Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив скасувати арешт з транспортного засобу автомобіля OPEL VECTRA, реєстраційний номер [NUMBER] , 1991 року випуску, накладений Красногвардійським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, по ВП [NUMBER] від 04.04.2018 року. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 07.04.2021 року між ним [PERSON] та [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від [PERSON] , від 19 березня 2021 року за реєстровим номером 137, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Маєвською Марією Вікторівною, укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля OPEL VECTRA, реєстраційний номер [NUMBER] , 1991 року випуску. Укладений договір купівлі-продажу підтверджується виданою довіреністю від 07.04.2021 року реєстровий номер №180, посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Маєвською Марією Вікторівною. Відповідно до вказаної довіреності, [PERSON] , маю право на здійснення будь-яких дій щодо розпорядження від імені [PERSON] транспортним засобом автомобіля OPEL VECTRA, реєстраційний номер [NUMBER] , 1991 року випуску. Після укладення договору купівлі-продажу, з відповідачем, він не мав змоги здійснити перереєстрацію транспортного засобу відповідно до положень статті 334 ЦК України та статті 34 Закону України «Про дорожній рух», а у лютому 2022 року сталась військова агресія російської федерації проти України, та перереєстрація транспортних засобів була заборона. У грудні 2022 року він звернувся до сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області для здійснення перереєстрації транспортного засобу, але йому було відмовлено через наявні обмеження, а саме арешту накладеного державною виконавчої службою Красногвардійського районного міста Дніпра ВП [NUMBER] від 04.04.2018 року. Представником Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області надано пояснення відповідно до яких вказано наступне. В даному випадку позивач діючи на підставі довіреності не має права вчинювати дії на особисту користь. Діючи на підставі довіреності позивач приймає на себе зобов`язання вчиняти дії в інтересах довірителя, тобто відповідач у справі. Позивач як представник відповідача за довіреністю не отримував в порядку передоручення юридичних прав на вчинення правочину в особистих інтересах, твердження позивача про правомірне набуття права власності на спірний транспортних засіб за договором купівлі-продажу на підставі довіреності виданої в порядку передоручення від імені відповідача є на думку представника третьої особи помилковим. Тому подібний договір не може визначитися дійсним та створювати юридичні наслідки за своєю правовою природою. Представником Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) надано пояснення (відзив), відповідно до якого вказано наступне. Перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні в Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №2-3044 виданого 28.12.2009 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] та користь [PERSON] аліментів у розмірі 300,00 грн. щомісячно на кожну дитину на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] і до їх повноліття. Дії державного виконавця, направлені на виконання вимог виконавчого документу, проведені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, зокрема Закону України «Про виконавче провадження». [PERSON] надала заяву, відповідно до якої просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки борг по аліментам [PERSON] не сплачено, то арешт на транспортний засіб не підлягає скасуванню. Вказала, що [PERSON] не сплачував аліменти. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше представником надано до суду клопотання, в якому вказала, що позовні вимоги позивача підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути без участі позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше представник надав до суду заяву відповідно до якої просив розгляд справи здійснити без участі представника. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, раніше надала до суду заяву відповідно до якої просила розгляд справи здійснити без її участі, в позові відмовити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно довіреності від 07 квітня 2021 року, яка зареєстрована в реєстрі №180, яка підписана приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, Горєлов Є.О. від імені [PERSON] уповноважили [PERSON] представляти інтереси [PERSON] щодо розпоряджатися від імені [PERSON] (продати, обміняти, передавати в оренду, позичку, заставляти тощо), а також при здійсненні повноважень за цією довіреністю користуватися (керувати) належним [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого Центру 1243 07.07.2017 року транспортним засобом марки Opel, моделі VECTRA, тип Легковий седан - В, рік випуску 1991, реєстраційний номер [NUMBER] . Як вбачається із матеріалів справи виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №2-3044 виданого 28.12.2009 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 300,00 грн. щомісячно на кожну дитину на утримання дітей. В межах виконавчого провадження [NUMBER] було винесено постанову про розшук майна боржника від 26.07.2021 року та постанову від 27.03.2018 року про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме майно та не рухоме майно. Відповідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, що визначено ч.1 ст. 317 ЦК України. В пункті 2 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», від 3 червня 2016 року визначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає позов не обґрунтованим і доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення. Позивач звертаючись з таким позовом, вважає себе власником рухомого майна, на яке накладено арешт на транспортний засіб [NUMBER] виданого Центром 1243 07.07.2017 року транспортним засобом марки Opel, моделі VECTRA, тип Легковий седан - В, рік випуску 1991, реєстраційний номер [NUMBER] , але суд не може погодитися з вказаною позицією. Відповідно статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч. 1 ст. 244 ЦК України). Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Належною формою договору купівлі-продажу автомобіля є письмова, що відповідає положенню п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України. Оскільки довіреність, на відміну від договору, не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що видача довіреності на транспортний засіб без укладення договору купівлі-продажу не може вважатися договором про перехід права власності до особи, на ім`я якої таку довіреність видано. Позивач не надав суду належних доказів що спірний автомобіль перейшов у його власність. Згідно частин 1-4 статті 34 Закону України «Про дорожній рух»: державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Частина 21 статті 34 Закону України «Про дорожній рух», в редакції чинній на час видачі довіреності, передбачає, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Отже автомобіль у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим відсутні підстави для зняття з нього арешту. Крім того, з наданих до суду доказів вбачається, що ВП [NUMBER] відкрито, відтак відсутні підстави для зняття арешту з транспортного засобу. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed