Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

До Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації надійшло повідомлення від 4 жовтня 2023 р. від сектору ювенальної превенції відділу превенції Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві, про те, що 29.09.2023 р. по під`їзду буд. [ADDRESS] блукає невідома жінка з малолітньою дитиною, хлопчиком біля 8 років, згідно поведінки жінки вбачається, що вона перебуває у неадекватному стані, чим порушує громадський порядок та наражає на небезпеку малолітню дитину. При виїзді працівників поліції за вказаною адресою було виявлено гр-ку [PERSON] [INFO] та її малолітнього сина [PERSON] [INFO] , який перебував в наляканому стані. В ході бесіди працівників поліції з [PERSON] остання пояснила, що вона прийшла до вказаного будинку в [ADDRESS] з метою помсти своєму чоловікові, але не змогла назвати його імені , але в ході перевірки даної інформації було встановлено, що [PERSON] підійшовши до дверей квартири [ADDRESS] , вказаного будинку стала розкидати сміття та фекалії, за порушення громадського порядку стосовно [PERSON] було складено протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. Вказані відомості були внесені до ЄО№38806 від 29.09.2023 р. Також 4 жовтня 2023 р. о 9 год.40 хв. до чергової частини Оболонського УП ГУНП у м.Києві на лінію «102» надійшло повідомлення від громадянки [PERSON] , про те, що за адресою: [ADDRESS] перебуває громадянка [PERSON] та неналежно виконує свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню свого малолітнього сина [PERSON] . Дане повідомлення внесено до ЄО за №39409 від 4.10.2023 р. Прибувши за вказаною адресою працівниками поліції було встановлено, що у даній квартирі [ADDRESS] тимчасово проживає [PERSON] , а власником даної квартири є заявниця [PERSON] , в ході перевірки було встановлено, що [PERSON] страждає на психічні розлади та захворювання її поведінка є непередбачуваною та несе загрозу для життя та здоров`я її малолітнього сина [PERSON] . Зі слів заявительниці [PERSON] [PERSON] зникає разом зі своїм сином на 2-3 дні, місце її перебування в даний час не відоме та після одного із повернень [PERSON] зі своїм малолітнім сином до місця свого помешкання [PERSON] був повністю оголений. З врахуванням поведінки [PERSON] на місце події була викликана карета ШМД та відповідача було доставлено до КНП «КМПЛ №1» де [PERSON] стали надавати відповідну медичну допомогу, та в ході перевірки було встановлено, що [PERSON] страждає на психічні розлади та потребує постійного лікування. Як з`ясувалося в ході перевірки, що у [PERSON] є пенсійне посвідчення та вона є інвалідом 2 групи загального захворювання. Відповідно до інформації ЗОШ №8 Оболонського району м.Києва [PERSON] є учнем даної школи, відвідує навчальний заклад періодично та пропускає навчальний процес без поважних причин. З врахуванням того, що поведінка [PERSON] становить загрозу для життя та здоров`я її сина [PERSON] 10.10.2023 р. було прийнято рішення про негайне відібрання дитини на підставі розпорядження Оболонської районної в м.Києві адміністрації №616 «Про негайне відібрання малолітньої дитини». Малолітнього [PERSON] [INFO] було відібрано від матері [PERSON] та влаштовано/доставлено до Київської міської дитячої клінічної лікарні №1 для медичного обстеження. Як було встановлено, що батько [PERSON] перебуває в місцях позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину. За місцем проживання [PERSON] та її сина [PERSON] було проведено огляд умов проживання малолітнього [PERSON] , та відповідно до акту від 4.09.2023 р. вбачається, що малолітньому не були створені належні умови проживання, виховання та розвитку дитини З врахуванням викладеного та посиланням на вимоги Закону України «Про охорону дитинства», статтю 170 СК України, Декларацію прав дитини позивач просить суд відібрати малолітнього [PERSON] [INFO] від його матері [PERSON] [INFO] без позбавлення її батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з обставин викладених в позовній заяві вказуючи на те, що відібрання дитини( [PERSON] ) від його матері без позбавлення батьківських прав буде відповідати саме інтересам малолітнього [PERSON] , так -як [PERSON] в силу своїх захворювань не може повноцінно здійснювати свої материнські обов`язки та наражає на небепезпеку свого малолітнього сина [PERSON] , самовільно не продовжила курс свого лікування, внаслідок чого погіршився стан її здоров`я, що впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі та не заперечувала стосовно обставин викладених в позовній заяві, визнавши той факт, що дійсно вона страждає на психічні розлади та те, щоб підтримувати свій психологічний стан в нормальному стані їй необхідно постійно приймати ліки, але вона з власної волі припинила курс лікування, що негативно відобразилося на її психологічному стані . За свою поведінку вона сильно жалкує, на час розгляду справи розпочала курс лікування та її психічний стан став значно кращим та після проведення відповідно лікування вона має намір повернути свого сина та проживати з ним разом та виконувати належним чином свої батьківські обов`язки по відношенню до свого малолітнього сина. Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що 23.09.2015 р. у відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] народився син [PERSON] . 19.12.2019 р. [PERSON] було видано пенсійне посвідчення строком до 30.11.2020 р. та призначено пенсійне забезпечення по інвалідності 2 - ї групи ( загальне захворювання) . 4 жовтня 2023 р. до Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації надійшло повідомлення від сектору ювенальної превенції відділу превенції Оболонського управління поліції ГУНП у м. Києві, про те, що 29.09.2023 р. по під`їзду буд. [ADDRESS] блукає невідома жінка з малолітньою дитиною, хлопчиком біля 8 років, згідно поведінки жінки вбачається, що вона перебуває у неадекватному стані, чим порушує громадський порядок та наражає на небезпеку малолітню дитину. При виїзді працівників поліції за вказаною адресою було виявлено гр-ку [PERSON] [INFO] та її малолітнього сина [PERSON] [INFO] , який перебував в наляканому стані. В ході бесіди працівників поліції з [PERSON] остання пояснила, що вона прийшла до вказаного будинку в [ADDRESS] з метою помсти своєму чоловікові, але не змогла назвати його імені , але в ході перевірки даної інформації було встановлено, що [PERSON] підійшовши до дверей квартири [ADDRESS] , вказаного будинку стала розкидати сміття та фекалії за порушення громадського порядку стосовно [PERSON] було складено протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. Вказані відомості були внесені до ЄО№38806 від 29.09.2023 р. Також 4 жовтня 2023 р. о 9 год.40 хв. до чергової частини Оболонського УП ГУНП у м.Києві на лінію «102» надійшло повідомлення від громадянки [PERSON] , про те, що за адресою: [ADDRESS] перебуває громадянка [PERSON] та неналежно виконує свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню свого малолітнього сина [PERSON] . Дане повідомлення внесено до ЄО за №39409 від 4.10.2023 р. Прибувши за вказаною адресою працівниками поліції було встановлено, що у даній квартирі [ADDRESS] тимчасово проживає [PERSON] , а власником даної квартири є заявниця [PERSON] , в ході перевірки було встановлено, що [PERSON] страждає на психічні розлади та захворювання її поведінка є непередбачуваною та несе загрозу для життя та здоров`я її малолітнього сина [PERSON] . Зі слів заявительниці [PERSON] [PERSON] зникає разом зі своїм сином на 2-3 дні, місце її перебування в даний час не відоме та після одного із повернень [PERSON] зі своїм малолітнім сином до місця свого помешкання [PERSON] був повністю оголений. Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини від 4.10.2023 р. складеного представниками Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації , що за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не створені належні умови для проживання, виховання та навчання дитини, малолітній [PERSON] в ході бесіди з працівниками служби розповідає дивні речі пов`язані з її матір`ю, що не піддаються здоровому глузду. Після цього малолітнього [PERSON] було доставлено до КНП «КМДЛ №1». Матір дитини - відповідача [PERSON] було госпіталізовано до КНП «КМПЛ №1» з психічними розладами. Відповідно до повідомлення директора школи І-ІІІ ступенів №8 Оболонського району м.Києва на адресу Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської РДА в м.Києві слідує, що малолітній [PERSON] навчається в 3-б класі, але без поважних причин часто не відвідує школу, його матір [PERSON] прибувши до школи 29.09.2023 р. вела себе по відношенню до оточуючих імпульсивно, та не віддавала оцінку своїм діям. Відповідно до довідки, виданої КНП «КМПЛ №2» відповідач [PERSON] перебуває на обліку в «КМПН №2» та потребує постійного лікування. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м.Києва від 20.10.2023 р. [PERSON] була визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП. 20.10.2023 р. Оболонською районною в м.Києві державною адміністрацією було видано розпорядження №616 «Про негайне відібрання малолітньої дитини « [PERSON] [INFO] .» Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації від 6.11.2023 р. за №104-8126 слідує, що Оболонська районна в м.Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування з метою реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав. На даний час [PERSON] проживає за місцем своєї реєстрації: [ADDRESS] та відповідно до акту обстеження житлових умов проживання дитини від 18.01.2024 р. в даній квартирі створені задовільні умови для проживання, виховання, навчання та відпочинку дитини . Третя особа [PERSON] відбуває покарання в ДУ «Бердичівський виправний центр (№108), міру кримінального покарання відбуває з 1.12.2020 року, в ході підготовчого судового засідання з пояснень [PERSON] стало відомо, що останній фактично не займається вихованням, навчанням та утриманням свого сина. Відповідно до частини 2, частини 5 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ч. 1, ст. 170, Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5, частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно з пунктом 20 статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» служби у справах дітей представляють у разі необхідності інтереси дітей у судах. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, створення відповідачем небезпечних умов для життя, здоров`я і морального виховання дитини є повністю доведеним, суд погоджується з пред`явленим позовом, що є підставою для його задоволення та відібрання дитини у відповідача з передачею позивачеві для вирішення питання про подальше влаштування. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають правоізобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральнийрозвиток, навчання, сторювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України" зазначається "що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини." Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Також статтями 80,81 даного Кодексу визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, суд приходить до висновку про доцільність в задоволенні заявлених вимог . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач повинна у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Дитина потребує матеріальної допомоги, та відповідач здатна надавати таку допомогу. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved