Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури 28.12.2023 р. звернувся з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що [PERSON] яка не є громадянином України (згідно інформації УДМС України у Хмельницькій області № 6801.4-1759/6801.4.1-23 від 10.04.2023 р. паспортом громадянина України та громадянина України для виїзду за кордон не документувалась) в порядку спадкування за заповітом 08.08.2019 р. набула право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6822481800:04:002:0391, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,451га, що розташована в с.Лисогірка Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області та належала її матері [PERSON] . В подальшому 08.08.2019 р. [PERSON] зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6822481800:04:002:0391, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,451га. Враховуючи, що [PERSON] не будучи громадянином України, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 08.08.2019 року по даний час) не відчужила її є підстави для конфіскації вказаної земельної ділянки у власність держави. Прокурор просить суд винести рішення яким: конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку [PERSON] кадастровий номер 6822481800:04:002:0391, площею 0,451 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, а також стягнути з відповідача судові витрати. В суді прокурор позов підтримав, просить його задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Представник позивача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. До суду подав пояснення у справі (а.с.55-59) в яких вказав, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачка є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Головне управління погоджується з висновком заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури про те, що є підстави для конфіскації земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність держави. Відповідач зареєструвала право власності на дану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак порушивши норму ч.4 ст. 81 ЗК України протягом року не відчужила вказану земельну ділянку. Головне управління вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідачка по справі в судове засідання повторно не з`явилась, про розгляд справи неодноразово повідомлялась через оголошення в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, письмові пояснення по справі суду не подала. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без її участі на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив прокурор в суді. Ухвалою суду від 29.12.2023 року по справі 676/8930/23, провадження 2-з/676/87/23 , заяву керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури про забезпечення позову по справі задоволено, накладено арешт на земельну ділянку [PERSON] кадастровий номер 6822481800:04:002:0391, площею 0,451 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства яка знаходиться за адресою: с. Лисогірка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області та заборонено [PERSON] розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 6822481800:04:002:0391, площею 0,451га, з іншими земельними ділянками. Ухвалою суду від 03.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 28.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду . Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , не є громадянином України (згідно інформації УДМС України у Хмельницькій області № 6801.4-1759/6801.4.1-23 від 10.04.2023 року паспортом громадянина України та громадянина України для виїзду за кордон не документувалась). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.2019 р., виданого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бокуліч З.В., після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] набула право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6822481800:04:002:0391, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,451га, розташована в с.Лисогірка Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області та належала її матері [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 05772, виданого Гуменецькою сільською радою 27.11.1997 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 604. Згідно копії зазначеного свідоцтва, зареєстрованого в реєстрі за № 794, спадкова справа № 23-2017 р., [PERSON] є громадянкою рф. 08.08.2019 року приватним нотаріусом Бокуліч З.В. було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку кадастровий номер 6822481800:04:002:0391, площею 0,4510 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, (номер запису на право власності 32773426, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1891708068224) (а.с.12-13). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.07.2017 року №НВ-6805048642017: категорія земель землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення 01,03 для ведення особистого селянського господарства (а.с.15). [PERSON] не будучи громадянином України, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (з 08.08.2019 року по даний час) не відчужила їх, а лише передала у оренду, є підстави для їх конфіскації у власність держави. Частинами 1 і 4\~статті 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей\~317,\~319,\~321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини 2 статті 81\~Земельного кодексу\~України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3ст.\~81\~Земельного кодексу\~України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини 5 статті 22\~Земельного кодексу\~України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом частини 4 статті 81\~Земельного кодексу\~України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч. 1 ст.\~346\~Цивільного кодексу\~України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст.\~356\~Цивільного кодексу\~України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст.\~41\~Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Статтею 131-1\~Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що [PERSON] порушила визначену ст. ст.13, 14, 41 Конституції України, ст. ст.80, 81, 145\~Земельного кодексу\~України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та як іноземний громадянин не відчужила її упродовж року після набуття права власності. На даний час вона без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України. Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України. Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України вкрай негативно впливають на продовольчі процеси в державі, зокрема багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства була безумовно повернута у власність держави. Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (ч. 3ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»). Що підтверджується відповіддю позивача прокурору(а.с.26-27). Правовий висновок щодо застосування ч. 3 ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Підставою для представництва в суді інтересів держави стали факти порушення законодавства при використанні іноземним громадянином [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка не відчужила її упродовж року після набуття права власності. Дана процедура безумовно передбачена чинним земельним законодавством (ч. 4ст. 81 Земельного кодексу України). Ця норма є імперативною та не передбачає винятків. З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, які [PERSON] незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка незаконно використовується іноземним громадянином. Зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 4ст. 81 Земельного кодексу України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 19.04.2021 року по даний час) не відчужила її, є підстави для її конфіскації у власність держави. Відповідно до ч. 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2\~684,00 грн., сплачений позивачем за пред`явлення позову та 1\~342,00 грн., сплачений за подання заяви про забезпечення позову, а разом 4026,00 грн. На підставі ст.ст.\~22, 80, 81, 130, 145 Земельного кодексу України, ст. ст.\~346,\~356 ЦК України\~та

Outcome: approved