Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] \~через свого\~представника \~ [PERSON] звернувся\~до суду\~з позовною\~заявоюдо\~ [PERSON] про\~стягнення грошових\~коштів. Позовну заяву обгрунтовано тим, що 15 лютого 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів. Згідно договору, [PERSON] одержав від [PERSON] грошову суму у розмірі 7000 доларів США із зобов`язанням повернути вказану суму 30 травня 2022 року, про що відповідачем була написана розписка. [PERSON] повернув лише частину боргу, а саме 2000 доларів США. Звернення позивача до відповідача з приводу повернення коштів ігноруються. До теперішнього часу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором позики не виконав, борг не повернув. Просить стягнути з відповідача борг в розмірі 5000 доларів США, а також 3% річних від простроченої суми, що становить 62,05 долара США. Також у договорі позики було зазначено, що у разі неповернення боргу в строк боржник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% за кожен місяць прострочення від суми боргу, що становить 2500 доларів США. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі еквівалентній 7562,05 доларів США, яка складається із суми боргу в розмірі 5000 доларів США, 3% річних 63,70 долара США, та неустойки 10% в місяць 2500 доларів США, що за курсом НБУ станом на момент подання позовної заяви складає 276468,54 гривень. Також просив стягнути судові витрати. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відповіді на відзив, заяв, клопотань до суду не надавав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підставі\~наданих позивачем\~доказів судом\~встановлено, що 15 лютого 2022 року [PERSON] надано розписку [PERSON] про те, що він отримав особисто від останнього у борг грошову суму в розмірі 7000 доларів США готівкою. Зобов`язується повернути дану грошову суму в строк до 30 травня 2022 року. У разі неповернення грошових коштів у вищевказаний строк зобов`язується платити [PERSON] штраф у розмірі 10% у місяць від боргу. На зворотній стороні розписки міститься запис: [PERSON] зобов`язується повернути грошовий борг [PERSON] в три етапи: перший з 15 лютого 2022 року по 18 лютого 2022 року 2000 доларів США; другий з 18 лютого 2022 року по 18 березня 2022 року - 2000 доларів США; третій з 18 березня 2022 року по 30 травня 2022 року 3000 доларів США (а.с.8). Відповідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют на дату 08 листопада 2022 року долар США складає 36,5686 гривень (а.с.9). Як зазначено в позовній заяві, [PERSON] повернув першу частину боргу, а саме в розмірі 2000 доларів США, іншу частину зобов`язання з повернення грошових коштів та відсотків за прострочення сплати боргу не виконано. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Розписка, яку написав [PERSON] 15 лютого 2022 року про отримання від [PERSON] 7000 доларів США, є доказом укладення договору позики між позивачем та відповідачем, і посвідчує факт передання грошової суми [PERSON] . Доказів повернення всієї суми за позикою у строк, визначений в розписці, відповідачем до суду не надано. Отже, суд вважає доведеною наявність заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за договором позики в розмірі 5000 доларів США. 3% річних розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 5000,00 доларів США і складають 62,05 долара США. У договорі позики було зазначено, що у разі неповернення в строк боржник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% за кожен місяць прострочення від суми боргу. За період з 30 травня 2022 року до дня подання позову сума відсотків становить 2500 доларів США. Загальна сума заборгованості на день подачі позову становить 7562,05 доларів США, яка складається з основного боргу 5000 доларів США, штрафу 2500 доларів США та 3% річних за прострочення суми боргу 62,05 доларів США. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на дату подання позову 08 листопада 2022 року курс долару США від Нацбанку України за 1 долар США еквівалентний 3656,86 гривень (7562,05 х 36,56 = 276468,54 гривень). На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2764,68 гривень.

Outcome: approved