Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Вовчанської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в с.Вільча Чугуївського (Вовчанського) району, Харківської області померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на належний їй на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . Померла [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за заповітом, відповідно ст. 1233 ЦК України. За життя померла [PERSON] склала заповідальне розпорядження, посвідчене 02 березня 2017 року Вільчанською селищною радою Вовчанського району Харківської області, реєстр № 3, за яким все належне їй майно вона заповідала [PERSON] . Спадкоємцем на спадкове майно за заповітом є лише [PERSON] . У встановлений шести місячний строк, не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як перебувала в окупації з 24 лютого 2022 року, в результаті повномасштабного вторгнення в Україну військ росії. Не мала можливості виїхати з окупованої території. Звернулася до нотаріуса із заявою після спливу шестимісячного строку встановленого законом для прийняття спадщини. Нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу 21.09.2023 року було відмовлено мені у прийняття заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки заява про прийняття спадщини не може бути подана після закінчення встановленого законом строку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просила провести розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача -Вовчанської міської ради у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки на їх електронну адресу. Враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом, строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, суд вважає, що є підстави для визначення додаткового строку для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 10.01.2022 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в смт.Вільча, Чугуївського району, Харківської області. Згідно довідки Вовчанської міської військової адміністрації від 12.10.2023 року № 1621, [PERSON] , [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Інших осіб на 10.01.2022 року за даною адресою не зареєстровано. Згідно копії Заповіту посвідченого 02 березня 2017 року Вільчанською селищною радою Вовчанського району Харківської області, реєстр № 3, [PERSON] заповідала все належне їй майно [PERSON] . Заповіт не змінено і не скасовано. Факт належності на праві власності померлій [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] , підтверджується наступними правовстановлюючими документами : - свідоцтвом на право власності № [NUMBER] виданого 18.07.1994 року виконкомом Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області; - будинковою книгою на будинок [ADDRESS] , в якому була зареєстрована власниця [PERSON] з 31.08.1994 року по день смерті та проживала одна. Згідно ст.1233 ЦК України [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоемця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадшини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує посилання позивача на те, що він не зміг своєчасно в шестимісячний строк після смерті померлої [PERSON] звернутися з заявою до нотаріуса з об`єктивних, не залежних від неї причин, а саме відсутність можливості звернутися до нотаріуса у визначений законом строк. В зв`язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачем 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони справи як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи позовні вимоги [PERSON] суд вважає, що трьох місяців буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved