Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

08.03.2024 року позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Яковенко О.С., звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що 29 жовтня 1988 року вона та [PERSON] уклали шлюб, про що зроблений актовий запис про шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу. Позивач і відповідач фактично мешкають за однією адресою, однак не ведуть будь-які спільні справи та не підтримують будь-яких стосунків. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить їхнім інтересам, сторони ведуть кожен окремо особисте життя, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Спору щодо поділу майна не має, спільні діти позивача та відповідача повнолітні, але сторони не досягли згоди для добровільного розірвання шлюбу у органах державної реєстрації цивільного стану, тому, єдиним способом захисту порушених прав позивача є звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивачка просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2024 року, відкрито провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що проти заявленого позову не заперечує, позов визнає, просить розглянути справу без його участі. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24\~СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55\~СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 29 жовтня 1988 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що зроблений актовий запис про шлюб №1150, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням другого із подружжя №00043601245. (а.с.8,9) Спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносини припинені. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що їх сім`ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв`язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved