Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чинадіївської селищної ради про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що 10.05.2022 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано у ВДРАЦС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №260. До укладеного шлюбу у сторін народилися діти, син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] , які на даний час проживають з позивачем та перебувають на повному його утриманні. Через погіршення відносин між сторонами, у вересні 2023 року [PERSON] без будь-яких пояснень зібрала свої речі та поїхала у невідомому напрямку і з того часу дітьми не цікавиться та не приймає жодної участі у їх вихованні та утриманні. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів своїх дітей, позивач [PERSON] вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а також просить суд позов задовольнити з підстав зазначених у ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чинадіївської селищної ради - Туряниця М.П. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст.20 ч.1 ЦК України, ст.ст.12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст.77 ч.2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.05.2022 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] був зареєстрований 10.05.2022 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис за №260 (а.с. 5). Із повторного Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.11.2023 року та Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.02.2021 року, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 6, 7). Із Довідок від 16.11.2023 року №2108-5003037260, від 16.11.2023 року №2108-5003037415 від 16.11.2023 року №2108-5003037402, від 14.03.2022 року №2108-7000800214 вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи (а.с. 8-11). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов та фактичного місця проживання [PERSON] від 29.11.2023 року №02-21/1843, [PERSON] зареєстрований в с.Миколаївка Краматорського району Донецької області, але проживає згідно довідки ВПО за адресою: [ADDRESS] . На даний момент чоловік виховує дітей самостійно, так як дружина поїхала і не повернулася. Матеріально-побутові умови проживання за місцем проживання задовільні (а.с. 12). Згідно Довідки Чинадіївського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Чинадіївської селищної ради Мукачівського району від 20.11.2023 року №01-25/221, мама учня 5-В класу [PERSON] , [PERSON] з жовтня 2023 року не приймає участь у шкільному житті сина, на телефонні дзвінки класного керівника не відповідає (а.с. 13). Відповідно до Довідки від 20.11.2023 року №01-25/14 [PERSON] приводить та забирає дочку [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування Чинадіївської селищної ради Мукачівського району від 04.04.2024 року за №02-21/490, останні вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Дані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватись про здоров`я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При постановлені законного та справедливого рішення, суд враховує положення Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, (набула чинності для України 27.09.1991 року) в ч. 2 ст. 6 якої говориться, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім цього, в ч.1 ст.19 Конвенції зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей [PERSON] та [PERSON] , а тому суд вважає, що існують підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо останніх.

Outcome: approved