Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

21.12.2023р. [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати виконавчий напис, вчинений 09 березня 2021р. приватним нотаріусом нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Дебт Форс» заборгованості, що виникла по кредитному договору №AG2921723 від 24.01.2019р. в сумі 32718,14 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом було порушено вимоги ЗУ «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5 та Постанову КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999р. № 1172, у зв`язку з чим є всі підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Зокрема посилається на те, що\~при вчиненні виконавчого напису жодним документом не було доведено наявність правовідносин між ним та відповідачем. Відповідно до виконавчого напису від 09.03.2021 No2586 між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» 24.01.2019 було укладено кредитний договір №AG2921723, правонаступником за яким стали ТОВ «Вердикт капітал» на підставі договору No22-08/19 про відступлення прав вимоги від 22.08.2019. В свою чергу, згідно постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 08.12.2023 року по виконавчому провадженню №64907950, стягувача змінено на ТОВ «Дебт Форс». Однак, ніяких правочинів, в тому числі кредитних, позивач ніколи не укладав із ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро». Також позивача не було письмово повідомлено про можливе відступлення права вимоги в порядку ч.2 ст.516 та ч.2 ст.1082 ЦК України на користь ТОВ «Вердикт капітал» чи ТОВ «Дебт Форс». Більше того, позивачем не отримано жодного доказу відступлення прав вимоги. Також, із виконавчого напису незрозуміло, на підставі якого правочину або події (обставини) правонаступником за кредитним договором від 24.01.2019 №AG2921723, ніби укладеним між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», стало ТОВ «Вердикт Капітал». Крім того, матеріали виконавчого провадження, що знаходяться в «Автоматизованій системі виконавчого провадження» (АСВП;\~https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), не містять кредитний правочин, договори відступлення прав вимоги та факторингу, розрахунки боргу, докази надання коштів у кредит та інші необхідні і достатні докази. Відсутність доказів надання коштів у кредит, наявності заборгованості або права вимоги. Кредитний договір лише підтверджує наміри сторін щодо його виконання, але ніяк не може бути достатнім доказом наявності заборгованості позичальника чи права вимоги до нього. Єдиними письмовими доказами, що можуть доводити отримання грошових коштів та наявність заборгованості, є оригінали первинних фінансово-господарських документів, які нотаріусу не надавались, а тому підстав для вчинення виконавчого напису не було. Ухвалою від 26.12.2023р. було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання з викликом учасників справи. Запропоновано відповідачу в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області відзив на позов та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою від 26.03.2024р. підготовче провадження закрито, призначити справу до судового розгляду по суті. В судове засідання [PERSON] не з`явився, письмовою заявою, долученою до позову, просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача та треті особи в судове засіданні не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та у встановленому законом порядку. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України, \~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у своїй заяві не заперечував. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 24 січня 2019р. в письмовій формі без нотаріального посвідчення між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № AG 2921723. 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2586. Згідно вказаного документу, з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», який є правонаступником ТОВ «ФК «Дінеро» стягнуто заборгованість, що виникла за кредитним договором № AG 2921723 від 24.01.2019р. за період з 22.08.2019 по 20.02.2021р. в загальному розмірі 31718,14 грн. та плату за вчинення виконавчого напису в сумі 1000,00 грн. Постановою приватного виконавця Ігнатів О.Л. від 19.03.2021р. на підставі вищевказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №64907950 по примусовому стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Векдикт Капітал» кредитної заборгованості. Постановою приватного виконавця Ігнатів О.Л. від 08.12.2023р. про зміну (доповнення) реєстраційних даних, внесено зміни до автоматизованої системи виконавчого провадження та замінено стягувача з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс». Зміни внесені на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду від 07.11.2023р. по справі № 346/5211/23. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, вчиняючи 09 березня 2021 року виконавчий напис № 2586, приватний нотаріус Личук Т.В. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду\~\~у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 2586 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає необхідності надавати правову оцінку іншим аргументам позивача. Задовольняючи позов, суд, згідно положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновки, викладені в постанові ВП ВС від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17. На підставі викладеного,

Outcome: approved