Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

07.03.2024 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, яка мотивована тим, що за час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, сторони мешкають окремо. Відповідно до довідки старости Кам`янського старостинського округу виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області Александрова О. від 07.03.2024 року №60/06-24, малолітня [PERSON] , [INFO] року проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] добровільної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. На підставі викладеного, оскільки дитина [PERSON] , 2023 р.н. є малолітньою, позивачка не може працевлаштуватись для того, щоб заробити кошти на своє існування, позивачка просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , як матері з якою проживає малолітня дитина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] року. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.03.2024 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, копію позовної заяви, ухвалу суду про відкриття провадження по справі та судову повістку отримав в приміщенні суду, що підтверджується відповідною розпискою, правом на подання відзиву не скористався, будь - яких заяв або заперечень на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №131, актовий запис 131. (а.с.2) Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 26.09.2023 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса), актовий запис №207. (а.с.3) Відповідно до довідки старости Кам"янського старостинського округу виконавчого комітету Роздільнянської міської ради Одеської області Александрова О. від 07.03.2024 року №59/06-24, малолітня [PERSON] , [INFO] , з народження та по теперішній час постійно проживає без реєстрації місця проживання разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.4) Після того, як подружжя припинило сімейні відносини, між ними була досягнута домовленість про те, що відповідач у добровільному порядку буде матеріально допомагати у вигляді сплати аліментів на утримання дитини та утримання позивачки, як матері, з якою проживає малолітня дитина, однак на момент звернення позивача до суду відповідач повністю відмовився від утримання позивача та дитини. Дані обставини стали причиною того, що позивач звернулася до суду з заявою про винесення судового наказу про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Судовим наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.03.2024 року (справа №511/1001/24) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , 2023 р.н., у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягненням донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 07.03.2024 року. У зв`язку з тим, що дитина малолітня і позивач не може за даної обставини працевлаштуватися для того, щоб заробити кошти на своє існування, [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина, до досягнення дитиною трирічного віку. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заяву позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік, повинні матеріально забезпечувати один одного. Відповідно до положень ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно вії її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Відповідно до приписів ст.128 КЗпП України та ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні із заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Аналогічні роз`яснення містить п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, згідно якого максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. У зв`язку з вищевикладеним, суд враховує ті обставини, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе; відповідач є особою працездатного віку, та, на думку суду, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, будь - яких заперечень на позову заяву суду не надав. Суд, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 07.03.2024 і до досягненням донькою [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] . У відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст.75,77,79,80,81 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved