Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивачі подали до суду вище вказаний спільний позов посилаючись на ті обставини, що їх батькові [PERSON] належала земельна ділянка, що розташована на території колишньої Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,54 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також майновий пай члена КСП «Промінь», право власності на який посвідчене свідоцтвом на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 25.02.2003 року. [INFO] [PERSON] помер, а спадщину, яка відкрилась після нього прийняли позивачі на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як були зареєстровані та проживали зі спадкодавцем в одному житловому будинку. Однак, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке увійшло до складу спадщини, позивачі не можуть отримати свідоцтва на відповідне майно. У зв`язку з чим на теперішній час позивачі для захисту своїх спадкових прав змушені пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просять визнати за кожним із них право власності на спадкове майно після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на частину земельної ділянки, що розташована на території колишньої Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,54 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також на частину майнового паю члена КСП «Промінь», право власності на який посвідчене свідоцтвом на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 25.02.2003 року , згідно рішення зборів співвласників від 17.02.2000 року. 08.02.2024 року ухвалою суду (а.с.31-32) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні, а також витребувано докази з Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області і Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. 07.03.2024 року ухвалою суду (а.с.52-53) судом було витребувано додаткові докази з Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області, а саме копію спадкової справи № 131/2023, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . В підготовче\~засідання позивачі\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~не з`явилися,\~про причини\~неявки суду\~не повідомили,\~про дату,\~час і\~місце підготовчого\~засідання були\~своєчасно повідомлені\~належним чином у відповідності до положень ч.2, 4-5, 8 п.1 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить розписка їх представника адвоката Баки В.В. від 11.03.2024 року (а.с.58) про отримання судової повістки безпосередньо в суді. При цьому, представник позивачів адвокат Бака В.В. подав заяву від 02.04.2024 року про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, в якій також зазначив про підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача\~ Кодимської\~міської ради\~Одеської області\~в підготовче\~засідання не\~з`явився,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив,\~про дату,\~час і\~місце підготовчого\~засідання відповідач\~був своєчасно\~повідомлений належним\~чином у відповідності до положень ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 08.03.2024 року судової повістки до електронного кабінету цієї особи, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документа. При цьому, відповідач подав до суду клопотання від 16.02.2024 року № 03-17/704 (а.с.43) та 12.03.2024 року № 03-17/998 про розгляд справи за відсутності його представника, в яких також зазначав, що позовні вимоги позивачів визнає в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в підготовче засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів громадянського стану виконавчим комітетом Кодимської районної Ради депутатів трудящих Одеської області 29.09.1976 року (а.с.10). В свою чергу позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів громадянського стану виконавчим комітетом Кодимської районної Ради депутатів трудящих Одеської області 11.04.1979 року (а.с.11). 14.05.1979 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 28, у зв`язку з чим остання змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00039260748 від 13.04.2023 року (а.с.13). [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане Лисогірською сільською радою Кодимського району Одеської області 10.04.1999 року, актовий запис № 08 від 10.04.1999 року (а.с.14). На підставі свідоцтва про право власності на м айновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) Серії ОД- [NUMBER] , виданого Лисогірською сільською радою 25.02.2003 року (а.с.16), згідно рішення зборів співвласників від 17.02.2000 року, [PERSON] набув право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю , відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 17.02.2000 року. Окрім того, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 049067, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 26.02.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 399, [PERSON] належало право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,54 га, розташовану на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується листом-повідомленням Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 27.02.2024 року № 9-15-0.6-1338/2-24 (а.с.45, 60), а також копією самого згаданого державного акту (а.с.17). Згідно вищезазначеного листа-повідомлення Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та витягу № НВ-5100695842023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 04.08.2023 року (а.с.18) зазначеній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 5122583600:01:001:0227. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області 05.04.2006 року, актовий запис № 08 (а.с.15). Згідно положень пункту 6-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР та пунктів 1 і 2 рішення Кодимської міської ради Одеської області І сесії VІІІ скликання «Про реорганізацію Баштанківської, Будеївської, Грабівської, Загнітківської, Івашківської, Крутівської, Лабушненської, Лисогірської, Олексіївської, Петрівської, Пиріжнянської, Писарівської, Сербівської, Смолянської, Шершенецької сільських рад шляхом приєднання до Кодимської міської ради» від 08.12.2020 року № 12-VІІІ, відповідні сільські ради реорганізовані шляхом приєднання до Кодимської міської ради, внаслідок чого правонаступником всього майна, прав та обов`язків зазначених сільських рад вважається Кодимська міська рада. 15.07.2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.07.2022 року (а.с.12), актовий запис № 1392 від 15.07.2022 року. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В свою чергу ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. 19.06.2023 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] , внаслідок чого була заведена спадкова справа № 131/2023, що підтверджується листом-повідомленням Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області від\~21.06.2023 року № 269/02-14 (а.с.22) та від 22.02.2024\~року №\~113/02-14\~(а.с.44),\~а також\~копією самої\~спадкової справи\~№ 131/2023,\~наданою Кодимською\~державною нотаріальною\~конторою Одеської\~області від\~01.04.2024 року за № 161/02-14, на виконання ухвали суду. Також 19.06.2023 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про відмову у прийнятті спадщини [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Однак, відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадковий реєстр\~(заповіти/спадкові\~договори)\~не містить\~відомостей за\~спадкодавцем [PERSON] ,\~що підтверджує\~відповідна інформаційна\~довідка від\~19.06.2023\~року №\~72873988\~наявна в\~матеріалахспадкової\~справи №\~131/2023 Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області. З довідки виконавчого комітету Кодимської міської ради Одеської області від 21.06.2023 року № 348 (а.с.20) вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] та померлий [PERSON] , на день смерті останнього, були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України та пункту 211 розділу 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 (яка була чинною на час відкриття спадщини 03.04.2006 року та протягом шести місяців після того), позивачі [PERSON] та [PERSON] є таким, що у передбаченому законом порядку прийняли спадщину померлого батька. В свою чергу абзацом 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Однак, при відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 049067, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 26.02.2004 року, та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) Серії ОД-ХІІ-Х № 000318 від 25.02.2003 року, виданого Лисогірською сільською радою 25.02.2003 року, внаслідок їх\~втрати,\~позивачі [PERSON] \~та [PERSON] \~позбавлені можливості\~оформити своє\~право на\~прийняту спадщину\~шляхом одержання в нотаріальній конторі відповідних свідоцтв про право на спадщину, що також підтверджується змістом листа-повідомлення Кодимської державної нотаріальної контори від 21.06.2023 року № 269/02-14 (а.с.22). При наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 369/8878/16-ц). Відмова в отриманні спадкових прав не постановою нотаріуса, а листом, не може бути перешкодою позивачці для захисту своїх прав у судовому порядку (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04 травня 2020 року у справі № 707/1309/15-ц). В свою чергу сам відповідний лист нотаріальної контори є фактично відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 613/1289/17). Частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ураховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачами позов обґрунтований, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved