Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

20 березня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволено. Присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за договором позики від 15 лютого 2021 року у розмірі 54 823 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот двадцять три) долари США 00 центів; Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 13 420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 00 копійок. 25 березня 2024 року (вх.№16970) через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Нагнибіди Володимира Івановича, про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивачем було зазначено суму судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає орієнтовно 53 420,00 грн., що включає: 13 420,00 грн. - судового збору та орієнтовно 40 000 грн. витрат на правничу допомогу, сам факт укладання договору на правову допомогу з адвокатом, розрахунок понесених витрат та докази фактичного виконання позивачем договірних зобов`язань по оплаті за наданні адвокатом послуги долучено позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення. Окрім того, позовна заява містить заяву про реалізацію права на надання суду доказів про понесення судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції, у строки, що передбачені п. 8 ст. 141 ЦПК України з метою їх подальшого розподілу відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України. За таких обставин, на виконання положень ч. 8 ст. 141 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України надає докази понесення позивачем витрат на професійну допомогу та просить заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.03.2024 справу передано на розгляд судді Коваленко І.В. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з`явився, у прохальній частині заяви про ухвалення додаткового рішення, просив розгляд справи проводити за відсутності представника та позивача. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив. За ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, наявні матеріали цивільної справи № 755/7201/23 дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1, 3 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. За ч 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, за ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Крім цього, пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Відповідно до ст. 19 цього Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Статтею 30 цього Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим про що, зокрема, зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України». Відповідно до правової позиції ВС/КАС, викладеної у постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.03.2024 у справі № 755/7201/23 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. Присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за договором позики від 15 лютого 2021 року у розмірі 54 823 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот двадцять три) долари США 00 центів; Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 13 420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 00 копійок. У позовній заяві позивачем було зазначено суму судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає орієнтовно 53 420,00 грн., що включає: 13 420,00 грн. - судового збору та орієнтовно 40 000 грн. витрат на правничу допомогу. Окрім того, позовна заява містить заяву про реалізацію права на надання суду доказів про понесення судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції, у строки, що передбачені п. 8 ст. 141 ЦПК України з метою їх подальшого розподілу відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України. Так, як свідчать матеріали справи, на підтвердження повноважень представника відповідача надано ордер серії ВХ № 1046511, виданий АО «СЕРГІЙЧУК ТА ПАРТНЕРИ» на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Нагнибідою В.І. Окрім зазначених документів, представником відповідача надано такі копії документів: - Договір № 43/2022 про надання правової (правничої) допомоги від 21.11.2022, укладений між [PERSON] та АО «СЕРГІЙЧУК ТА ПАРТНЕРИ» (далі - Договір); - Додаток 1 (ФО) до Договору від 21.11.2022 року про вартість послуг (ставки гонорару) Адвокатського об`єднання «СЕРГІЙЧУК ТА ПАРТНЕРИ»; - Додаткова угода № 1 від 01.05.2023 року до Договору № 43/2022 від 21.11.2022 року, з якої вбачається, що сторони погодили сформувати та викласти п.п.4.1.1. Договору № 43/2022 від 21.11.2022 року у новій редакції такого змісту: «4.1.1 отримання винагороди Адвокатським об`єднанням відбувається у формі гонорару, розмір якого визначається Додатком 1 - Вартість послуг АО «СЕРГІЙЧУК ТА ПАРТНЕРИ» на основі погодинної ставки з попереднім авансуванням, розмір якого погоджується сторонами. Гонорар може оплачуватись як разовим платежем, так і частково за окремі етапи наданих послуг. Сторони погодили, що вартість послуг Виконавця не може становити менше 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок) за підготовку та подання до Дніпровського районного суду міста Києва позовної заяви в інтересах клієнта до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 15 лютого 2021 року. Транспортні, поштові та інші витрати, визначені п.4.3. цього Договору, за супровід судової справи за позовом Клієнта до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 15 лютого 2021 року додатково Клієнтом не відшкодовується». - акт № 01-43/2022 прийому-передачі наданих послуг до Договору № 43/2022 від 21.11.2022 року; - рахунок фактура № 1/43/2022 від 22.03.2024 року, призначення платежу «оплата адвокатського гонорару за Договором про надання правової допомоги № 43/2022 від 21.11.2022 року та актом прийому - передачі наданих послуг № 01-43/2022 від 22.03.2024 року» на суму 40 000,00 грн. - платіжна інструкція № 0.0.3545896501.1 від 22.03.2024 року на суму 40 000,00 грн.; - заключна виписка за період з 22.03.2024 року по 22.03.2024 року про зарахування на розрахунковий рахунок АО «СЕРІЙЧУК ТА ПАРТНЕРИ» з призначенням платежу: «сплата за адвокат.гонорару залог.№43/2022 від 21.11.2022. Та актом №01-43/2022 від 22.03.2024 року., [PERSON] » грошових кошті у розмірі 40 000 грн. 22.03.2024 АО «СЕРІЙЧУК ТА ПАРТНЕРИ» та [PERSON] підписали Акт № 01-43/2022 прийому-передачі наданих послуг в межах суми правової (професійної правничої) допомоги у розмірі 22 320,00 грн, однак відповідно до п.1 Додаткової угоди від 01.05.2023 року до Договору № 43/2022 від 21.11.2022 року сторони дійшли згоди, що вартість послуг виконавця не може становити менше 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок) за супровід цивільної справи № 755/7201/23 у Дніпровському районному суді міста Києва (за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 15 лютого 2021 року. Таким чином, сума до сплати за цим актом № 1 від 22.03.2024 року складає 40 000,00 грн. Відповідно до п. 3,4 сторони не мають одна до одної претензій щодо наданих послуг за Договором. Позивач оплатив правничу допомогу передбачену Додатковою угодою № 1 до Договору № 43/2022 від 21.11.2022 року у розмірі 40 000,00 грн., згідно рахунку-фактури № 1/43/2022 від 22.03.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3545896501.1 від 22.03.2024 року та заключною випискою АО «СЕРІЙЧУК ТА ПАРТНЕРИ» про зарахування грошових коштів у розмірі 40 000 грн. При цьому, як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також, суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. Суд бере до уваги те, що відповідач своїм правом на подачу письмових пояснень чи заперечень, а також на звернення з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не скористався, хоча положеннями п. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності відповідних витрат покладено саме на нього. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, досліджених доказів, вимог процесуального та матеріального закону, з огляду на умови договору про надання правової допомоги та додаткової угоди в якому сторони договору погодили розмір гонорару адвоката у фіксованому розмірі, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, наданих відповідачу адвокатом Об`єднання, оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвокатів, встановленим чинним законодавством критеріям, суд дійшов висновку, що в даній справі витрати на правову допомогу у заявленій сумі є реальними, відповідають складності справи та обсягу наданих послуг і виконаних робіт та документально підтверджені, а відтак, заявлені витрати на професійну правничу допомогу обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved