Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив [PERSON] позбавити батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що сторони у справі з 24.09.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року було розірвано. Також сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується доданою копією свідоцтва про народження. На підставі заочного рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2022 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] за місцем проживання батька. Зараз малолітня [PERSON] зареєстрована та мешкає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 02.02.203 року та копією паспорту позивача з відміткою про місце реєстрації. Відповідно до судового наказу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 22 лютого 2023 року у справі № 211/7/23 з [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 06.01.2023 року, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином малолітня [PERSON] знаходиться на утриманні батька, який займається її вихованням. Відповідачка життям дитини не цікавиться, не приділяє її вихованню ніякої уваги, не виявляє турботи. Тому постало питання щодо позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідач у справі навчанням дитини не займається, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням та вихованням дитини, не утримує її та не забезпечує ніяким чином матеріально. Вихованням дитини займається тільки батько [PERSON] Піклування про здоров`я доньки, її розвиток, навчання - цілком та повністю здійснюється позивачем. Зазначене підтверджується довідкою Криворізького ліцею №24 від 03.10.2023 року №193, що додається до справи. Також вказані обставини також будуть підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідків, про виклик яких позивач буде ставити питання в окремому клопотанні: [PERSON] , [PERSON] . Позивач вважає, що поведінку відповідача, її ставлення до дитини, ставлення до батьківських обов`язків змінити не можливо. За місцем проживання батьком створені належні умови для дитини, Софії виділено окрему кімнату, яка облаштована місцем для її відпочинку та занять, що підтверджується наданим актом обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради. Ухвалою суду від 22.01.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.04.2024 року закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду. У судове засідання сторони у справі не з`явились. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Представником Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24.09.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2022 року було розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується доданою копією свідоцтва про народження. На підставі заочного рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 жовтня 2022 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] за місцем проживання батька. Зараз малолітня [PERSON] зареєстрована та мешкає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 02.02.203 року та копією паспорту позивача з відміткою про місце реєстрації. Відповідно до судового наказу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 22 лютого 2023 року у справі № 211/7/23 з [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 06.01.2023 року, до досягнення дитиною повноліття. Малолітня [PERSON] знаходиться на утриманні батька, який займається її вихованням. Відповідачка життям дитини не цікавиться, не приділяє її вихованню ніякої уваги, не виявляє турботи, навчанням дитини не займається, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням та вихованням дитини, не утримує її та не забезпечує ніяким чином матеріально. Вихованням дитини займається тільки батько [PERSON] Піклування про здоров`я доньки, її розвиток, навчання - цілком та повністю здійснюється позивачем. Зазначене підтверджується довідкою Криворізького ліцею №24 від 03.10.2023 року №193, що додається до справи. За місцем проживання батьком створені належні умови для дитини, Софії виділено окрему кімнату, яка облаштована місцем для її відпочинку та занять, що підтверджується наданим актом обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради. 28.03.2024 року , Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради надала висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьоїстатті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першоюстатті 8 Закону України «Про охорону дитинства`передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина першастатті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першоюстатті 164 Сімейного кодексу України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 165 Сімейного кодексу Українивизначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав матері щодо дитини Софії, посилається зокрема на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першоїстатті 164 Сімейного кодексу Українидозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зістаттею 166 Сімейного кодексу Українипозбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Відповідно до частини першоїстатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Судова практика щодо застосування положеньстатті 164 Сімейного кодексу Україниє усталеною. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина першастатті 2 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьоїстатті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першоїстатті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Так, місце проживання дитини визначено з батьком, з відповідачки стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини, відповідачка не заперечує проти позбавлення її батькоівських прав. Оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідачки від належного виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов`язками, суд вважає встановленим, що відповідачка не займається вихованням доньки [PERSON] , не виявляє щодо неї батьківського піклування, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно частини першоїстатті 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки вимога про відшкодування судових витрат - сплати судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав, позивачем не заявлена, вони покладаються на позивача.

Outcome: approved