Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

12.01.2024 представник позивача адвокат Сердечнюк М.В. звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах [PERSON] з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2018 з відповідача стягувались аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно. Однак, у зв`язку з тим, що донька сторін досягла повноліття стягнення аліментів припинилось. На даний час дитина сторін навчається на ІІІ курсі на денній формі навчання в ВСП «Могилів-Подільський технолого-економічний фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету», навчання буде тривати до 31.01.2025. Позивач забезпечує доньку матеріально, купуючи їй посібники, продукти харчування та речі. Однак, її допомоги не достатньо для задоволення в повному обсязі потреб дитини, яка навчається. Відповідач в добровільному порядку не надає допомогу на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки фізично здоровий, працює військовослужбовцем та отримує дохід. За таких підстав, представник позивача просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду та до закінчення навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.02.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті та надано відповідачу строк для подання відзиву. 08.04.2024 позивач та її представник адвокат Сердечнюк М.В., належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання до суду не з`явились. Представник позивача подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її та позивача відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 10.01.2024 дитина сторін досягла повноліття. Як вбачається з довідки № 68 про зареєстрованих у житловому будинку осіб від 03.01.2024, виданої адміністратором Центру надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради, позивач та її донька зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 8332 від 04.10.2023 [PERSON] є студентом ІІІ курсу спеціальності «Харчові технології», освітньо-професійної програми «Зберігання і переробка зерна» (денна форма навчання) по державному замовленню Відокремленого структурного підрозділу «Могилів-Подільський технолого-економічний фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету». Навчається з 01.09.2021 по 31.01.2025. Вказані обставини дають суду підстави вважати, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчатись, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Даними обставинами, зокрема, є стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Обґрунтовуючи даний позов, представник позивача посилається на рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини та обов`язок батька сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, передбачений ст. 199 СК України. Також, як зазначає представник позивача на даний час дитина сторін досягла повноліття, стягнення з відповідача аліментів на її утримання припинились, однак дитина продовжує навчання на денній формі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, а також те, що останній може надавати таку допомогу оскільки матеріально забезпечений, працює військовослужбовцем та отримує дохід. Зважаючи на те, що дитина сторін є студентом та здобуває освіту на денній формі навчання, суд погоджується з твердженнями представника позивача про те, що остання не має можливості себе утримувати та потребує матеріальної допомоги батьків. При цьому, будучі обізнаним про наявність на розгляді суду даної справи, відповідач не надав суду докази на спростування, викладених у позові обставин, які б вказували на неможливості відповідача надавати матеріальну допомогу доньці. А томусуд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, вимога представника позивача, про стягнення аліментів у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку задоволенню не підлягає, оскільки мінімальний та максимальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому враховуючи, що з вказаним позовом позивач звернулась до суду 12.01.2024, суд приходить до висновку, що аліменти на користь позивача слід стягувати з 12.01.2024. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: partial