Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

ТзОВ « ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що між позичальником, яким є: [PERSON] та АКБ «ФОРУМ» 24.05.2007 був укладений Кредитний договір N?0069/07/26-N (надалі - Кредитний договір), за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 59000 (п`ятдесят дев`ять тисяч доларів 00 центів) зі сплатою 12 % річних. 02.03.2009 рішенням по справі N? 2-49\\09, що виніс Тячівський районний суд Закарпатської області, стягнуто солідарно з [PERSON] , 674651,15 грн. заборгованості за Кредитним договором та 865,00 грн. судового збору. Станом на дату подачі позову вищевказане рішення суду залишається невиконаним. 26.03.2019 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «Веста», а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту N?0069/07/26-N. Позивачем обґрунтовано 02.03.2009 року Тячівський районний суд Закарпатської області ухвалив рішення по справі № 2-49\\09 про стягнення боргу з боржника (відповідача), який є [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором N?0069/07/26-N від 24.05.2007 року в сумі 674651,15 грн. заборгованості за Кредитним договором та 865,00 грн. судового збору, а тому позивачем нарахування трьох відсотків річних та інфляційні втрати проведено на суму 674651,15 грн., яка стягнута за рішенням суду з відповідачів та не погашена ними за період із 15.11.2020 по 23.02.2022 і складає 131982,51 грн. Ухвалою Тячівського районного суду 22.12.2023 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом. Розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву в якій просять справу розглянути у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін на розгляд справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріал справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що між позичальником, яким є: [PERSON] та АКБ «ФОРУМ» 24.05.2007 був укладений Кредитний договір N?0069/07/26-N (надалі - Кредитний договір), за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 59000 (п`ятдесят дев`ять тисяч доларів 00 центів) зі сплатою 12 % річних. У зв`язку з виникненням заборгованості за кредитним договором позивач звернувся в суд про її стягнення. 02.03.2009 рішенням по справі N? 2-49\\09, що виніс Тячівський районний суд Закарпатської області, стягнуто солідарно з [PERSON] , 674651,15 грн. заборгованості за Кредитним договором та 865,00 грн. судового збору. Станом на дату подачі позову вищевказане рішення суду залишається невиконаним. 26.03.2019 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «Веста», а ТОВ «ФК «Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту N?0069/07/26-N. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів. За змістом положень\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з положеннями ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями\~ст. 611 цього Кодексу\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі\~статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06. 2019 року у справі № 916/190/18. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої\~статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три відсотки річних від простроченої суми. У постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 20.01.2016 року у справі № 6-2759цс15 про те, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані\~Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором №461. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитом. Таким чином, з ухваленням судом у 2009 році рішення про стягнення з відповідача боргу за вказаним кредитним договором, зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та фактичного виконання ними грошового зобов`язання в повному обсязі не відбулося. Відтак, кредитор має право на стягнення з відповідача сум, передбачених\~статтею 625 ЦК України, за час прострочення. З врахування наведеного вище суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 15.11.2020 23.02.2022\~в розмірі\~25840,06 грн. та інфляційних втрат за період з 15.11.2020 - 23.02.2022 в розмірі 106142,45 грн. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ « ФК «Веста» слід стягнути 131982,51 боргу. Крім цього, судом встановлено, що 03.01.2023 року між позивачем ТзОВ « ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання юридичних послуг, згідно з яким виконавець, зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремо довіреності), а замовник зобов`язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором. З акту приймання-передачі наданих послуг № 22 до Договору про надання юридичних послуг № 02-01/2023 від 03.01.2023, вбачається, що загальна сума наданих адвокатом Товариству послуг щодо відповідача [PERSON] , визначена цим Актом, складає суму в розмірі 20000 грн, з яких: 3000,00 грн. консультація усна (з вивченням документів); 3000,00 грн консультація письмова по судовому рішенню по справі № 2-520/10; 9000,00 грн - складання позовної заяви; 2500,00 грн формування додатків до позовної заяви. Крім того, позивачем додано до позовної заяви платіжне доручення № 7186 від 28.11.2023, з якого вбачається, що позивачем при зверненні до суду з цим позовом до [PERSON] сплачено суму судового збору в розмірі 2684,00 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з неї також слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 2684 грн. сплачених при зверненні до суду з позовною заявою. Тому

Outcome: approved