Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

12 березня 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем та [PERSON] 04 січня 2021 року було укладено кредитний договір. 04 січня 2021 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 23 березня 2022 року відповідач підписав паспорт кредита та отримав кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії - 07/24, цього ж числа [PERSON] підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 23 березня 2022 року і отримав кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії - 04/26. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 січня 2021 року у розмірі 40 833,23 грн, що складається із: 32 924,33 грн - заборгованість за тілом кредита, 7 908,90 грн - заборгованість за простроченими відсотками; та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 8). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку (а.с. 85). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, паспорту споживчого кредиту 04 січня 2021 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який був збільшений до 75 000 грн (а.с. 20-24, 25 - 32). Згідно розрахунку заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по вчасному поверненню кредитних коштів, станом на 29 лютого 2024 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 40 833,23 грн, з яких: 32 924,33 грн - заборгованість за тілом кредита, 7 908,90 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 10-19). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що зобов`язання відповідачем виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, та не надав доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 40833,23 грн станом на 29 лютого 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вказаному розмірі.

Outcome: approved