Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

03.10.2023 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. Позивач просить суд: - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] ( [INFO] ). 10.10.2023 відкрито загальне позовне провадження. 21.03.2024 закрито підготовче провадження. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач просив справу розглядати за його відсутності. Позов підтримує. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином в порядку п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. [PERSON] звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] . Шлюб розірвано 26.04.2008. Від самого народження сина батько життям дитини не цікавився, матеріально не утримував, жодних батьківських обов`язків не виконував. Судом встановлені такі обставини справи. 27.08.2002 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який розірвано 26.04.2008. У шлюбі народилась дитина [PERSON] ( [INFO] ). На підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.01.2021 (справа №522/17611/20) з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 3 000 грн. з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 08.10.2020 та до досягнення дитиною повноліття (23.10.2026). Державним виконавцем Приморського ВДВС у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження від 06.09.2023 з примусового виконання виконавчого листа № 522/17611/20 від 15.01.2021 про стягнення з [PERSON] аліментів. З 15.12.2010 Неповнолітній [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . В довідці від 11.03.2021, виданою Одеською загальноосвітньою школою № 38, батько [PERSON] - [PERSON] не брав участі у вихованні сина протягом усього навчання у початковій школі, не спілкувався з учителями, не брав участі у батьківських зборах, не забирав дитину з школи додому. Згідно з довідкою від 30.05.2023, виданою Одеським ліцеєм № 38, неповнолітній [PERSON] наразі навчається в 9-А класі цього закладу. За час навчання зарекомендував себе як учень із середнім рівнем знань. Проживає в родині, де є матір [PERSON] та дідусь [PERSON] , які завжди цікавляться поведінкою та успішністю хлопця. Батько [PERSON] ніколи не цікавився дитиною, до ліцею не приходив, ніколи не телефонував класному керівнику, батьківські збори не відвідував. Матір неповнолітнього [PERSON] має укладену декларацію від 25.04.2022 №0001-ТХА2-2МА0 з лікарем-педіатром КНП «Дитяча міська поліклініка № 4». Згідно з характеристикою з місця роботи [PERSON] , яка працює на посаді інженера II категорії кафедри Екоенергетики, термодинаміки та прикладної екології в Одеському національному технологічному університеті з 08.08.2022 по теперішній час на основі строкового договору, вона зарекомендувала себе як відповідальний працівник. Згідно з довідкою про доходи, виданою Одеським національним технологічним університетом від 10.05.2023, [PERSON] працює у навчальному закладі та має постійний дохід. [PERSON] на праві спільної приватної власності належить 1/4 квартири в [ADDRESS] . За даними з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] ( [INFO] ) з 24.02.2012 зареєстрований за адресою [ADDRESS] . [PERSON] перебуває на військовому обліку у [INFO] з 05.09.2017 по теперішній час, як солдат. У Збройних Силах України не служить. [PERSON] під вартою не утримувався, станом на 09.11.2023 не утримується. 15.11.2023 фахівцями із соціальної роботи ЦСС ОМР у Приморському районі проведено відвідування матері та її неповнолітнього сина за місцем проживання в [ADDRESS] , про що складено акт оцінки потреб сім`ї/особи. Встановлено, що родина живе в 3-х кімнатній квартирі. В наявності водо-, газо-, електропостачання. Для дитини є окрема кімната, речі, книжки. 12.11.2023 та 13.11.2023 фахівцями із соціальної роботи проведено вхід за адресою проживання батька [PERSON] . Двері ніхто не відчинив. Залишено інформаційне повідомлення. Станом на 15.11.2023 до ЦСС ОМР ніхто не звернувся та не зателефонував. Скласти акт оцінки потреб сім`ї/особи неможливо. 05.12.2023 спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради було проведено обстеження умов проживання [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , про що складено акт. Квартира площею 105 кв.м (орієнтовно) має три кімнати, в наявності меблі, побутова техніка, водо-, газо-, електропостачання. Для виховання та розвитку дитини створені умови: дитина має окрему кімнату, ліжко, стіл для навчання, ноутбук, планшет, телефон, одяг та взуття відповідно віку та сезону. Неповнолітній [PERSON] повідомив спеціалісту служби, що він не проти того щоб його батька позбавили батьківських прав відносно нього, рідного батька він взагалі не пам`ятає. 05.12.2023 Служба у справах дітей знову провела вихід за адресою проживання батька [PERSON] , про що складений акт, - двері ніхто не відчинив, залишено інформаційне повідомлення. Станом на 13.12.2023 [PERSON] до Служби у справах дітей Одеської міської ради не телефонував, пояснень не надав. Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.02.2024 протокол № 3, 21.02.2024 за № 01-11/65/1вих склав висновок, яким вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] . Висновки суду. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позивач посилається на те, що батько дитини з 2008 року (тобто, з самого його народження вже протягом п`ятнадцяти років) жодного разу життям сина не цікавиться, не намагається з ним спілкуватися, ніякої участі у вихованні, матеріальній допломозі дитини не приймає. Дитина особисто вважає, що його рідний батько негідний бути його батьком та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Висновок Приморської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування від 21.02.2024 № 01-11/65/1вих, де описано умови проживання дитини, підтверджує те, що вихованням дитини батько не займається. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України). З урахуванням наведеного, суд має пересвідчитися, що зазначені позивачем обставини свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення його батьківських обов`язків відносно свого сина. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Згідно з частинами 1-4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України Суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Суд зазначає, що обставини ухилення батька від виконання ним своїх батьківських обов`язків підтверджені також іншими матеріалами справи, які свідчать про те, що дитина проживає тільки з матір`ю, освітою та здоров`ям дитини опікується лише мати. Отже, ті обставини, що батько дитини свідомо залишив її на виховання матері та більше п`ятнадцяти років не спілкується з сином, не приймає участі у його утриманні, вихованні, розцінюються як умисне та свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Враховуючи те, що рішенням суду від 20.01.2021 стягують аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , необхідності у застосуванні ч.3 ст. 166 СК України, немає.

Outcome: approved