змінювався позивачем протягом 2011- 2017 років. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, розмір заборгованості відповідача перед банком (без урахування строків позовної давності) становить: тіло кредиту - 4962,83 грн; відсотки - 5931,58 грн (4962,83 грн х 1 195 днів (з 25.10.2013 по 31.01.2017) х 36% : 360 днів); пеня та комісії не застосовуються; штраф 1044,72 грн (500 грн (фіксована частина) та 544,72 грн (відсоткова складова) (4962,83+5931,58 х 5%), а всього - 11939,13 грн. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Статтею 253\~ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Таким чином, спеціальний строк позовної давності має бути застосований до вимог позивача про стягнення штрафу та загальний строк позовної давності має бути частково застосований до вимог про стягнення відсотків, а саме за період з 25.10.2013 по 19.02.2014 (на 119 днів), що дорівнює 590,24 грн. З урахуванням застосування строків позовної давності до вимог позивача розмір заборгованості становить 10304,17 грн (11939,13 грн -1044,72 грн -590,24 грн). З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 10304,17 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 267,30 грн. (10304,17 грн. х 1600 грн. : 61679,33 грн.).

Outcome: partial