Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 44,88 кв.м., в тому числі житлової - 27,80 кв.м; - визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки Dacia Duster, реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, чорного кольору, VIN код [NUMBER] ; - в порядку поділу майна подружжя, визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS] , загальною площею 44,88 кв.м., в тому числі житлової - 27.80 кв.м; - виділити у власність [PERSON] автомобіль марки Dacia Duster, реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, чорного кольору, VIN код [NUMBER] , вартістю 293 510,02 грн. (двісті дев`яносто три тисячі п`ятсот десять гривень 02 копійок); - стягнути із [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля Dacia Duster, реєстраційний номер [NUMBER] , 2010 року випуску, чорного кольору, VIN код [NUMBER] , в сумі 146 755,01 грн. (сто сорок шість тисяч сімсот п`ятдесят п`ять гривень 01 копійок); - cтягнути із [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) сплачену суму судового збору за подання позовної заяви; - стягнути із [PERSON] (РНОКП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 2500,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13 липня 1991 року між нею та відповідачем по справі [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Фрунзенським ЗАГС м.Мінськ, Республіки Білорусь, актовий запис №1100. В період перебування у шлюбі ними за спільні кошти було придбано майно, а саме: 17.07.1999 придбано квартиру [ADDRESS] , та 07.02.2020 придбано автомобіль марки Dacia Duster, реєстраційний номер [NUMBER] , титульним власником яких є відповідач по справі [PERSON] . Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 05 травня 2023 року у справі №296/5787/22 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Разом з тим, оскільки майно було придбано в період шлюбу, воно належить сторонам, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, тому позивачка має право на 1/2 частину квартири і на грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля, так як останній є неподільною річчю та перебуває у одноосібному користуванні відповідача. З огляду на неможливість у добровільному порядку вирішити питання поділу спільного сумісного майна, позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 серпня 2023 року у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін. 27 вересня 2023 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Ковальчука Вадима Анатолійовича, який діє на підставі ордеру серії АМ №1055738, надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] . В обґрунтування поданого відзиву представник відповідача вказав, що у позовній заяві відсутні будь-які докази того, що відповідач користується спірним автомобілем, натомість, після розлучення ключі і технічний паспорт на вказаний автомобіль залишились у позивачки. Також вказав, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спірний автомобіль з подальшою компенсацією його вартості, а не навпаки, як це зазначено в позовній заяві. Що стосується поділу квартири, то така в розумінні статті 183 ЦК України є неподільною річчю. На даний час в ній проживає відповідач з новою сім`єю. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 08 листопада 2023 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, поновлено позивачці і її представнику строк для подання відповіді на відзив, та відмовлено в задоволенні клопотань представника відповідача про витребування доказів. 17 листопада 2023 року від представника позивачки - адвоката Гайдащука Олександра Сергійовича, який діє на підставі ордеру серії АМ №1051232, на адресу Корольовського районного суду м.Житомира надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (в порядку ст.179 ЦПК України), в якій останній просить позовну заяву [PERSON] задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування поданої відповіді на відзив вказав, що позивачка [PERSON] у зв`язку з війною 01.03.2022 здійснила виїзд за кордон, а саме до Німеччини, де перебуває до цього часу. Згідно постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 25.10.2022 у справі №296/6054/22 відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 14.09.2022 дорожньо - транспортної пригоди (за ст.124 КУпАП), яка відбулась за участю транспортного засобу Dacia Duster, реєстраційний номер [NUMBER] . З наведеного вбачається, що [PERSON] фізично не мала можливості забрати та залишити в себе ключі і документи на автомобіль, а автомобіль після розірвання між сторонами шлюбу знаходиться у повноцінному розпорядженні та користуванні відповідача. Крім того, зазначив, що теперішній сімейний стан відповідача не позбавляє позивачку її права на передбачену законом частку 1/2 вказаної квартири, при цьому, у неї у власності немає будь-якого іншого нерухомого майна, у зв`язку з чим визнання за нею права власності на 1/2 частину спірної квартири є для неї вкрай необхідною, щоб не залишитись без місця проживання. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 06 березня 2024 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Гайдащук О.С. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Ковальчук В.А. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13 липня 1991 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований Фрунзенським ЗАГС м.Мінськ, Республіки Білорусь, про що складено актовий запис за №1100. У відповідності до рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 05 травня 2023 року у цивільній справі №296/5787/22, розірвано шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 13 липня 1991 року Фрунзенським ЗАГС м.Мінськ, Республіки Білорусь, відповідний актовий запис №1100. Згідно наявних в матеріалах справи копії договору купівлі - продажу квартири від 17 липня 1999 року та інформаційної довідки №336193136 від 19.06.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до висновку директора, оцінювача ТОВ "Партнер - Екс" А.В.Дитинченко про вартість оцінюваного майна, ринкова вартість двохкімнатної квартири [ADDRESS] , станом на 22.05.2023 становить 598\~928 грн. Згідно повідомлення т.в.о. начальника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області Володимира Гриба від 15 червня 2023 року №31//6-47-аз-2023 та договору купівлі - продажу транспортного засобу №6976/20/009617 від 07 лютого 2020 року, за [PERSON] 07 лютого 2020 року, ТСЦ 1841 зареєстровано транспортний засіб DACIA DUSTER, 2010 року випуску. У відповідності до експертного висновку автотоварознавчого дослідження автомобіля №2998, складеного судовим експертом [PERSON] , середня ринкова вартість аналогічного автомобіля марки Dacia Duster, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - код кузова [NUMBER] , 2010 року випуску, за умови відсутності попередніх аварійних та експлуатаційних пошкоджень та з дотриманням нормативного пробігу станом на 16.05.2023 становить 293 510,02 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Частиною другою статті 372 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно зі статтею 60 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 №2947-III (далі - СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Положеннями статті 61 СК України закріплено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 Сімейного кодексу України). Статтею 63 СК України врегульовано, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною першою статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частини першої статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.370 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. За змістом абзаців першого і другого частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України). Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України). У відповідності до абз.1 пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11 (далі - Постанова №11), сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. За змістом пунктів 23, 24 Постанови №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.\~Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.\~До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Згідно з п.30 Постанови №11, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З матеріалів\~справи вбачається,\~що з\~13\~липня 1991\~року по\~05\~червня 2023\~року (дата\~набрання рішенням\~про розірвання\~шлюбу законної\~сили)\~сторони по\~справі перебували\~у зареєстрованому\~шлюбу,\~під час\~якого набули\~у власність\~нерухоме майно:\~квартиру [ADDRESS] ,\~яка на\~підставі договору\~купівлі -\~продажу квартири\~від 17\~липня 1999\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Житомирського\~міського нотаріального\~округу Котик\~Оленою Володимирівною\~за №2012,\~була зареєстрована\~за відповідачем\~ [PERSON] ;\~автомобіль Dacia Duster, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN - код кузова [NUMBER] , який 07 лютого 2020 року був зареєстрований за відповідачем [PERSON] . Враховуючи, що вищезазначену квартиру та автомобіль було набуто подружжям під час шлюбу, що не спростовано відповідачем,\~ суд дійшов висновку, що спірна квартира та автомобіль є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Оскільки домовленості між сторонами по справі з приводу поділу спільного майна не досягнуто, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за кожною із сторін, в порядку поділу спільного майна колишнього подружжя, права власності на половину квартири (по 1/2 частині) на засадах рівності часток та задоволення позову в цій частині. Посилання представника відповідача на не проживання в квартирі позивачки не позбавляє останню права на належну їй за законом частину квартири. Щодо вимог позовної заяви в частині виділення у власність відповідача автомобіля та стягнення з нього на користь позивачки грошової компенсації за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля, суд зазначає наступне. Так, в експертному висновку №2998 визначено ринкову вартість спірного автомобіля Dacia Duster, реєстраційний номер [NUMBER] , шляхом зіставлення з вартістю аналогічного автомобіля, без урахування попередніх аварійних та експлуатаційних пошкоджень. Разом з тим, зі змісту досліджених судом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №391976 від 14.09.2022, постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 25.10.2022 у справі №296/6054/22, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду від 24.07.2023, акту узгодження розміру страхового відшкодування №12102348542/1 від 28.07.2023, встановлено, що 14.09.2022 та 24.07.2023 за участю вказаного вище транспортного засобу мали місце дорожньо - транспортні пригоди, в ході яких автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Клопотань про призначення експертизи для визначення дійсної вартості транспортного засобу, з урахуванням отриманих внаслідок ДТП пошкоджень, сторонами по справі та їх представниками заявлено не було. Враховуючи вищевикладене, відсутність в матеріалах справи експертного висновку, яким було б враховано аварійні пошкодження автомобіля, cуд позбавлений можливості на власний розсуд встановити дійсну ринкову вартість автомобіля Dacia Duster, реєстраційний номер [NUMBER] , та, відповідно, вирішити питання про його виділ у власність одного з подружжя з визначенням розміру компенсації іншому із подружжя 1/2 частини вартості автомобіля, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2\~677,31 грн ((4\~462,19 грн (сума сплаченого судового збору за 5 вимог) х 60 % (що становить три задоволені судом позовні вимоги від загальної кількості заявлених позовних вимог - п`ять (100% судового збору) у відсотковому відношенні)).

Outcome: partial