Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

I.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А., про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Позивач просить суд: -встановити факт його проживання однією сім`єю з грудня 2013 року по [INFO] з [PERSON] . -визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,1 кв.м., житловою 28,1 кв.м.. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з [PERSON] був знайомий ще з дитинства, так як вона була близькою подругою його батьків. Вона була самотньою людиною та не мала близьких родичів. Оскільки він не мав свого власного житла та все життя проживав зі своїми батьками, в 2013 році [PERSON] запропонувала йому переїхати жити до неї у м.Кам`янське. Свою позицію вона обґрунтувала тим, що є людиною похилого віку, їй важко самій вести господарство і тому якщо позивач переїде до неї і забезпече їй гідний догляд, то вона після смерті залишить йому, належну їй квартиру та інше майно. Так як позивач не був одружений, на роботі працював в режимі доба через дві, мав власний автотранспорт, то погодився на вищезазначену пропозицію і в грудня 2013 року переїхав жити до [PERSON] у м.Кам`янське. Після переїзду, він з [PERSON] був пов`язаний спільним побутом та вів спільне з нею господарство, купував продукти харчування, самостійно сплачував всі комунальні платежі, зробив ремонт в квартирі для комфортного проживання, давав [PERSON] гроші для купівлі ліків та предметів побуту. Під час спільного життя неодноразово розмовляли про необхідність скласти заповіт, але він не наполягав на відвідуванні нотаріуса не бажаючи, щоб його дії виглядали таким чином нібито він прагне скоріше оформити на себе житло. Восени 2019 року [PERSON] захворіла, а [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18 жовтня 2019 року. Всі організаційні питання та витрати на поховання [PERSON] він взяв на себе. На підтвердження факту спільного проживання з померлою [PERSON] існують квитанції про сплату комунальних послуг за період з 2014 року по 2019 рік. Окрім того, факт спільного проживання однією родиною можуть підтвердити подруга померлої - [PERSON] , та її сусідка [PERSON] . На підтвердження витрат на поховання існує накладна №1 від 17.10.2019 року, яка засвідчує надання ритуальних послуг ФОП [PERSON] .. Окрім цього, у нього на руках залишилися оригінали документів, які належали померлій, а саме пенсійне посвідчення, трудова книжка, свідоцтво про смерть, договір купівлі-продажу квартири від 10 листопада 2006 року та технічний паспорт на квартиру. [PERSON] окрім іншого майна після себе залишила квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу - Жидковим В.Ю. від 10.11.2006 року. Після смерті [PERSON] у встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 23 квітня 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не надав доказів родинних відносин із спадкодавцем. Інших спадкоємців у [PERSON] не має, позивач стверджує, що проживав зі спадкодавицею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому вважає можливим звернутись із даним позовом до суду. II. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третьої особи. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Кам`янської міської ради не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю. III. Процесуальні дії по справі. 25 березня 2021 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 18 травня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 17 вересня 2021 року ухвалою суду клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у Приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. спадкову справу № 11/2020 про прийняття спадщини після смерті померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . 31 серпня 2022 року ухвалою суду клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. 01 листопада 2022 року ухвалою суду клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. 22 листопада 2022 року ухвалою суду клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. 12 липня 2023 року ухвалою суду клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. 12 липня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 27 листопада 2023 року ухвалою суду клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Як вбачається з свідоцтва про смерть, виданого 18 жовтня 2019 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис №1151 (а.с.3). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу - Жидковим В.Ю. від 10.11.2006 року; що підтверджується витягом №13193208 від 12.01.20017 про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Також в матеріалах справи міститься копія технічного паспорту на вищезазначену квартиру (а.с.12-14). Відповідно до акту № б/н від 15 грудня 2020 року, складеного [PERSON] в присутності [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що з грудня 2013 року [PERSON] проживав однією сім`єю з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] ), з якою вів спільне господарство, мав спільний побут до дати смерті [PERSON] , померлої [INFO] , здійснював догляд та забезпечував [PERSON] необхідними ліками. На теперешній час [PERSON] підтримує квартиру в належному стані та здійснює дії по сплаті комунальних платежів по квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Також [PERSON] здійснив організацію похоронів [PERSON] , померлої [INFO] ; поховання [PERSON] відбулося за кошти [PERSON] (а.с.5). Окрім цього, позивач надав копії квитанцій про оплату комунальних послуг за квартиру за адресою: [ADDRESS] , сплачені від імені [PERSON] , та накладну №1 від 17.10.2019 року, яка засвідчує надання ритуальних послуг ФОП [PERSON] виписана на ім`я [PERSON] (а.с.6-11). Згідно до копії спадкової справи № 11/2020, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину подано тільки [PERSON] (а.с.43-58). Згідно довідок № 3/3892, №3/3893, виданих ТОВ «ЄРЦ КП» 11 березня 2020 року, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 06.03.2007 року по день смерті [INFO] .. На день смерті за вказаною адресою була зареєстрована одна (а.с.47-48). Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. від 23 квітня 2020 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що не підтверджується факт родинних відносин (а.с.4, 54). Окрім цього, в матеріалах спадкової справи міститься спадковий договір, укладений 27 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстрований в реєстрі за №1-661. Відповідно до даного спадкового договору, [PERSON] зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження [PERSON] і в разі її смерті набуває право власності на належне [PERSON] майно - квартиру [ADDRESS] , що також підтверджується інформаційною довідкою №59778242 зі Спадкового реєстру від 11.03.2020 року, відповідно до якого даний спадковий договір є чинним (а.с.52, 57-58). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. У частинах першій, другій, четвертій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України). Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання осіб сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. Належними та допустимими доказами проживання осіб однією сім`єю відповідно до вимог статей 77-78 ЦПК України є, зокрема: довідки з місця проживання; свідчення свідків; спільні фото, листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що особи вважали себе сім`єю, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Необхідною умовою встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] і визнання позивача спадкоємцем [PERSON] є доведеність факту постійного проживання позивача та спадкодавця у одному житловому приміщенні на час відкриття спадщини. При цьому тривалість спільного проживання спадкодавця із спадкоємцем встановлена статтею 1264 ЦК України. Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. На підтвердження факту спільного проживання [PERSON] надав суду лише: акт, складений та підписаний самим позивачем, та особами [PERSON] та [PERSON] від 15 грудня 2020 року, відповідно до якого [PERSON] з грудня 2013 року проживав однією сім`єю із [PERSON] ; копії квитанцій про оплату комунальних послуг за квартиру за адресою: [ADDRESS] , сплачені від імені [PERSON] , та накладну №1 від 17.10.2019 року, яка засвідчує надання ритуальних послуг ФОП [PERSON] виписана на ім`я [PERSON] . Інших доказів на підтвердження факту спільного проживання позивача однією сім`єю із спадкодавцем матеріали справи не містять. Навпаки, в матеріалах спадкової справи міститься спадковий договір, укладений 27 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С., зареєстрований в реєстрі за №1-661. Відповідно до даного спадкового договору, [PERSON] зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження [PERSON] і в разі її смерті набуває право власності на належне [PERSON] майно - квартиру [ADDRESS] , що також підтверджується інформаційною довідкою №59778242 зі Спадкового реєстру від 11.03.2020 року, відповідно до якого даний спадковий договір є чинним. Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Відповідно до ч.2 ст. 1307 ЦК України заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі, є нікчемним. Відповідно до ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Отже, обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18), та Верховним Судом у постановах від 08 травня 2024 року у справі № 216/5984/21 (провадження № 61-15465св23); від 09 січня 2020 року у справі №186/421/17 (провадження №48280св18); від 09 червня 2021 року у справі №346/5702/18 (провадження №61-17111св20) та від 01 вересня 2021 року у справі №523/9720/17 (провадження №61-7715св21). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Надані позивачем докази є недостатніми для підтвердження факту проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю та ведення ними спільного господарства. Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту проживання позивача і [PERSON] однією сім`єю з грудня 2013 року по 17 жовтня 2019 року та визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,1 кв.м., житловою 28,1 кв.м.. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). VI. Розподіл судових витрат. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed