Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 16 жовтня 2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON] В шлюбі, [INFO] , у сторін народилася дочка - [PERSON] . В подальшому спільне життя у сторін не склалося і 22 лютого 2012 року рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області шлюб було розірвано. З цього часу позивач разом з дочкою [PERSON] проживає в м. Семенівка Чернігівської області. Дочка навчається в Семенівському ліцеї №2 Семенівської міської ради Чернігівської області. 14 березня 2013 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Відповідач проживає в м. Харкові. Відповідач жодним чином не проявляє зацікавленості у долі дочки, не цікавиться успіхами дитини, станом здоров`я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання. Всі витрати на навчання, лікування, харчування, забезпечення дитини всім необхідним несе позивач. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дочки, станом на 01 вересня 2023 року його заборгованість зі сплати аліментів становить 181224 грн. 86 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, що підтверджується матеріалами справи. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Голика Є.В. до суду надійшла заява в якій він просить суд справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Представник органу опіки і піклування Семенівської міської ради Чернігівської області - Смага О.В. в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] в свідоцтві про народження записано - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , яка після повторної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 31.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 29 та свідоцтвом про шлюб виданим 14.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Семенівського районного управління юстиції, актовий запис №08. З 16 жовтня 2009 року по 22 лютого 2012 року сторони проживали разом у зареєстрованому шлюбі. В подальшому спільне життя між батьками не склалося і 22 лютого 2012 року шлюб було розірвано заочним рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області (рішення набрало законної сили 11.03.2012 року). З цього часу позивач з дочкою [PERSON] проживає у м. Семенівка Чернігівської області. Відповідач проживає в м. Харкові. Дар`я з 2016 року і по теперішній час навчається в Семенівському ліцеї №2 Семенівської міської ради Чернігівської області. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дочки, що виражається, зокрема, в тому, що він з 2012 року взагалі не спілкується та не зустрічається з дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дочки, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Вже більше 11 років мати виховує дитину самостійно, створює їй належні умови проживання, утримує її, купує одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечує відвідування дочкою навчального закладу. На даний час позивач працює в ТОВ «Подорожник Чернігів» та отримує щомісячну заробітну плату. Згідно акту обстеження умов проживання від 31.10.2023 року мати створила належні умови проживання для дочки [PERSON] . За час навчання дитини в школі відповідач із класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся жодного разу, шкільним життям дочки не цікавився. Згідно довідки КНП «Семенівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 02.10.2023 року батько дитини [PERSON] - [PERSON] станом здоров`я дитини не цікавиться, на прийом до лікаря-педіатра з приводу хвороб дитини жодного разу не звертався, участі у лікуванні дитини не приймав. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дочки згідно судового наказу Семенівського районного суду Чернігівської області від 21.11.2017 року. Станом на 01.09.2023 року його заборгованість зі сплати аліментів становить 181224 грн. 86 коп. При цьому, аліменти з часу їх присудження не були сплачені жодного разу. З викладеного вище вбачається, що відповідач жодним чином не проявляє зацікавленості у подальшій долі дочки, не цікавиться успіхами дитини, станом здоров`я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання. Таким чином, відповідач свій батьківський обов`язок по вихованню та утриманню дочки не виконує. Спорів з приводу місця проживання дитини між сторонами не було. Позивачем забезпечені дитині гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Таким чином, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Крім того, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки було розглянуто на засіданні Комісії органу опіки та піклування. З висновку органу опіки та піклування Семенівської міської ради Чернігівської області, який затверджено рішенням виконавчого комітету Семенівської міської ради 12 січня 2024 року за № 11 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її духовних та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності зі частиною 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не виявляють щодо неї батьківського піклування. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки дітей, відповідачі по справі, вихованням доньок не займаються. На них покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несусь відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. З урахуванням викладених вище обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] свій батьківський обов`язок по вихованню та утриманню дочки [PERSON] не виконує. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн., який визначений станом на 1-ше січня календарного року, в якому подано позовну заяву відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік».

Outcome: approved