Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить достроково розірвати договір оренди землі №8 від 20 квітня 2023 року та договір оренди землі №000:0273 від 20 квітня 2023 року, укладені між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро», судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем порушуються істотні умови договорів оренди, а саме своєчасно не виплачується орендна плата. Так, не дивлячись на те, що одним із обов`язків відповідача є своєчасне внесення орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто до 31 грудня кожного року оренди, тільки 26 січня 2024 року відповідачем було сплачено позивачу 40000 грн. за договором оренди землі №8 від 09 грудня 2013 року та договором оренди землі №8 від 20 квітня 2023 року, а також 26 січня 2024 року сплачено 40000 грн. за договором оренди землі №000:0273 від 01.09.2015р. та договором оренди землі №000:0273 від 20 квітня 2023 року. Виплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, систематичне (два та більше випадки) невиконання якої є підставою для його розірвання, оскільки орендодавець не отримав того, на що він розраховував при укладенні договору, крім того «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Позивачка у судове засідання не з`явилась, її представник [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив. Суд, вислухавши думку представників сторін, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно з\~державним актом\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~від 13.03.2007\~троюрідна бабуся\~позивачки [PERSON] \~на підставі\~розпорядження Балаклійської\~райдержадміністрації від\~08.09.2006\~№409була власником земельної ділянки площею 7,6891 га., що розташована на території Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області, кадастровий номер земельної ділянки 6320280400:05:000:0198. Зазначена земельна ділянка була передана в оренду відповідно до договору оренди землі №8 від 09.12.2013 ТОВ «Супіна Агро», правонаступником якого є відповідач по справі ТОВ «Краєвид Агро». Після смерті [PERSON] позивачка у справі [PERSON] набула права власності у порядку спадкування на вказану земельну ділянку, в зв`язку з чим було укладено додаткову угоду №3 від 14.04.2016 до договору оренди землі №8 від 09.12.2013, де сторони дійшли згоди здійснити заміну сторони орендодавця в договорі оренди землі №8 від 09.12.2013 на його правонаступника - [PERSON] . Відповідно до додаткової угоди №3 від 14.04.2016 до договору оренди землі №8 від 09.12.2013, сторони досягли домовленості внести зміни умов договору оренди землі №8 від 09.12.2013, а саме, що договір оренди землі укладено строком на 7 років та діє до 13.04.2023. Згідно з додатковою угодою №5 від 05.09.2018 до договору оренди землі №8 від 09.12.2013, розмір орендної плати у рік, починаючи з 01.01.2018, становить 22652,56 грн., що складає 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, згідно п.4.3. договору оренди землі №8 від 09.12.2013 року, орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня кожного року оренди. Після спливу строку дії договору оренди землі №8 від 09.12.2013 було укладено новий договір оренди землі №8 від 20.04.2023 строком на 7 років, відповідно до умов якого розмір орендної плати у рік становить 25169,51 грн., що складає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року оренди. Пунктами 9.1 договорів оренди землі №8 від 09.12.2013 та №8 від 20.04.2023 визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а пунктом 9.4 - що одним із обов`язків орендаря є своєчасне внесення орендної плати за користування земельною ділянкою. 26.01.2024 відповідачем було сплачено позивачці 40000 грн. за договором оренди землі №8 від 09.12.2013 року та договором оренди землі №8 від 20.04.2023 року. Крім того, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності дід позивачки - [PERSON] був власником земельної ділянки площею 7,6718 га, що розташована на території Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області, кадастровий номер земельної ділянки 6320280400:02:000:0273, яка була передана в оренду відповідно до договору оренди землі №000:0273 від 01.09.2015 ТОВ «Супіна Агро», правонаступником якого є ТОВ «Краєвид Агро». Проектом додаткової угоди №2 від 05.09.2018 до договору оренди землі №000:0273 від 01.09.2015 внесено зміни до умов договору щодо розміру орендної плати, яка з 01.01.2018 становить 22654,71 грн., що складає 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Після смерті [INFO] [PERSON] його онучка позивач у справі [PERSON] набула права власності у порядку спадкування на вказану земельну ділянку. 28.05.2019 було укладено додаткову угоду №3 до договору оренди землі №000:0273 від 01.09.2015, замінено орендодавця на його правонаступника [PERSON] . Після спливу строку дії договору оренди землі №000:0273 від 01.09.2015, було укладено новий договір оренди землі №000:0273 від 20.04.2023 строком на 7 років, згідно умов якого розмір орендної плати у рік становить 25171,90 грн., що складає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року оренди. Пунктом 9.1 договору оренди землі №000:0273 від 20.04.2023 визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а пунктом 9.4 - що одним із обов`язків орендаря є своєчасне внесення орендної плати за користування земельною ділянкою. 26.01.2024 відповідачем було сплачено позивачці 40000 грн. за договором оренди землі №000:0273 від 01.09.2015 та договором оренди землі №000:0273 від 20.04.2023. Відповідно до ч. 1 ст.\~15, ч. 1 ст.\~16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою\~статті 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно з п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №527/570/17-ц та від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18. Суд зазначає, що підставами позову позивач [PERSON] визначила такі істотні порушення договору, як несвоєчасна сплата орендної плати за 2022-2023 роки. Між тим,\~позивачем не\~доведено систематичність\~порушення зобов`язань\~відповідача щодо\~виплати орендної\~плати саме\~за договорами\~оренди землі,\~які просить\~розірвати (не\~підтверджено наявність\~двох і\~більше випадків\~такого порушення\~за кожним\~із договорів),\~в зв`язку\~з чим відсутні підстави розірвання спірних договорів оренди землі. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). На підставі викладеного, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed