Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення юридичного факту, мотивуючи свої вимоги тим, що її батьками являлися [PERSON] та [PERSON] , що стверджується архівною довідкою №1/543 від 27.02.2024 року. Після одруження вона залишилася на прізвищі « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження. Вказує, що 08.10.1993 року вона отримала свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок на підставі рішення виконкому Кіцманської районної ради народних депутатів №153/8 від 09.08.1989 року, який розташований в [ADDRESS] , на імя [PERSON] . Зазначає, що в належному їй паспорті громадянина України вона значиться як « [PERSON] », а свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок видано на імя " [PERSON] ". Посилається на те, що з метою оформлення договору дарування житлового будинку в нотаріальній конторі виявили розбіжності в належному їй правовстановлюючому документі щодо її прізвища. Також вказує, що згідно довідки Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №37 від 07.03.2024 року зазначено, що [PERSON] і [PERSON] , [INFO] , є однією і тією ж особою. Враховуючи наведене, просить заяву задовольнити, встановити факт належності їй, [PERSON] , вищевказаного свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник зацікавленої особи Кіцманської державної нотаріальної контори в Чернівецькій області в судове засідання не зявився, будчи належним чином повідомленим про дату, час та імсце слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення повістки. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності,\~ з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так,\~ч.1 ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~\~цим Кодексом. Частинами 1-2\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що\~\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа\~\~ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так в\~судовому засіданні\~встановлено,\~що заявниця\~згідно паспорта громадянина України [NUMBER] від 23.05.1996 року та картки фізичної особи платника податків, значиться як [PERSON] (а.с.4-5). Згідно свідоцтва одруження серія [NUMBER] від 18.05.1957 року, вбачається, що заявниця після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.8). Відповідно до довідки Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №37 від 07.03.2024 року вбачається, що [PERSON] і [PERSON] , [INFO] , є однією і тією ж особою (а.с.10). Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , від 08.10.1993 року вбачається, що заявниця значиться як [PERSON] (а.с.9). Враховуючи обставини справи, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення для заявниці з метою оформлення договору дарування, в іншому порядку встановити факт належності вказаного свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, остання немає можливості, а тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити і встановити вказаний факт, що має юридичне значення.

Outcome: approved