Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючих документів: трудової книжки, [NUMBER] , виданої Шахтою Дзержинського Міністерства вугільної промисловості УРСР «Дзержинськвугілля», 18 січня 1982 року на ім`я « [PERSON] »; диплома [NUMBER] , виданого Орловським обласним відділом системи охорони здоров`я Орловське медичне училище, 02 березня 1984 року, де її прізвище записано з помилкою « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для неї важливе юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення. Вирішити дане питання у позасудовому порядку неможливо. Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні вимог наполягала. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду пояснення, в яких просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено,\~що заявниця [PERSON] 05.01.2024 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі з питання призначення пенсії за віком. 12.01.2024 заявницею було отримано рішення за № 051330003595 від 12.01.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Як зазначено у рішенні, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років. Відповідно наданих до заяви документів про стаж та згідно даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж заявниці складає 29 років 02 місяці 08 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. До загального страхового стажу не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки та диплома (не надано свідоцтво про перший та другий шлюб, прізвище в трудовій книжці « [PERSON] » не відповідає прізвищу про розірвання шлюбу та диплом « [PERSON] »). Суд зазначає, що заявниця двічі вступала до шлюбу, внаслідок чого змінювала прізвище. Вона не має можливості надати свідоцтво про укладення першого шлюбу, оскільки його було розірвано. Для отримання Витягу (довідки) про реєстрацію шлюбу між нею (дівоче прізвище) [PERSON] та [PERSON] , який було укладено 11.09.1982 року відділом ЗАГС міста Орел, РФ, вона звернулась до Лозівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Лозівський відділ ДРАЦС) з відповідною повідною заявою. На що отримала відмову, яка мотивована тим, що 01.12.2022 було прийнято Закон України №2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». Отже, через збройну агресію дипломатичні зносини у цивільних справах та поштовий зв`язок з російською федерацією відсутні, тому не виявляється можливим витребувати з компетентного органу російської федерації будь-які документи з питань державної реєстрації актів цивільного стану. Крім того, через відсутність свідоцтва про шлюб вона не має можливості отримати повторне свідоцтво про народження, яке нею мною втрачено під час евакуації з зони бойових дій. На свою заяву до Лозівського відділу ДРАЦС щодо отримання повторного свідоцтва про народження [PERSON] , вона отримала відмову, яка мотивована відсутністю у неї документа, який би надавав право на його отримання, як особі, на яку складено актовий запис про народження. На підтвердження дошлюбного прізвища « [PERSON] », заявницею надано: копію трудової книжки [NUMBER] , яка первісно була оформлена на її ім`я рос. мовою [PERSON] (дівоче прізвище заявниці), у якій наявні відмітки про зміну прізвища, а саме з " [PERSON] "на " [PERSON] " - на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого [INFO] від 11.09.1982, з " [PERSON] " на " [PERSON] " - на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого відділом РАЦС міста Суми. На титульній сторінці трудової книжки з часом її прізвище " [PERSON] ", яке у трудовій книжці записано з помилкою, замість вірного написання " [PERSON] ", поступово стерлося; копію свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копію Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.01.2024 року, виданого Лозівським відділом ДРАЦС, в якому зазначено, що " [PERSON] " вступила до шлюбу з " [PERSON] ", [INFO] , реєстрація якого була проведена Відділом ДРАЦС Сумського міського управління юстиції у Сумській бласті, прізвище дружини змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] "; копію диплома [NUMBER] , виданого Орловським обласним відділом системи охорони здоров`я Орловське медичне училище, 02.03.1984 року, де її прізвище записано з помилкою « [PERSON] ». Отже, у прізвищі заявниці за першим шлюбом неодноразово відповідальними працівниками допускалися помилки: вірне написання прізвища " [PERSON] ", а написання прізвища « [PERSON] », " [PERSON] " є помилковим. Зважаючи на вищевказане, заявниця не може використати своє право на пенсійне забезпечення. Іншого шляху встановлення факту належності зазначених правовстановлюючих документів, ніж у судовому порядку, у заявниці немає. Задовольняючи заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд бере до уваги те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на пенсійне забезпечення, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З врахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що подана заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Outcome: approved