Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

28.02.2024 позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №101189260 від 06.04.2023 в сумі 20950 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 06.04.2023 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №101189260, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 21.04.2023. Відповідач умови договору належним чином не виконав, в результаті чого його заборгованість становить 20950грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків - 15000 грн, прострочена заборгованість за комісією - 950 грн. Між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №101189260 від 06.04.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Ухвалою від 01.03.2024 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 12.03.2024 подав клопотання про розгляд справи за відсутності представництва ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідач у судове засідання не з`явився, 04.04.2024 подав заяву про розгляд справи за його відсутності. З огляду на наведене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не дійснюється. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 06.04.2023 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №101189260, згідно з умовами якого відповідач отримав 5000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів, платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 21.04.2023. Укладаючи кредитний договір відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11 та ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. З цього слідує, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс -повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ Мілоан та відповідачем не був би укладений. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредит в сумі 5000грн. 29.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №104-МЛ/Т від 29.08.2023 (а.с.27) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] сумі 20950грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків - 15000 грн, прострочена заборгованість за комісією - 950 грн. Згідно платіжної інструкції від 29.08.2023 № 72489 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило оплату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №104-МЛ/Т від 29.08.2023. Таким чином, позивач правомірно, на законних підставах набув право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №101189260 від 06.04.2023. За змістом частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516\~ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 517\~ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги в тому числі і до відповідача [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В силу ч.1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У ст.\~3\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 12\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем у справі було надано Договір про споживчий кредит №101189260 від 06.04.2023. Даний договір був підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, вищевказаний договір свідчить про те, що [PERSON] умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За приписами частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599\~ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно з частинами першою та другою статті 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач в односторонньому порядку припинив виконувати умови, укладені у вищевказаному кредитному договорі, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість за кредитним договором №101189260 від 06.04.2023 становить 20950грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків - 15000 грн, прострочена заборгованість за комісією - 950 грн. Відтак, судом встановлено, що відповідач отримав на умовах кредитного договору грошові кошти, проте зобов`язань за вищевказаними договорами не виконував ні перед первісним кредитором, ні перед новим кредитором, чим порушив права останнього та внаслідок чого утворилася заборгованість. За таких обставин суд вважає, що відповідач допустив порушення взятих на себе зобов`язань, не виконавши свого обов`язку щодо повернення кредитних коштів та відсотків за користування такими коштами. За наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №101189260 від 06.04.2023 в сумі 20950грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати в розмірі 2422 грн. 40 коп. (а.с.1).

Outcome: approved