Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

02.01.2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та законом. Позовні вимоги позивача обґрунтовано тим, що [INFO] помер - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції у м. Києві, 23 листопада 2022 року. А раніше [INFO] померла його дружина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, 16 листопада 2015 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що включає в себе 1/4 частину квартири [ADDRESS] (надалі - Квартира) з яких 1/5 частка належить йому, а 1/20 частка квартири належала його дружині, спадкоємцем якої він був але не оформив своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно на яке претендує Позивач за законом, що включає в себе 1/20 частину квартири [ADDRESS] (надалі - Квартира). 1/4 частка квартири належить померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 грудня 1999 року Ленінградською районною радою народних депутатів міста Києва, згідно із розпорядженням № 5809 від 24 грудня 1999 року (надалі - Свідоцтво), а 1/20 частка квартири належала його дружині на підставі вищевказаного свідоцтва. Відповідно до довідки КВ-2023 № 24827, виданої 29 серпня 2023 року Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» згідно з даними реєстрових книг на праві власності квартира зареєстрована за: [PERSON] - 1/5 частина, [PERSON] - 1/5 частина, Позивач - 1/5 частина, Відповідач 1 - 1/5 частина та Відповідач 2 - 1/5 частина. [PERSON] 07 вересня 2022 року склав заповіт, відповідно до якого все своє нерухоме майно заповів Позивачу, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Габрієль Л.Є. за реєстровим № 1085,1086 (надалі - Заповіт). Отже за заповітом Позивач успадковує майно після смерті батька. Відповідно до довідки № 4670/02-14 виданої Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 06 вересня 2023 року, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом до державного нотаріуса звернувся син - [PERSON] (надалі - Позивач), а за законом: син - [PERSON] (надалі - Відповідач 2) та дочка - [PERSON] (надалі - Відповідач 1). Після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини за законом звернулися померлий [PERSON] , Позивач, Відповідач 1 та Відповідач 2. 28 грудня 2023 року державний нотаріус [PERSON] постановила відмовити Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/4 квартири у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Оригіналу свідоцтва про право власності на житло у Позивача немає, місцезнаходження документу Позивачу невідоме. 28 грудня 2023 року державний нотаріус [PERSON] постановила відмовити Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/20 квартири у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Оригіналу свідоцтва про право власності на житло у Позивача немає, місцезнаходження документу Позивачу невідоме. Зважаючи на те, що відповідно до довідки КВ-2023 № 24827, виданої 29 серпня 2023 року Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» зареєстроване право власності [PERSON] та [PERSON] на частини квартири підтверджується, тому є підстави для звернення до суду з даним позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та за законом відповідно. Ухвалою суду від 12.01.2024 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Від Відповідачів по справі відзиви на позовну заяву не надходили. Ухвалою суду від 19.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання 17.04.2024 року Позивач та його представник не з`явилися, через канцелярію суду представник Позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач 2 - [PERSON] у судове засідання не з`явився та через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач 1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції у м. Києві, 23 листопада 2022 року. А раніше [INFO] померла його дружина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, 16 листопада 2015 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що включає в себе 1/4 частину квартири [ADDRESS] з яких 1/5 частка належить йому, а 1/20 частка квартири належала його дружині, спадкоємцем якої він був але не оформив своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно на яке претендує Позивач за законом, що включає в себе 1/20 частину квартири [ADDRESS] . 1/4 частка квартири належить померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 грудня 1999 року Ленінградською районною радою народних депутатів міста Києва, згідно із розпорядженням № 5809 від 24 грудня 1999 року а 1/20 частка квартири належала його дружині на підставі вищевказаного свідоцтва. Відповідно до довідки КВ-2023 № 24827, виданої 29 серпня 2023 року Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» згідно з даними реєстрових книг на праві власності квартира зареєстрована за: [PERSON] - 1/5 частина, [PERSON] - 1/5 частина, Позивач - 1/5 частина, Відповідач 1 - 1/5 частина та Відповідач 2 - 1/5 частина. [PERSON] 07 вересня 2022 року склав заповіт, відповідно до якого все своє нерухоме майно заповів Позивачу, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ГабрієльЛ.Є. за реєстровим № 1085,1086. Отже за заповітом Позивач успадковує майно після смерті батька. Відповідно до довідки № 4670/02-14 виданої Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 06 вересня 2023 року, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом до державного нотаріуса звернувся син - [PERSON] , а за законом: син [PERSON] (надалі - Відповідач 2) та дочка - [PERSON] . Після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини за законом звернулися померлий [PERSON] , Позивач та Відповідачі. 28 грудня 2023 року державний нотаріус [PERSON] постановила відмовити Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/4 квартири у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Оригіналу свідоцтва про право власності на житло у Позивача немає, місцезнаходження документу Позивачу невідоме. 28 грудня 2023 року державний нотаріус [PERSON] постановила відмовити Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/20 квартири у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Оригіналу свідоцтва про право власності на житло у Позивача немає, місцезнаходження документу Позивачу невідоме. Зважаючи на те, що Відповідно до довідки КВ-2023 № 24827, виданої 29 серпня 2023 року Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» зареєстроване право власності [PERSON] та [PERSON] на частини квартири підтверджується, є підстави для задоволення позову про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та за законом відповідно. Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та законом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved