Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

В листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до суду до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~коштів,\~в обґрунтування\~якого вказав,09.01.2020р. \~ \~ \~ \~між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір позики №023, відповідно до п.1.1. якого позикодавець передав позичальникові позику в сумі 60000,00 доларів США, що станом на день укладення договору еквівалентно 1458000,00 грн., за курсом продажу доларів США у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк», а позичальник зобов`язався повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені в даному договорі. Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору позики №023 від 09.01.2020р. позикодавець зобов`язався передати позичальникові зазначену в п.1.1 суму протягом 1 (одного) місяця з моменту підписання цього договору. Сторони погодили, що факт передачі позикодавцем зазначеної суми засвідчується розпискою позичальника відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України. Повернення суми позики здійснюється позичальником в термін до 09 січня 2021 року. Позичальник повертає суму позики в готівковій формі. На підтвердження отримання [PERSON] коштів відповідно до умов Договору позики №023 від 09.01.2020 ним власноручно була складена розписка від 09.01.2020р. 06.02.2020р. між [PERSON] та [PERSON] була укладена Додаткова угода №1 до договору позики №023 від 09.01.2020р., відповідно до якої сторони домовили змінити умови договору №023 від 09.01.2020, а саме викласти п.1.1 договору позики у новій редакції: «1.1. За даним договором позикодавець передає позичальникові позику в сумі 120000,00 доларів США, що станом на день укладення договору еквівалентно 2916000,00 грн. за курсом продажу доларів США у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк», а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені в даному договорі.». 06.02.2020р. [PERSON] власноручно була складена розписка, відповідно до якої загалом по договору позики №023 від 09.01.2020 та додаткової угоди №1 від 06.02.2020 на дату складання розписки [PERSON] отримав кошти в сумі 120000 доларів США. 07.02.2020р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки, відповідно до п. 1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] свого обов`язку за договором позики №023 укладеним між кредитором і боржником 09.01.2020 та додаткової угоди №1 від 06.02.2020 до договору позики №023 від 09.01.2020 на загальну суму 120000,00 доларів США. Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов`язання боржником. Пунктом 2 договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу та відсотків. Крім цього, 14.06.2020 між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір поруки №1, відповідно до п. 1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] свого обов`язку за договором позики №023 укладеним між кредитором і боржником 09.01.2020 та додаткової угоди №1 від 06.02.2020 до договору позики №023 від 09.01.2020 на загальну суму 120000,00 доларів США. Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов`язання боржником. Пунктом 2 договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу та відсотків. 15 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно з відповідачів ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) на користь позивача суму боргу за Договором позики №023 від 09.01.2020 у розмірі 120 000,00 доларів США, а також процентів у розмірі 36100 доларів США 79 центів, 3% річних у розмірі 1 844 доларів США 38 центів та пеню у розмірі 120 000,00 доларів США, а всього - 277 945 доларів США 17 центів. В рахунок погашення вказаної заборгованості позивач просив суд звернути стягнення на нерухоме майно відповідно до Договору іпотеки від 09.01.2020, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого Новченковим І.В. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, за реєстром №49. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2022 року у справі №686/17191/21 позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 120 000 доларів США, проценти від суми позики в розмірі 36100,79 долара США, три проценти від простроченої суми в розмірі 1844,38 долара США та пеню в розмірі 10 000 доларів США. В рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на нерухоме майно відповідно до договору іпотеки від 09 січня 2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , а саме: на мотель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1520,4 кв.м. та на земельну ділянку площею 0,3178 га, яка знаходиться за цією ж адресою, кадастровий номер 6825086700:01:006:0297, які належать [PERSON] на праві приватної власності, шляхом проведення прилюдних (електронних) торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації на рівні не нижчому 2558948 гри. за мотель та 1815406 грн. за земельну ділянку, але в будь-якому випадку за ціною, що реально склалася на ринку на момент його реалізації та є реальною щодо його відчуження за грошові кошти на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі по 1719 грн. 70 коп. з кожного. Постановою Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №686/17191/21, касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року скасовано та залишено в силі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2022 року. Станом на сьогоднішній день грошові зобов`язання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перед [PERSON] , що виникли на підставі Договору позики №023 від 09.01.2020р. та рішення суду у справі №686/17191/21 є невиконаними в повному обсязі. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом про стягнення з відповідачів на користь позивача 3% річних в силу ч. 2 ст. 625 ЦК України та 30% відсотків за користування чужими коштами в порядку ст. 1048 ЦК України. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення. Судами у межах цивільної справи №686/17191/21 було розглянуто, зокрема, питання стягнення з поручителів [PERSON] та [PERSON] солідарно з боржником [PERSON] на користь позивача основної суми позики, відсотків за користування грошовими коштами, а також 3% річних та пені за період з 10.01.2021 по 15.07.2021 (по дату подачі позову у справі №686/17191/21). Однак, станом на сьогоднішній день, грошові зобов`язання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перед [PERSON] , що виникли на підставі Договору позики №023 від 09.01.2020р. та рішення суду у справі №686/17191/21 є невиконаними в повному обсязі. Таким чином, наявні правові підстави стягнення з поручителів [PERSON] та [PERSON] солідарно з боржником [PERSON] на користь позивача 3% річних в силу ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 16.07.2021 по 23.02.2022 та 30% відсотків за користування коштами в порядку ст. 1048 ЦК України від суми основного боргу за період з 10.01.2021 по 26.10.2023. Відповідно до п. 1.2. Договору позики № 023 від 09.01.2020 року, Позикодавець має право на отримання від Позичальника відсотків від суми позики в розмірі 30 (тридцяти) відсотків річних. При цьому, незалежно від дати повернення позики, відсотки виплачуються за весь період договору та на усю суму, вказану у договорі (п. 1.4. Договору). Як слідує з п. 6.1. Договору, термін його дії починається з моменту передачі Позикодавцем Позичальникові суми позики й закінчується після виконання прийнятих на себе зобов`язань сторонами відповідно до умов договору. Фактично, по теперішній час, зобов`язання взяті на себе сторонами на підставі Договору позики №023 від 09.01.2020 та рішення суду у справі №686/17191/21 є невиконаними в повному обсязі, Позичальник продовжує користуватися коштами Позикодавцями, а відповідно, підлягають до стягнення і проценти за користування такими коштами. З врахуванням\~наведеного позивач\~просить:стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі: 102 802 доларів США 19 центів, з яких: 2199 доларів США 45 центів - 3% річних; 100 602 доларів США 74 центів - 30% відсотків за користування чужими коштами; стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] усі судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Суду також пояснила, що у період за який позивач просить стягнути 3% річних та проценти за користування позикою, відповідачами кошти за договором позики повернуто не було. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач визнає вимоги частково, в частині нарахування 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України, в частині нарахування 30% за користування позикою заперечують з підстав зазначених у відзиві, а саме оскільки їх нарахування проведено поза межами визначеного договором строку кредитування. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.01.2020р. між [PERSON] (позикодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено договір позики №023 та 06.02.2020р. додаткову угоду №1, за умовами яких позичальнику було надано позику у сумі 120000 доларів США з кінцевим терміном її повернення до 09 січня 2021 року та з оплатою 30 відсотків річних. Згідно п. 6.1. Договору, термін його дії починається з моменту передачі Позикодавцем Позичальникові суми позики й закінчується після виконання прийнятих на себе зобов`язань сторонами відповідно до умов договору. На підтвердження отримання коштів 09.01.2020р. та 06.02.2020р. [PERSON] власноручно були складені розписки, за якими він отримав у борг від [PERSON] \~грошові кошти у сумі 120 000 доларів США та отримані кошти зобов`язався повернути в термін до 09.01.2021р. у готівковій формі в доларах США, відповідно до умов договору позики. 07.02.2020р. з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики №023 від 09.01.2020р. та додаткової угоди №1 від 06.02.2020 між [PERSON] та [PERSON] , та 14.06.2020 між [PERSON] та [PERSON] , укладено договори поруки. Відповідно до яких поручителі зобов`язалися відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за договором позики у повному обсязі таких зобов`язань. При цьому, умовами договору визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.2 Договорів поруки). Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2022 року у справі №686/17191/21 позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 120 000 доларів США, проценти від суми позики в розмірі 36100,79 долара США, три проценти від простроченої суми в розмірі 1844,38 долара США та пеню в розмірі 10 000 доларів США. В рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на нерухоме майно відповідно до договору іпотеки від 09 січня 2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , а саме: на мотель, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1520,4 кв.м. та на земельну ділянку площею 0,3178 га, яка знаходиться за цією ж адресою, кадастровий номер 6825086700:01:006:0297, які належать [PERSON] на праві приватної власності, шляхом проведення прилюдних (електронних) торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації на рівні не нижчому 2558948 гри. за мотель та 1815406 грн. за земельну ділянку, але в будь-якому випадку за ціною, що реально склалася на ринку на момент його реалізації та є реальною щодо його відчуження за грошові кошти на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі по 1719 грн. 70 коп. з кожного. Постановою Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №686/17191/21, касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року скасовано та залишено в силі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2022 року. Зі змісту вказаних рішень судів вбачається, що з відповідачів в солідарному порядку було стягнуто на користь позивача суму позики - 120000 доларів США, 30% річних відповідно до п.1.2 Договору позики №023 від 09.01.2020р. та ст.1048 ЦК України за період з 09.01.2020р. по 09.01.2021р. в сумі - 36100,79 долара США, а також 3% річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України в сумі 1844,38 долара США за період з 10.01.2021р. по 15.07.2021р. На момент звернення позивача до суду з даним позовом грошові зобов`язання відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перед [PERSON] , що виникли на підставі Договору позики №023 від 09.01.2020р. та рішення суду у справі №686/17191/2, не виконані. Вищевказані обставини підтверджуються: договором позики №023 від 09.01.2020р.; додатковою угодою №1 від 06.02.2020р.; розписками [PERSON] від 09.01.2020р., від 06.02.2020р.; договорами поруки від 07.02.2020р., 14.06.2020р.; рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2022 року у справі №686/17191/21; постановою Верховного Суду в справі №686/17191/21 від 30.08.2023р.. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики ( ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У п.п. 1.2, 2.3 Договору позики сторони визначили, що позикодавець має право на отримання від позичальника відсотків від суми позики в розмірі 30% річних. Повернення суми позики здійснюється позичальником в термін до 09.01.2021р. Отже, сторони у договорі визначили строк кредитування (виконання ) до 09.01.2021р. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У зв`язку з наведеним, та оскільки зі \~спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, посилання позивача та його представника на п.6.1 Договору позики, яким визначений термін дії договору позики до виконання зобов`язання, суд вважає безпідставними. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2022 року у справі №686/17191/21 з відповідачів на користь позивача стягнуто в солідарному порядку 30% річних відповідно до п.1.2 Договору позики №023 від 09.01.2020р. та ст.1048 ЦК України за період з 09.01.2020р. по 09.01.2021р. в сумі - 36100,79 долара США, тобто за період кредитування визначений договором позики, а також 3% річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України в сумі 1844,38 долара США за період з 10.01.2021р. по 15.07.2021р., як відповідальність за порушення зобов`язання. Також слід зазначити, що п.1.4 Договору позики сторони визначили право та порядок дострокового повернення позики позичальником, а тому посилання позивача та його представника на вказаний пункт, як на підставу для нарахування відсотків відповідно до п.1.2 Договору поза межами строку кредитування, безпідставні. З врахуванням наведеного, не виконання боржником та поручителями зобов`язань, що виникли з Договору позики №023 від 09.01.2020р, рішення суду у справі №686/17191/21, договорів поруки від 07.02.2020р., 14.06.2020р., суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню і з відповідачів в солідарному порядку слід стягнути на його користь 2199,45 доларів США три проценти річних відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України за період з 16.07.2021 по 23.02.2022 (120000/100 х 3 /365 х223). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за їх безпідставності. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 287,19грн., в рівних частинах з кожного по 95,73грн. (102802,19/100 = 1028,02; 2199,45/1028,02 = 2,14; 13420/100 х 2,14 = 287,19). На підставі вище викладеного та

Outcome: partial