Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

14.08.2020 позивач КП "ХТМ" завернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.01.2009 по 31.03.2021 розмірі 82521,69 грн, три відсотки річних у розмірі 1923,04 грн, інфляційні витрати у розмірі 3387,31 грн та судовий збір. Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги і за період з 01.01.2009 по 31.03.2021 відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 08.12.2020 заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова задоволено частково позовні вимоги КП «ХТМ», стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість. У задоволені позовних вимог до [PERSON] відмовлено. 20.03.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова заочне рішення скасоване, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, окрім того, представником позивача подано клопотання про поновлення строків позовної давності. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, відповідач [PERSON] про причини неявки суд не сповістила. Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] та представника, а також представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] колишня дружина відповідача. 16.07.2019 на підставі договору купівлі- продажу квартири [PERSON] відчужив зазначену квартиру [PERSON] , у п. 4.5. вказаного договору зазначено, що продаж квартири здійснюється за згодою колишньої дружини [PERSON] . Відповідно розрахунку заборгованість за надані відповідачам послуги з теплопостачання за період з 01.01.2009 по 31.07.2019 в загальній сумі становить 82521,69 грн. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. \~ Статтями\~7,\~8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Отже, отримуючи комунальні послуги, відповідачі зобов`язані вносити за них плату, яка відповідно доп.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затв. Постановою КМ України від 21.07.2005 № 630 (які діяли на момент виникнення правовідносин) здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим періодом (місяцем). За вимогами п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 (який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 частини 2статті 7Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від09.11.2017№2189-VIII\~(який введено в дію з 01.05.2019) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно зі ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Частина перша\~статті 322 ЦК України\~передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 82521,69 грн, яка утворилась за період з 01.01.2009 по 31.07.2019. Разом з\~тим,\~зматеріалів справи вбачається, що КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом 14.08.2020, заборгованість просить стягнути за період з 01.01.2009 по 31.07.2019. Представником відповідача [PERSON] [PERSON] подане клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя\~статті 267 ЦК України). Разом з тим,\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. У пункті 12\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у редакції\~Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), від 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), від 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21). З цього випливає, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Як встановлено судом КП «Харківські теплові мережі» з квітня 2017 року по теперішній час надавались послуги з теплопостачання, які відповідачі повинні оплатити. З відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу за адресою: [ADDRESS] вбачається, що у спірний період підприємством нараховувалася щомісячно плата за надані послуги, але відповідачами оплата послуг не здійснювалася, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 82521,69 грн. Установивши, що відповідачі фактично отримували житлово-комунальні послуги, проте належним чином не виконували своїх обов`язків щодо оплати наданих КП «Харківські теплові мережі» послуг, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на час карантину. У спірних правовідносинах обов`язок споживачів сплачувати за надані позивачем послуги є щомісячним. Отже, позовна давність до вимог про стягнення заборгованості, що існували в межах трирічного строку до дня набрання чинності згаданим\~Законом № 540-IX - 02 квітня 2017\~року, тобто зі строком виконання з 02 квітня 2017 року вважається такою, що не спливла. Отже, заборгованість з відповідачів підлягає стягненню з 02.04.2017 по 31.07.2019. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 02.04.2017 по 31.07.2019у відповідачів наявна заборгованість у сумі 36506,60 грн. Разом із цим, позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення з відповідача [PERSON] [INFO] , який є неповнолітнім. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) ( ч.1\~ст.34 ЦК України). Спірні правовідносини не підпадають під вимоги\~ст.33 ЦК України, якою передбачено цивільна відповідальність неповнолітньої особи. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «ХТМ» до [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, який проведено за період з серпня 2017 по червень 2020, тобто в межах строку позовної давності, та з якого вбачається, що розмір 3% річних становить 1923,04 грн, інфляційні витрати - 3387,31 грн, які також підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] , [PERSON] солідарно. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог. Так, позивачем було заявлено позовні вимоги на загальну суму 87832,04 грн (82521,69 грн заборгованість за теплопостачання+ 1923,04 грн 3% річних+ 3387,31 грн інфляційні витрати). Судом частково задоволено позов, а саме 36506,60 грн заборгованість за теплопостачання в межах позовних вимог+ 1923,04 грн 3% річних+ 3387,31 грн інфляційні витрати, на загальну суму 41 816,95 грн. Отже, позовні вимоги КП «ХТМ» задоволено на 47,6%, відповідно судовий збір підлягає стягненню у розмірі 47,6%, що становить 1000,60 грн, тобто по 500,30 грн з кожного. \~

Outcome: partial