Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Адвокатське об`єднання «КУРС-8» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму боргу за надані послуги та виконані роботи згідно договору про надання адвокатських послуг від 02.03.2019 року № 380/1 в розмірі 247884,19 грн. та понесені судові витрати в розмірі 3718,27 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 02.03.2019 року між адвокатським об`єднанням «КУРС-8» та [PERSON] укладено договір про надання адвокатських послуг № 380/1 з додатками № 1 «Тарифи на надання правової допомоги та адвокатських послуг» та № 2 «Повноваження відповідно до Договору». Згідно умов договору адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати необхідні адвокатські послуги [PERSON] , а останній в свою чергу зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати адвокатські послуги. На виконання умов договору позивачем надано ряд адвокатських послуг та виконано певні види робіт в інтересах [PERSON] , частина з яких на даний час залишається не оплаченою відповідачем, а саме за період з 02.03.2019 року по 14.06.2023 року. Посилаючись на викладене, а також в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав з даним позовом та просить суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання адвокатських послуг від 02.03.2019 року № 308/1 станом на 04.08.2023 року в загальній сумі 247884,19 грн, з яких: основна заборгованість - 194114,00 грн; інфляційні втрати - 53770,19 грн. Ухвалою суду від 06.09.2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. 26.09.2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Порхун О.П. до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовних вимог та просить відмовити позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що вимоги є недоведеними та необґрунтованими. Дійсно, 02.03.2019 року [PERSON] звернувся за наданням правової допомоги до адвокатського об`єднання «КУРС-8» з метою захисту своїх порушених прав та було укладено договір про надання адвокатських послуг № 380/1. Адвокатським об`єднанням Миколюку І.І. було підготовлено позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМА Україна» заборгованості, з якою він 12.03.2019 року звернувся до Тетіївського районного суду Київської області. Позивачем було виставлено [PERSON] рахунок-фактуру № СФ-0000034 від 05.03.2019 року на часткову оплату правничих послуг 7200,00 грн, які він оплатив 06.03.2019 року. Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 14.05.2019 року по справі № 380/373/19 позовні вимог [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМА Україна», третяособа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Росішки» про стягнення заборгованості, задоволено частково, та стягнуто з ТОВ «ЗЕМА Україна» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7200,00 грн.З тексту даного рішення вбачається, що розгляд справи відбувся без позивача та його представника. Таким чином, надання правничої допомоги адвокатським об`єднанням «КУРС-8» з приводу стягнення заборгованості з ТОВ «ЗЕМА Україна» закінчилось для [PERSON] з моменту підготування проекту позовної заяви до Тетіївського районного суду Київської області, а взагалі даний спірзакінчився датою набрання вищезазначеним рішенням законної сили, а саме 19.06.2023 року. Надані послуги, а саме підготовка проекту позовної заяви відповідачем оплачені в повному обсязі. Таким чином, враховуючи вищенаведене, відповідачу не зрозуміло, які саме дії позивач вчиняв по його захисту після 19.06.2019 року і чи вони були доцільними. Позивачем не надано жодних доказів, що він надавав відповідачу послуги, вказані в актах приймання-передачі наданих послуг, долучених до позовної заяви у цій справі. Разом з тим, позивачем долучено до позову звіт про виконану роботу від 15.06.2023 року, в якому взагалі не конкретизував надані ним послуги (а. с. 74-88). 09.10.2023 року до суду від представника позивача АО «КУРС-8» адвоката Горошко М.І. надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що наведені представницею відповідача у відзиві обґрунтування є безпідставними. Так, твердження про те, що відповідачеві не зрозуміло які дії міг вчиняти позивач в його інтересах після 19.06.2019 року і яка доцільність таких дій, є безпідставними оскільки, окрім складання та подання до суду позовної заяви, позивачем також складено та подано до суду заяву про забезпечення позову, яку задоволено ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 29.03.2019 року, а також представником здійснювались виїзди в судові засідання, які узгоджувались з [PERSON] за умови оплати ним цієї послуги. Оскільки, відповідачем не тільки не оплачено у повному обсязі першої частини гонорару за надані послуги та виконані роботи, а й другу частину гонорару - 8% від стягнутої судом суми заборгованості, то договір не може вважатись виконаним, розірваним чи припиненим, і на даний час є чинним та буде виконаний у разі здійснення [PERSON] оплати, тому на виконання умов договору та в його межах адвокатами АО «КУРС-8» в період з 02.03.2019 року по 14.06.2023 року надано ряд адвокатських послуг та виконано певні види робіт в інтересах [PERSON] , частина яких у розмірі 194114,00 грн. на даний час не оплачено відповідачем. Дані послуги позивачем надані відповідачу у борг відповідно до п. 5.1 договору про надання адвокатських послуг № 380/1 від 02.03.2019 року і є доцільними для сприяння [PERSON] в отриманні стягнутих судом сум та необхідними для закінчення судового розгляду справи № 380/373/19. Таким чином, відповідачем не спростовано доводів позивача про стягнення суми боргу за надані послуги та виконані роботи в розмірі 247884,19 грн. (а. с. 106-117). 15.02.2024 року через електронний суд від представника позивача адвокатського об`єднання «КУРС-8» адвоката Горошка М.І. надійшли письмові пояснення в обґрунтування позовних вимог з додатками (а. с. 169-197). Ухвалою суду від 14.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача адвокатського об`єднання «КУРС-8» адвокат Горошко М.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Разом з тим, зазначив, що їхня правова позиція у цій справі визначена у позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Жодних додаткових поясненнь по суті виникнення заборгованості за договором про надання адвокатських послуг № 380/1 від 02.03.2019 року надати не зміг. Представник відповідача [PERSON] адвокат Порхун О.П. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та просила долучити до матеріалів справи додаткові пояснення (а. с. 215-227). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02.03.2019 року між адвокатським об`єднанням «КУРС-8» та [PERSON] укладено договір про надання адвокатських послуг № 380/1 з додатками № 1 «Тарифи на надання правової допомоги та адвокатських послуг» та № 2 «Повноваження відповідно до Договору» за яким, адвокатське об`єднання взяло на себе обов`язок представництва інтересів [PERSON] з приводу відновлення порушених прав та інтересів, що виникли з не поставки товару та неповернення коштів, що були сплачені за товар ТОВ «ЗЕМА Україна» ТОВ «Агрофірма «Росішки» за договором поставки товару від 19.02.2019 року, виставлених та несплачених рахунків, право вимоги за яке надійшло замовнику, відповідно до договору відступлення права вимоги, шляхом надання правової допомоги, а саме подачі позовної заяви до суду, звернення до правоохоронних органів, представленні інтересів замовника, супроводі розгляду цивільної справи за його позовом, кримінального провадження, але не виключно, відповідно до повноважень, наданих в додатку до договору № 2 та тарифами, затвердженими додатком № 1. Замовник зобов`язався здійснювати оплату за надані правничі послуги (а. с. 20-22). Згідно акту № ОУ-0000032 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 17.02.2022 року по договору № 380/1 від 02.03.2019 року складеного позивачем вбачається, що ним були проведені роботи (надані послуги) по рахунку № СФ-0000050 від 17.02.2022 року, а саме складання та подання інформаційного запиту до суду, складання та подання адвокатського запиту до ДВС, складання та подання скарги в прокуратуру в порядку ст. 36 КПК, складання та подання скарги в прокуратуру в порядку ст. 308 КПК, загальна вартість робіт (послуг) 9200,00 грн. (а. с. 24). Згідно акту № ОУ-0000033 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 17.02.2022 року по договору № 380/1 від 02.03.2019 року складеного позивачем вбачається, що ним були проведені роботи (надані послуги) по рахунку № СФ-0000051 від 17.02.2022 року, а саме правничі послуги, які не вказані в таблиці додатку 1 договору і включають в себе повністю або частково (невиключно) усне консультування замовника по телефону, надсилання поштової кореспонденції, оплату судового збору, відстеження руху і вручень поштових відправлень отримання і опрацювання вхідної поштової кореспонденції на ім`я замовника, відстеження призначення розгляду справ у судах всіх інстанцій через всі можливі ресурси, переговори по телефону із слідчим, прокурором, помічниками та секретарем судових засідань, вивчення судової практики по даних категоріях, виготовлення копій документів для замовника, роздруківка наданих копій документів замовником з електронної пошти, інших носіїв інформації, яка оплачується замовником за кожний повний календарний місяць у розмірі однієї мінімальної зарплати, яка діяла станом на час дії договору і повного місяця послуг (з 02.03.2019 року по 02.02.2022 року), загальна вартість робіт (послуг) 178514,00 грн. (а. с. 25-26). Згідно акту звірки взаємних розрахунків станом на 17.02.2022 року між адвокатським об`єднанням та [PERSON] заборгованість відповідача перед позивачем станом на 17.02.2022 року становить 187714,00 грн. (а. с. 27). Згідно акту № ОУ-0000001 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 14.06.2023 року по договору № 380/1 від 02.03.2019 року складеного позивачем вбачається, що ним були проведені роботи (надані послуги) по рахунку № СФ-0000010 від 14.06.2023 року, а саме складання та подання адвокатського запиту до Тетіївського районного суду Київської області, загальна вартість робіт (послуг) 2800,00 грн. (а. с. 28). Згідно акту № ОУ-000002 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 14.06.2023 року по договору № 380/1 від 02.03.2019 року складеного позивачем вбачається, що ним були проведені роботи (надані послуги) по рахунку № СФ-0000011 від 14.06.2023 року, а саме складання та подання адвокатського запиту до Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ), загальна вартість робіт (послуг) 2800,00 грн. (а. с. 29). Згідно акту № ОУ-000003 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 14.06.2023 року по договору № 380/1 від 02.03.2019 року складеного позивачем вбачається, що ним були проведені роботи (надані послуги) по рахунку № СФ-0000012 від 14.06.2023 року, а саме складання заяви про видачу виконавчого листа, загальна вартість робіт (послуг) 800,00 грн. (а. с. 30). Згідно акту звірки взаємних розрахунків станом на 15.06.2023 року між адвокатським об`єднанням та [PERSON] заборгованість відповідача перед позивачем станом на 15.06.2023 року становить 194114,00 грн. (а. с. 31). 15.06.2023 року позивачем [PERSON] було направлено звіт про виконану роботу, в якому було роз`яснено, що відповідач має сплатити заборгованість за обслуговування договору про надання адвокатських послуг № 380/1 від 02.03.2019 року на реквізити вказані в договорі, протягом двох днів (а. с. 23). Крім того, позивачем було проведено розрахунки інфляційних нарахувань на суму боргу, згідно ст. 625 ЦК України. Сума збитків від інфляції за період з 01.03.2022 року по 30.06.2023 року становить 53770,19 грн. (а. с. 12). 30.06.2023 року з метою врегулювання спору адвокатським об`єднанням «КУРС-8» було надіслано відповідачу досудову вимогу в якій зазначено про необхідність перерахування коштів у розмірі 194114,00 грн.(а. с. 34-35). Згідно статті 509 ЦК Українизобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша). Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Нормою частини першої статті 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави (глава 63. Послуги. Загальні положення) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до статті 902 цього Кодексу виконавець повинен надати послугу особисто; у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Надання правової допомоги регулюється Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Закон визначає, що видами правової допомоги є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. За ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно зі статтею 28 Закону зміст договору не може суперечити Конституції України, законам України, його моральним засадам, присязі адвоката та правилам адвокатської етики. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, відповідно до цієї норми Закону оплата гонорару адвокату може бути здійснена лише за фактично виконану роботу. Отже, укладений між сторонами договір визначає права та обов`язки кожної сторони, а саме адвоката - надати правову допомогу та захист, клієнта - сплатити послуги з надання правової допомоги. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що відповідачем не виконано умови договору про надання адвокатських послуг № 380/1 від 02.03.2019 року. На підтвердження виконання своїх обов`язків за даним договором позивачем надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунки-фактури та акти звірки за період з 17.02.2022 року по 14.03.2023 року (а. с. 24-31). Разом з тим, судом встановлено, що вказані документи підписані та скріплені печаткою лише АО «КУРС-8», а підписи [PERSON] як замовника на вищезазначених документах відсутні, з чого вбачається, що з відповідачем взагалі не узгоджувалось надання даних послуг в зазначений період часу. Суд зауважує, що за приписами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та відповідно до Правил адвокатської етики розмір гонорару погоджується адвокатом з клієнтом та визначаються в договорі про надання правової допомоги. З наданих позивачем документів встановлено, що він самостійно без погодження з відповідачем в акті виконаних робіт визначив та розрахував розмір гонорару, що свідчить про порушення порядку визначення розміру гонорару, встановленого вищенаведеними нормативними актами та умовами договору про надання адвокатських послуг № 380/1 від 02.03.2019 року. Крім того, суду не було надано доказів того, що відповідач [PERSON] погодив фактичне виконання саме тих послуг, які зазначені в актах приймання-здачі робіт (надання послуг) № ОУ-0000032, № ОУ-0000033 від 17.02.2022 року, № ОУ-000001, № ОУ-00002, № ОУ-000003 від 14.06.2023 року. Разом з тим, суд критично відноситься до тверджень позивача щодо нарахування інфляційних втрат за період з 28.02.2022 року по 30.06.2023 року в сумі 53700,19 грн, оскільки з наданих до матеріалів справи розрахунків не можливо встановити, яка саме сума заборгованості на яку нараховано інфляційні втрати. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку, про необґрунтованість позовних вимог, що має наслідком відмову у їх задоволенні. У зв`язку з відмовою у позові, судовий збір на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладається на позивача. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). У контексті вищенаведеного, суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed