Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в якому просить: визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, висловлену [PERSON] , [INFO] в місті Дрогобичі на загальноміській благодійній акції «Газдиня-Фест» біля пам`ятника Юрію Дрогобичу, наступного змісту: «Ви злодійка номер один у місті Дрогобичі»; «Це є агент Москви, я офіційно вам кажу, яка все робить для того, щоб Росія перемогла, вона знищує українську державу, вона знищує українську владу, вона знищує український народ, вона палець об палець не … палець об палець не вдарила, щоб помогти … На зло, робить провокації всякі. Це є людина негатив, і на неї просто не треба звершати увагу…»; «Давайте на московських агентів не приймати, не звертати увагу, вони є, вони і будуть, і ті зрадники України, які знищують Україну вони передіваються за народ, за владу, за армію…»; «Не звертайте увагу на московських агентів і все»; «Нотка дрогобицького фашиста». Зобов`язати [PERSON] протягом п`яти календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду у даній справі спростувати поширену недостовірну інформацію, шляхом проголошення на площі біля пам`ятника Юрію Дрогобичу в м.Дрогобичі відомостей про недостовірність інформації: «Ви злодійка номер один у місті Дрогобичі»; «Це є агент Москви, я офіційно вам кажу, яка все робить для того, щоб Росія перемогла, вона знищує українську державу, вона знищує українську владу, вона знищує український народ, вона палець об палець не … палець об палець не вдарила, щоб помогти … На зло, робить провокації всякі. Це є людина негатив, і на неї просто не треба звершати увагу…»; «Давайте на московських агентів не приймати, не звертати увагу, вони є, вони і будуть, і ті зрадники України, які знищують Україну вони передіваються за народ, за владу, за армію…»; «Не звертайте увагу на московських агентів і все»; «Нотка дрогобицького фашиста». Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04 січня 2024 року в місті Дрогобичі вона перебувала на загальноміській благодійній акції «Ґаздиня-Фест» біля пам`ятника [PERSON] , там же перебував міський голова м.Дрогобича Тарас Кучма. В процесі спілкування з жителями територіальної громади, та зокрема [PERSON] , [PERSON] висловив ряд тверджень, що містять неправдиву, недостовірну інформацію, таку, що принижує честь та гідність позивачки, посягає на її ділову репутацію. Зокрема він сказав: «Ви злодійка номер один у місті Дрогобичі»; «Це є агент Москви, я офіційно вам кажу, яка все робить для того, щоб Росія перемогла, вона знищує українську державу, вона знищує українську владу, вона знищує український народ, вона палець об палець не ... палець об палець не вдарила, щоб помогти... На зло, робить провокації всякі. Це є людина негатив, і на неї просто не треба звертати увагу...»; «Давайте на московських агентів не приймати, не звертати увагу, вони є, вони і будуть, і ті зрадники України, які знищують Україну вони передіваються за народ, за владу, за армію...»; «Не звертайте увагу на московських агентів і все»; «Нотка дрогобицького фашиста». Основний акцент [PERSON] в даному спілкуванні зробив на тому, що вона є злодійкою, агентом Москви, фашистом. В той же час, вона жодного разу нічого ні в кого не крала і не притягувалася до кримінальної відповідальності за крадіжки та інші злочини проти власності, не є сепаратисткою, не є колабораціоністкою, не займається іншою антиукраїнською діяльністю, і зрозуміло не є фашистом. Всі висловлювання [PERSON] є фактичними твердженнями, які мають надуманий характер та викликані особистим негативним ставленням до позивачки, переважно за її критику неефективного врядування міським головою комунальним господарством територіальної громади. Вважає, що спірна інформація, є недостовірною та негативною, а отже такою, що порушує її особисті немайнові права, які охороняються цивільним законодавством, а саме: честь, гідність та ділову репутацію. Ухвалою від 30.01.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. 27.02.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, покликаючись на його безпідставність та недоведеність. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України\~- не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, суд встановив наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуючи інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Дана справа розглянута судом в порядку загального позовного провадження. Судом встановлено, що 04 січня 2024 року в місті Дрогобичі на загальноміській благодійній акції «Ґаздиня-Фест» біля пам`ятника Юрію Дрогобичу, міський голова м.Дрогобича Тарас Кучма, в процесі спілкування з жителями територіальної громади, зокрема з Л. Надкерничною, дійсно поширив наступну інформацію: «Ви злодійка номер один у місті Дрогобичі»; «Це є агент Москви, я офіційно вам кажу, яка все робить для того, щоб Росія перемогла, вона знищує українську державу, вона знищує українську владу, вона знищує український народ, вона палець об палець не … палець об палець не вдарила, щоб помогти … На зло, робить провокації всякі. Це є людина негатив, і на неї просто не треба звершати увагу…»; «Давайте на московських агентів не приймати, не звертати увагу, вони є, вони і будуть, і ті зрадники України, які знищують Україну вони передіваються за народ, за владу, за армію…»; «Не звертайте увагу на московських агентів і все»; «Нотка дрогобицького фашиста». Водночас слід звернути увагу на те, що ця інформація є лише незначною частиною звернення [PERSON] , тобто вирвана з контексту, а з її змісту не вбачається, що така інформація стосується саме позивача. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Як роз`яснено\~в п.\~1\~Постанови Пленуму\~ВСУ від\~27.02.2009\~№1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (надалі Постанова ПВСУ №1), праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Частиною 4 ст. 32 Конституції України встановлено, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Стаття 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод дозволяє свободу вираження поглядів та ідей, однак друга частина цієї статті встановлює розумні обмеження і дозволяє санкції, які навіть, якщо і визнати будь-які з вказаних висловлювань оціночним судженням чи критикою, не дозволяє переходити межу, на якій такі висловлювання суперечать принципам моралі, направлені на захист репутації і підтримання авторитету суду. Юридичним складом, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності і ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Судом встановлено, що відповідач поширив вказану вище інформацію загальнодоступним способом, в місті Дрогобичі на загальноміській благодійній акції «Ґаздиня-Фест» біля пам`ятника Юрію Дрогобичу. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Судження це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування." У рішенні ЄСПЛ по справі Лінгенс (Lingens) проти Австрії зазначено: «Суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а справедливість критичного висловлювання не підлягає доведенню». Також у справі "Лендон, Очаковскі-Лоран і Жулі проти Франції" ЄСПЛ зазначив навіть якщо висловлювання є оціночне судження, воно повинно бути підтримано достатнім фактичним підставою, за відсутності якого воно буде визнано виходять за належні рамки. Проаналізувавши спірну інформацію, а також характер використаних при її викладенні мовностилістичних засобів, суд дійшов висновку, що інформація подана саме як оціночні судження, містить безособовий характер, є вираженням суб`єктивної думки і поглядів автора на події, і не носить характеру образ саме позивача, є критичним та суб`єктивним вираженням погляду на відображені у сюжеті події. У відповідності до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд прийшов до переконання, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що розповсюджена 04 січня 2024 року в місті Дрогобичі на загальноміській благодійній акції «Ґаздиня-Фест» біля пам`ятника Юрію Дрогобичу, міським головою м.Дрогобича Тарасом Кучмою, в процесі спілкування з жителями територіальної громади, зокрема з Л. Надкерничною, інформація, стосується саме позивача, дискредитує її, перешкоджає здійсненню її особистого немайнового права або призвела до негативних наслідків, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю. Понесені позивачем судові витрати, відповідно до вимог п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~слід віднести на її рахунок.

Outcome: dismissed