Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

02 лютого 2024 року представник позивача адвокат Кашуба М.О. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем та відповідачем право власності по частині житлового будинку по [ADDRESS] , мотивуючи позов тим, що 19.06.2019 року між сторонами було укладено шлюб, за час якого ними було придбано житловий будинок за вищевказаною адресою. Договір купівлі-продажу було оформлено на відповідача. Після розірвання шлюбу 17.10.2023 року відповідач залишилась проживати в спірному будинку, позивача до нього не впускає, не надає документів щодо права власності на житло. Угоди про поділ спільного майна подружжя сторони не досягли. Ухвалою Чернігівського районного суду від 02 лютого 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, вказавши про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не надала. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Як слідує з доводів позову, що не спростовано відповідачем, 19 червня 2019 року між сторонами було укладено шлюб. 14 жовтня 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , про що Чернігівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському району Чернігівської області складено актовий запис № 21 (а.с.10). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20.11.2023, на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.2021 за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 7425555400:01:000:1277 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0658 га (а.с.21). Згідно із ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 СК України\~визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом сумісної власності подружжя. Відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 57 СК України\~майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Як слідує з поданої заяви відповідачем не оспорюється та обставина, що спірне нерухоме майно придбано у шлюбі, та те, що воно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до\~ст. 63 СК України\~встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно\~ст. 70 Сімейного кодексу України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , а отже підлягає поділу між подружжям по частині. Згідно з\~ст.141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved