Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

У вересні 2023 р Комунальне некомерційне підприємство «Бориспільський центр первинної медико-санітарної допомоги» (позивач) звернулось до суду з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви від 06.03.2024 р.) до [PERSON] , ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів матеріальні збитки в сумі 19356,00 грн, витрати, пов`язані з оплатою звіту автотранспортного дослідження в сумі 3500,00 грн та судовий збір. Позові вимоги вмотивовані тим, що [PERSON] 06 вересня 2021 року о 09 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Dacia Logan», державний номерний знак [NUMBER] , по пр. Бажана, 10 в м. Києві, під час одночасного перестроювання не надав дорогу автомобілю «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак [NUMBER] , який знаходився праворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2021 р. у справі № 753/18974/21 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вартість матеріального збитку заданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак [NUMBER] , становить 19356,00 грн з ПДВ. За складення звіту про оцінку позивачем було сплачено 3500,00 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Dacia Logan», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «УАСК АСКА». Між тим, ПрАТ «УАСК АСКА» відмовило у виплаті страхового відшкодування, оскільки під час проведення огляду транспортного засобу зафіксовано початок відновлювального ремонту. Позивач зазначає, що жодний ремонт автомобіля не здійснювався, а відповідач ПрАТ «УАСК АСКА» порушило строк на прийняття рішення про здійснення страхової виплати. На думку позивача, відповідачі несуть солідарний обов`язок щодо відшкодування збитку, внаслідок пошкодження автомобіля «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак [NUMBER] , що стало підставою для звернення до суду. У відзиві на позов представник відповідача 1 заперечує щодо його задоволення, зазначає, що станом на час ДТП був чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений з ПрАТ «УАСК АСКА». Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Оскільки розмір матеріального збитку знаходиться в межах ліміту відповідальності страховика, яка на той час становила 130 000 гривень, то відповідальним за шкоду є страховик, а не [PERSON] , як особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. У відзиві на позов представник відповідача 2 заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що для визначення причин настання страхового випадку було залучено оцінювача суб`єкта підприємницької діяльності [PERSON] , який повідомив про неможливість проведення дослідження на підставі п. 8.5 Методики, оскільки ТЗ на момент огляду був розукомплектований, аварійні пошкодження були видозмінені, а пошкоджені вузли та агрегати відсутні на КТЗ. Позивачем порушено умови Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правовоївідповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки не збережено пошкоджене майно у стані, в якому воно знаходилось після ДТП. Крім цього, вважає підготовлений звіт про оцінку неналежним доказом, збитки визначені на дату дослідження, з врахування ПДВ, хоча доказів проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, не надано. Крім цього замовлення та отримання звіту відбулось за ініціативи позивача до звернення з позовом до суду, а тому відсутні підстави для віднесення вказаних витрат до судових. Ухвалою судді від 08.01.2024 р. відкрито провадження у справі за позовом в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представники відповідачів в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак [NUMBER] . [PERSON] [INFO] о 09 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Dacia Logan», державний номерний знак [NUMBER] , по пр. Бажана, 10 в м. Києві, під час одночасного перестроювання не надав дорогу автомобілю «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак [NUMBER] , який знаходився праворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення з даним автомобілем, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2021 р. у справі № 753/18974/21 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У відповідності до вимог ч. 5,6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Внаслідок вказаного ДТП автомобіль «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, що підтверджується матеріалами справи. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Dacia Logan», державний номерний знак [NUMBER] , на час ДТП була застрахована в ПрАТ «УАСК АСКА» на підставі полісу №ЕР-205535012, за яким ліміт відповідальності за шкоду майну - 130000,00 грн, франшиза - 0. 31.01.2022 р. представник Комунального некомерційного підприємства «Бориспільський центр первинної медико-санітарної допомоги» звернувся ПрАТ «УАСК АСКА» з повідомленням про настання ДТП, заявою про шкоду транспортному засобу Стаття 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Як вбачається з відповіді ПрАТ «УАСК АСКА» від 23.06.2022 р. про прийняте рішення по справі №18908/1, з метою визначення причин розміру збитків було залучено ФОП [PERSON] , працівниками якого було зафіксовано під час проведення огляду факт початку відновлюваного ремонту транспортного засобу. Оскільки КТЗ на момент огляду було відновлено, калькуляція відновлювального ремонту не складалась. Недотримання Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» призвело до неможливості визначення розміру завданих збитків, що стало підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Разом з відзивом на позов представник відповідача надав лист СПД [PERSON] (без дати) за яким 31.01.2022 р. до нього надійшло замовлення від ПрАТ «УАСК АСКА» на проведення огляду т.з. «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак [NUMBER] , для визначення матеріального збитку після ДТП. На момент проведення технічного огляду, вищевказаний КТЗ частково відновлено, складення калькуляції відновлювального ремонту неможливе. Згідно з п.33.3. ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна (абзац 2). Відповідно до п.33.4. вказаної вище ст.33 зазначеного Закону у разі оформлення працівниками відповідних підрозділів Національної поліції відповідних документів про дорожньо-транспортну пригоду вони також встановлюють та фіксують необхідні відомості щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди і сприяють представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї. Відповідно до п.8.5 розділу VIII Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395, калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. Згідно з п. 1.6 вказаної Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Згідно з п.331.2. статті 331 вказаного вище Закону на підставі письмового запиту страховика або МТСБУ відповідний підрозділ Національної поліції зобов`язаний надати йому довідку про ДТП, …; суди та правоохоронні органи - копії наявних документів щодо обставин скоєння ДТП, розміру заподіяної та відшкодованої шкоди. Відповідно до п.37.1.3. ст.37 вказаного Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Саме через невиконання позивачем зобов`язань, передбачених п.33.3. ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (зобов`язання зберігати пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник) стало підставою для відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування, про що останній був повідомлений листом від 23.06.2022 р. Між тим, у зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру». Згідно з висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 16.06.2021 року у справі № 756/3004/18: "Скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції безпідставно не врахував вищенаведених правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) та від 24 жовтня 2019 року у справі № 758/2874/16-ц (провадження № 61-29462св18), у зв`язку з чим залишив поза увагою те, що підставою для відмови у відшкодуванні шкоди визнаються не будь-які порушення регламентованої Законом № 1961-ІV процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру. Тому саме по собі незбереження [PERSON] пошкодженого транспортного засобу не позбавляло МТСБУ можливості встановити факт ДТП, причини та обставини її настання і розмір заподіяної шкоди за наданими позивачем документами, в тому числі самостійно визначити розмір збитків, взявши за основу відомості, які містилися у висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 05 листопада 2017 року № 660/17, або здійснити запит до правоохоронних органів щодо отримання необхідної інформації, зокрема протоколу огляду місця події та транспортних засобів, у яких фіксуються всі механічні пошкодження, спричиненні зіткненням автомобілів". Отже, недотримання визначеного ст.33 вказаного Закону обов`язку збереження пошкодженого транспортного засобу у стані, в якому він знаходився після ДТП, до огляду представником страховика, не є безумовною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Між тим, судом не встановлено відновлення (повне або часткове) транспортного засобу «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак [NUMBER] ,позивачем після ДТП, що призвело до неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання та/або розмір заподіяної шкоди. Доказів здійснення комплексу операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів матеріали справи не містять. Відтак, представник відповідача 2 формально підійшов до огляду транспортного засобу та встановлення причин та наслідків ДТП для автомобіля, що унеможливило встановлення вартості отриманих пошкоджень. При цьому, позивачем надано довідку ФОП [PERSON] від 18.08.2022 р, за якою автомобіль «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак [NUMBER] , знаходиться на станції технічного обслуговування у м. Київ по вул. Колекторна, 38/40 з 05.01.2022 р. та станом на час надання довідки не ремонтувався. За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, ПрАТ «УАСК АСКА», як страховик відповідальності особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Відтак, відсутні підстави для солідарного стягнення шкоди з усіх відповідачів, оскільки відповідальність за завдану позивачу шкоду покладається на ПрАТ «УАСК АСКА». Щодо розміру страхового відшкодування. Позивач разом з позовною заявою надав звіт автотоварознавчого дослідження від 19.08.2022 р., за яким вартість матеріальних збитків нанесених власнику автомобіля «ЗАЗ Сенс», державний номерний знак [NUMBER] , станом на дату дослідження 10.08.2022 р., склала 19356,00 грн з врахуванням ПДВ. Підстав для неврахування вказаного звіту суд не вбачає, ним підтверджуються завдані збитки у вигляді витрат, які позивач мусить зробити, для відновлення свого майна (вартості відновлювального ремонту). Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Варто зазначити, що сторона відповідача клопотань про призначення експертизи не заявляла, наданий позивачем звіт стороною відповідача 2 не спростовано. Між тим, суд не погоджується з твердженням сторони позивача щодо врахування ПДВ при розрахунку вартості відновлювального ремонту. Згідно ст. ст. 36 п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. За змістом вказаної норми у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком (вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц). Крім цього, у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 року (справа №826/7454/17) та від 19 листопада 2020 року (справа №808/1120/17) зазначено якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Водночас, у разі, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати страхового відшкодування повинен здійснюється без урахування сум податку на додану вартість. Відтак, страховик не може бути примушений до виплати податку на додану вартість у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума податку нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником податку на додану вартість. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту відновлення позивачем пошкодженого автомобіля та здійснення ремонту автомобіля у особи, яка є платником ПДВ. Зважаючи на викладене, відсутні підстави для врахування ПДВ при розрахунку суми відновлювального ремонту автомобіля. З огляду на викладене, обґрунтованим є стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь Комунального некомерційного підприємства «Бориспільський центр первинної медико-санітарної допомоги» коштів у розмірі - 15484 грн. 80 коп. (за виключення ПДВ, яке складає 20%) Щодо стягнення витрат за складення звіту в сумі 3500,00 грн, то вказані витрати не підтверджені належними та допустимими доказами, в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем вказаних витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі - 2147 грн. 20 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial