Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся в Ленінський районний суд м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про \~відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів посилаючись на те, що з лютого 2020 року на обліку у позивача перебуває малолітня дитина [PERSON] , як дитина яка опинилась в складних життєвих обставинах, зазнав насильства з боку матері. Відповідач [PERSON] є одинокою матір`ю, особою з інвалідністю з дитинства, не працює. Відповідач проживає з сином у комунальній квартирі, де займає одну кімнату, яка потребує косметичного ремонту. Відповідач має нестабільний емоційний стан, часто змінює настрій та інтонацію, метод виховання сина є ляпаси, крики, нецензурна лайка, що негативного відображена на психологічному стані дитини та на його поведінці. Своєю поведінкою відповідач нехтує батьківськими обов`язками, систематично застосовує до дитини фізичне та психологічне насилля, що порушує права та інтереси дитини щодо його виховання, взаємоповагу та приниження честі та гідності дитини, у зв`язку із чим орган опіки та піклування звернувся до суду та просить відібрати малолітню дитину від матері,без позбавлення батьківських прав, стягнути аліменти з відповідача на його утримання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.11.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.04.2023 року справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження з викликом осіб. Ухвалою суду від 26 червня 2023 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, матеріали справи містять відзив на позовну заяву згідно якого відповідач заперечувала доводи позивача щодо систематичного застосування фізичного та психологічного насилля відносно сина [PERSON] . Розкаюється у своїй поведінці, докаладає всіх зусиль щодо належного виконання батьківських обов`язків. , На даний час дитина відвідує ряд гуртків, Воскресну школу Просила відмовити у задоволенні позову. Надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. З лютого 2020 року малолітній [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, що опинилась в складних життєвих умовах , зазнав насильства з боку матері [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що 26 серпня 2021 року комісією служби у справах дітей по Холодногірському району проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого складено акт. Відповідно до змісту зазначеного акту, родина проживає у комунальній квартирі, складається з 1 кімнати, кухня сумісного користування, вбиральня, душова кімната, коридор. В наявності електропостачання, водопостачання, опалення електроконвектор, є меблі та побутова техніка. У дитини окреме ліжко, одяг взуття в достатній кількості. До служби у справах дітей неодноразово надходили повідомлення від представників поліції, керівництва районного управління освіти, керівників дошкільних дитячих закладів, звернення від сусідів щодо жорсткого поводження матері з дитиною, неналежної поведінки матері під час спілкування з малолітнім сином, з працівниками дошкільних дитячих закладів та з батьками дітей, які відвідують ці дошкільні дитячі заклади, що підтверджується доповідними записками закладів та заявами батьків. 19.12.2020 року відносно [PERSON] складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з тим, що [PERSON] перебуваючи у приміщенні Харківської міської поліклініки № 24 вдарила малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до положень статей\~164,\~170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, якщо вони: - ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно ч.4\~ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно з частиною 1\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом позовної заяви позивач просить відібрати малолітнього [PERSON] у матері, посилаючись на спричинення матір`ю дитині тілесних ушкоджень у січні 2020 року, тобто систематично застосовує до дитини фізичне та психологічне насилля, що порушує права та інтереси дитини щодо його виховання, взаємоповагу та приниження честі та гідності дитини. Відповідач обґрунтовуючи свої доводи щодо відмови у позовних вимогах пояснила, що на теперішній час її стосунки з дитиною покращилися, вони припинили конфліктувати між собою і проживання з матір`ю не становить жодної небезпеки для життя, здоров`я та морального виховання дитини. Відповідач на підтвердження своїх заперечень надала суду докази, а саме згідно довідки від 21.08.2023 року Центру первинної допомоги Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 19» Харківської міської ради встановлено, що [PERSON] спостерігається у даній лікарні, мати дитини у випадку хвороби хлопчика вчасно звертається до лікаря-педіатра, виконує рекомендації щодо лікування та профілактики хвороб, щорічно дитина проходить повний медичний огляд. Під час огляду дитина має охайний вигляд, фізичний та психічний розвиток відповідає віку. Ознак фізичного насилля у дитини з боку матері помічено не було. Згідно довідки ГО «ЦСЄ Будокан» від 21 серпня 2023 року встановлено, що [PERSON] , 30.10.2017 року відвідує тренування секції карате протягом періоду з червня 2023 року. Марк активно бере участь у тренуваннях та заходах, проведених в рамках навчального процесу. Відповідно до довідки № 54/23 від 17 грудня 2023 року встановлено, що [PERSON] в тому числі і її син [PERSON] відвідують заняття недільної школи в церкві «Преображення». Довідкою № 01-37/76 від 15.12.2023 року встановлено, що [PERSON] [INFO] , відвідував Комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (Ясла-садочок) № 302 Харківської міської ради» у період з 17 лютого 2021 року по 24 лютого 2022 року. У зв`язку з введенням воєнного стану призупинено освітній процес у закладі дошкільної освіти для дітей всіх вікових груп. 01 червня 2023 року проведено обстеження умов проживання відповідача та згідно акту встановлено, що для виховання та розвитку дитини створені такі умови: для дитини є кімната : (ліжко, іграшки, одяг, взуття згідно сезону), самокат, велосипед. Дитина на вигляд чиста, охайна, гіперактивна. Умови для проживання дитини задовільні. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином суд вважає, що станом на день подачі позову дійсно були наявні відповідні підстави для відібрання у відповідача малолітньої дитини - сина, а саме наявність безпосередньої загрози для життя або здоров`я дитини та ухилення матері від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Однак, протягом розгляду судом позову в рамках даної цивільної справи пред`явленого органом опіки та піклування в інтересах малолітнього, відповідачем [PERSON] вжито заходів, які змінили саму ситуацію в організації її життя та побуту, внаслідок чого усунуті обставини, які були підставами для негайного відібрання у неї дитини. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що пред`явлений до відповідача позов про відібрання у неї дитини без позбавлення батьківських прав мав був обґрунтований на час його подання до суду, але до його вирішення судом відпала сама необхідність у застосуванні заявленого органом опіки та піклування заходу, а суд з огляду на якнайкращі інтереси дитини не вважає за можливе демонструвати формальний підхід до вирішення цієї справи

Outcome: dismissed