Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

30 серпня 2023 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 413011789 у розмірі 34566 грн. 80 коп. та судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~ В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 19 січня 2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 413011789. Відповідно до договору факторингу № 28/1118/-01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 413011789. Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 20 жовтня 2022 року укладено договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників. Позивач набув\~право\~грошової вимоги\~до [PERSON] в сумі 34 566 грн. 80 коп., яка складається\~з 12 599 грн. 96 коп. \~заборгованості за\~основною сумою\~боргу та 21 966 грн. 84 коп. заборгованості\~за\~відсотками. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. В зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання за кредитним договором позивач вимушений звернутись до суду. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву. 02 листопада 2023 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки факт надання кредитних коштів ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» відповідачу не підтверджений жодними доказами. Окрім того, матеріали справи не містять розрахунку заборгованості від первісного кредитора, що взагалі не дає можливості встановити дійсний факт наявності заборгованості за кредитним договором. Відповідач зазначає, що факт зміни кредитора з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на ТОВ «Таліон Плюс» не підтверджено жодними доказами, відповідно і не підтверджено факт переходу права грошової вимоги до позивача. Витяг із реєстру прав вимоги № 2 до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року не містить підписів сторін договору, оскільки виготовлений представником позивача при підготовці позову, що ставить під сумнів достовірність цього доказу. Щодо нарахування відсотків за спірним кредитним договором відповідач зазначає, право позивача, як і первісного кредитора нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору - 18 лютого 2020 року, а тому починаючи з зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону. Окрім того відповідач просить засотувати позовну давність, оскільки кінцева дата повернення кредиту 18 лютого 2020 року, то відлік трирічного строку позовної давності почався 18 лютого 2020 року та закінчився 17 лютого 2023 року, проте позивач звернувся до суду з позовом 30 серпня 2023 року. 15 листопада 2023 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що 19 січня 2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 413011789, який підписано електронним підписом шляхом введення коду JV3H592Q. Згідно умов договору п.4.7 сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний. З метою надання вичерпної інформації по справі позивач звернувся до ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з відповідним запитом на надання інформації щодо надання додаткових доказів, а саме детальних розрахунків заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів [PERSON] за укладеним кредитним договором. З детального розрахунку, що наданий первісним кредитором вбачається, що відповідач здійснив сплату заборгованості в добровільному порядку в розмірі 2431 грн. (21 лютого 2020 року), а отже усвідомив форму оформлення кредитного договору, погодився з його умовами, отримав кредитні кошти та намагався частково сплатити кредит. Окрім того, позивач вказує, що нарахування заборгованості здійснювалось виключно згідно умов кредитного договору. Відповідно до п.4.2. строк дії цього договору, вказаний в п. 1.2 договору, продовжується на весь період протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, та визначаються як період від дати отримання позичальником кредиту до фактичної дати повернення кредиту. Окрім того, відповідно до п.4.3 сторони погоджуються, що проценти нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п.1.2 цього договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст.625 ЦК України. Стосовно відступлення права вимоги позивач вказує, що договори факторингу укладені між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», та між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладені у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладення цих правочинів та є чинним і дійсними. На підтвердження своїх доводів позивачем надано до відповіді на відзив копії платіжних доручень про переказ коштів згідно договору №413011789, копії детальних розрахунків заборгованості, копії договорів факторингу. 25 січня 2024 року відповідач подала до суду заперечення на відповідь на відзив в якому просить суд не приймати до уваги відповідь на відзив та не брати до уваги викладені у ній обставини та не приймати як докази документи долучені до відповіді на відзив, оскільки вони подані позивачем з порушенням вимог ЦПК. Окрім того, надані позивачем розрахунки заборгованості не дають можливість встановити дійсний розмір заборгованості. На підставі викладених обставин слід відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений за останнім відомим місцем реєстрації. На адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що 19\~січня 2020\~року між\~ТОВ «Манівео\~Швидка Фінансова\~Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 413011789, відповідно до умов якого відповідачу були надані кошти кредиту у розмірі 3000 грн. 00 коп. Строк кредитування 30 днів, на період строку кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмір 0,60 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. У випадку користування кредиту понад строк застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Згідно умов договору п.4.7 сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний. Згідно п.4.3 сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в п.1.2 цього договору, є процентами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України. (а.с.6,7) Додатковими угодами від 20.01.2020р., 21.01.2020 р.,24.01.2020 р.,25.01.2020 р.,26.01.2020 р., 29.01.2020 р., 30.01.2020 р., 31.01.2020 р., до договору № 413011789 збільшувались суми кредиту, та додатковою угодою від 21.02.2020 р. продовжено строк договору у зв`язку з неможливістю виконати позичальником умов договору. (а.с.7-17) Згідно копій платіжних доручень встановлено, що ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перераховувало [PERSON] кошти за укладеним кредитним договором № 413011789.(а.с.70-80) 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/111/-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до боржників згідно реєстру.(а.с.95) Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 80 від 26 травня 2020 на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» набув право грошової вимоги до [PERSON] згідно кредитного договору № 413011789.(а.с.96) 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників.(а.с.18,19) Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06 березня 2023 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до [PERSON] згідно кредитного договору № 413011789 на суму 34\~566 грн.80 коп.(а.с.102,103) З розрахунків заборгованості вбачається, що [PERSON] частково сплатила кредитну заборгованість за кредитним\~договором \~\~№413011789 до відступлення права вимоги позивачу у розмірі 2421 грн. (а.с.81). На час звернення з позовом до суду відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором №413011789 перед ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" в розмірі 34566 грн. 80 коп., яка складається з 12 599 грн. 96 коп. заборгованості за основною сумою боргу та 21 966 грн. 84 коп. заборгованості за відсотками (а.с.21) З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. В зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання за кредитними договорами позивач вимушений звернутись до суду. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 р. у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 р. у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 р. № 127/33824/19. Згідно ст. 3Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст. ст. 3,12,13,20 ЦК України, ст. ст.\~12,13,44 ЦПК України). В\~ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі № 6-14194св14, суд дійшов висновку, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. Кредитний договір № 413011789 від 19 січня 2020 року містить істотні умови кредитного договору, зокрема, про предмет, строк дії та ціну кредиту, підписаний відповідачем із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому є належним доказом виникнення між відповідачем [PERSON] та первісним кредитором кредитних правовідносин. Суд критично оцінює доводи представника відповідача про відсутність доказів укладення кредитного договору в електронному виді, перерахування кредитних коштів за договором, відступлення права грошової вимоги, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами. Оскільки п. 4.3 кредитного договору передбачено інший розмір процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд вважає, що розрахунок заборгованості позивачем вчинено відповідно до умов кредитного договору. Таким чином, судом встановлено наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за кредитним договором № 413011789 від 19 січня 2020 року у розмірі 34566 грн. 80 коп. з яких: 12 599 грн. 96 коп. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 21\~966 грн. 84 коп. заборгованість по відсоткам. У відзиві відповідач просила застосувати до позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» строк позовної давності. Так, правилами ст. 256\~ЦК України встановлено\~строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267\~ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Статтею 257ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253\~ЦК України перебіг\~строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2»\~відмінено з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Зазначений Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ набрав чинності 02 квітня 2020 року. Указом Президента України № 64/2022від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено, зокрема, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08 листопада 2023 року, яким затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 листопада 2023 року № 734/2023. За приписами пункту 19 Прикінцевих та\~перехідних положень ЦК України у\~період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, і 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Зважаючи на вищевикладене, слід дійти висновку про те, що строк позовної давності у даному випадку не закінчився. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Висновок суду ґрунтується на тому, що відповідачем порушені умови кредитного договору, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved