Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

27.07.2023 представник позивача [PERSON] адвокат Гриб О.В. звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд зменшити розмір аліментів утримуваних з [PERSON] згідно наказу Старосамбірського районного суду Львівської області у справі № 455/1534/21 від 12.11.2021, на користь [PERSON] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до 1/10 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що судовим наказом Старосамбірського районного суду Львівської області у цивільній справі № 455/1534/21 від 12.11.2021 стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї третини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного судового наказу Старосамбірським відділом ДВС у Самбірському районі Львівської області було відкрито виконавче провадження ВП №69039696 від 17.05.2022р. Крім того, рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області у цивільній справі № 2-355/11 від 23.09.2011р. було вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.08.2011 року і до досягнення дітьми повноліття. 20 жовтня 2011 р. Відділом ДВС Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області за виконавчим листом № 2-355/11 від 05.10.2011р. було відкрито виконавче провадження ВП №29379327. Вказує, що загалом утримувані з [PERSON] аліменти становлять 2/3 часток його заробітку, що є більше половини заробітку та перевищує встановлену законом частину. За період з березня 2022р. по травень 2013р. з [PERSON] було стягнуто аліментів на загальну суму 421 614,91 грн. Зазначає, що позивач є військовослужбовцем ЗСУ та на даний час перебуває у зоні ведення бойових дій. Його середньомісячний дохід на даний час становить близько 120 тисяч гривень. Одна третя частина доходу це - 40 000 грн. є не співмірно завищеними із місячними витратами необхідними для утримання двох дітей. Враховуючи наведене просить зменшити розмір аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] до 1/10 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2023 року справа визначена для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 29.08.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 06.09.2023 в задоволенні клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору відмовлено, позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 15.09.2023 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. 19.10.2023 року до суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (а.с.47-50), в якому вказує наступне. Зазначає, що позивач не конкретизує підстави зменшення розміру аліментів. В описовій частині позовної заяви вказує про стягнення з нього аліментів ще на двох дітей від першого шлюбу: [PERSON] , 27.10.2007р. та [PERSON] , [INFO] . згідно рішення Старосамбірського районного суду Львівської області у справі 2-355/11 від 23.09.2011р. Однак зазначена обставина не є зміною сімейного стану, оскільки існувала до видання судового наказу від 12 листопада 2021р. у справі 455/1534/21 про стягнення аліментів на її дітей, який не скасовувався боржником із вказаних підстав, які існували, і ця обставина не може оцінюватися, як зміна сімейного стану, оскільки дана обставина існувала і була відома відповідачу. Вказує, що факт наявності у батька можливості надавати дитині аліменти більшого розміру у деяких місяцях при тимчасовій зайнятості (на час мобілізації), не є зміною обставин, які враховуються судом для зменшення розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Всі кошти отримані від [PERSON] вона використовує для потреб дочок. З часу видачі судового наказу до липня 2022р. [PERSON] не мав доходу тому утворилася заборгованість по сплаті аліментів на суму 34 058, 33грн. Із 2021р. по липень 2022р [PERSON] не надавав жодної іншої допомоги на утримання дітей. У липні 2022р. із заробітної плати боржника була стягнута суму заборгованості по аліментах у розмірі 34 059грн. Із січня 2023р. до липня 2023р. сума доходу [PERSON] збільшилася, із цього часу збільшився розмір аліментів. У серпні, вересні та жовтні 2023р. сума заробітної плати та інших доходів у [PERSON] відсутня. Вказує, що вона із дітьми не має власного житла, тому після розлучення вимушена орендувати житло у [ADDRESS] . Розмір оренди житлового будинку складає 10000 (десять тисяч) гривень, щомісячно. Окрім того витрати на електроенергію та опалення у зимовий період складають, в середньому, 2000 (дві тисячі) гривень. Витрати на харчування, лікування, одяг, шкільні приладдя для дітей складають, приблизно 8000 (вісім тисяч) гривень, щомісячно. Комісією у складі депутата та працівників Стрілківської сільської ради складено акт обстеження матеріально-побутових умов та рекомендовано провести косметичний ремонт у будинку та придбати нові меблі для комфортного проживання дітей. Ринкова вартість меблів у дитячу кімнату складає 40 000 грн. У зв`язку із частим дистанційним навчання є потреба придбати персональні комп`ютери для дітей, середня ринкова ціна одного складає 20 000 грн. У березні 2023р. нею було придбано два планшети загальною вартістю 5998,00грн. Зазначає, що інформація про заробіток (дохід) [PERSON] , з якого здійснюються відрахування на дітей, то такий часто змінюється та є нестабільним, тому твердження про подальше, щомісячне, відрахування аліментів по 40 тис. грн як не співмірно завищене, не заслуговує на увагу, а сама вимога про зменшення розміру аліментів до 1/10 не відповідає нормам чинного законодавства. Враховуючи наведене просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою суду від 26.02.2024 закрито підготовче провадження в справі, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Гриб О.В. не з`явилися, від останнього надійшла заява в якій просить справу розглядати на відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Мукан Б.С. в судове засідання не з`явилися, проте від позивачки до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати за її відсутності, проти позову заперечує у повному обсязі. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 23.09.2011 року у справі №2-355/11 вирішено стягувати з позивача [PERSON] в користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.08.2011 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.8-9). На підставі вказаного рішення 05.10.2011 Старосамбірським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист №2-355/2011 ( а.с.10). Постановою головного державного виконавця ВДВС Старосамбірського районного управління юстиції Бохонок В.Б. від 20.10.2011 відкрито виконавче провадження ВП№29379327 з виконання виконавчого листа Старосамбірського районного суду Львівської області №2-355/2011 від 05.10.2011 (а.с.11-12). Крім того, згідно з судовим наказом Старосамбірського районного суду Львівської області №455/1534/21 від 12.11.2021року, з позивача [PERSON] стягуються в користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.10.2021 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.4). Постановою старшого державного виконавця Старосамбірського відділу ДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Лоїш Г.І. від 17.05.2022 відкрито виконавче провадження ВП№69039696 з виконання вищевказаного судового наказу Старосамбірського районного суду Львівської області №455/1534/21 від 12.11.2021 (а.с.6). Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженні ВП №69039696 (а.с.60,61), з 05.10.2021 боржнику [PERSON] була нарахована заборгованість зі сплати аліментів відповідно до вищезгаданого виконавчого документа станом на 01.07.2022 в сумі 34058,33гривень, сума, що стягнена - 0грн. В подальшому, з липня 2022року боржнику нарахована заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.09.2023 в сумі 425202,17гривень, боржником сплачено 425202,21гривень, заборгованість -0,04грн. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: копією судового наказу Старосамбірського районного суду Львівської області у цивільній справі № 455/1534/21 від 12.11.2021року (а.с.4); копією постанови старшого державного виконавця Старосамбірського відділу ДВС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Львів) Лоїш Г.І. від 17.05.2022 (а.с.6-7); копією постанови головного державного виконавця ВДВС Старосамбірського районного управління юстиції Бохонок В.Б. від 20.10.2011 ( а.с.11-12); копією довідки про доходи від 01.07.2023 №4007/13/1193 ( а.с.13); копією довідки №4007/10704 від 20.05.2022, В/Ч [NUMBER] (а.с.23); копією розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим провадженням ВП №69039696 від 12.10.2023 (а.с.60,61). Правовідносини, наявні між сторонами, мають наступне правове регулювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з даним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що крім стягнення аліментів за судовим наказом Старосамбірського районного суду Львівської області від 12.11.2021 у розмірі 1/3 доходу, з нього також стягуються аліменти на утримання двох інших дітей згідно з рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 23.09.2011 у розмірі 1/3 частки від доходу, тобто загалом аліменти становлять 2/3 часток його заробітку. Разом із цим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів погіршення майнового стану позивача на час звернення до суду з цим позовом порівняно з доходом, який він отримував на час видачі судового наказу від 12.11.2021 про стягнення аліментів. Так, як слідує із довідки в/ч [NUMBER] від 20.05.2022 (а.с.23) [PERSON] в період з 27.03.2022 безпосередньо приймав та приймає участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки ті оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Згідно довідки про доходи від 01.07.2023 (а.с.13) позивач [PERSON] з 09.03.2022 року по теперішній час перебуває в списках особового складу військової частини [NUMBER] та за період з березня 2022 по 31 травня 2023 року йому нараховано доходу на суму 1414979,28гривень, стягнуто аліментів на суму 421614,91 грн, усього до сплати 976893,31гривень. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженні ВП №69039696 (а.с.61), заборгованість зі сплати аліментів відповідно до вищезгаданого виконавчого документа станом на 30.09.2023 відсутня. Аналіз зазначених доказів свідчить про те, що матеріальний стан позивача за період з 2021р. по день звернення до суду з позовом не тільки не погіршився, а навпаки покращився, що фактично не заперечується позивачем. Зокрема, матеріалами справи встановлено, що позивач не має заборгованості по аліментам, що свідчить про те, що він може сплачувати аліменти у розмірі встановленому судовим наказом. При цьому суд зауважує, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох інших дітей, без доведення погіршення його майнового стану, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей і суперечитиме найкращим інтересам дітей. Слід зазначити, що сама по собі зміна сімейного стану не є безумовною підставою для зміну розміру аліментів. Визначальним в такому випадку є підтвердження погіршення майнового стану платника аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року справа № 715/2073/20. Таким чином, оскільки позивач не надав доказів про погіршення його матеріального стану з моменту видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, та доказів неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, а факт наявності у нього інших дітей, на утримання яких позивач має сплачувати аліменти, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, оскільки розмір стягуваних аліментів за судовим наказом відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища платника аліментів не буде спрямоване на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам, а тому суд вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів. Крім вищенаведеного, суд звертає увагу також на наступне. При визначені розміру аліментів враховуються зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх неповнолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання. При зміні розміру аліментів, суд бере до уваги інтереси всіх дітей та сторін, так як згідно положень сімейного законодавства при наявності у платника аліментів інших дітей суд повинен виходити з рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання. Суд наголошує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього згідно судового наказу від 12.11.2021 на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до 1/10 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В той же час, позовних вимог про зменшення також розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача згідно рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 23.09.2011 на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , позивачем не заявлено. Тобто, позивачем було чітко визначений предмет позову (спосіб захисту права, який він просить суд застосувати до відповідачки), а також викладені обставини, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, тобто підстави позову, які згідно зі ст. 175 ЦПК України\~суд не може змінити без згоди позивача. За таких умов, суд зазначає, що у разі задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до 1/10 частки доходу, то розмір аліментів на утримання цих дітей, буде значно меншим за розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача згідно рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 23.09.2011року на утримання інших його дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що є недопустимим. Таким чином, з огляду на вищенаведене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи всі встановлені обставини справи, з метою захисту інтересів дітей сторін та рівності їх матеріального забезпечення, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із відмовою в позові слід залишити за ним.

Outcome: dismissed