Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Представник позивачки адвокат Яценко А.О. у лютому 2024 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що на виконанні у державного виконавця Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Конєва\~О.М. знаходиться виконавче провадження за № 68461978 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. від 30.01.2020, зареєстрованого у реєстрі за №\~10883 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ УПРАВЛІНЯ\~АКТИВАМИ» боргу в сумі 34748,02\~грн. Вказану суму боргу представник позивачки вважає такою, що не є безспірною, а при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог чинного законодавства щодо надання документів необхідних для одержання виконавчого напису. Також представник позивачки зазначив, що з дня виникнення права вимоги минуло більше 3 років та приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі норми переліку документів, за яких стягнення заборгованості проводить у безспірному порядку, який за рішенням суду визнаний не законним та не чинним. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим Олегом\~Миколайовичем 30.01.2020\~та зареєстрований\~у реєстрі\~за №\~10883,\~про стягнення\~з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~УПРАВЛІНЯ АКТИВАМИ»\~заборгованості у розмірі 34748,02 грн, таким, що не підлягає виконанню; 2)\~стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІНЯ АКТИВАМИ» на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. Ухвалою суду від 28.02.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачки у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю обґрунтувавши обставинами викладеними у позовній заяві. Також представник позивачки звернув увагу на те, що його довірителька не була обізнана з наявністю боргу, вважає, що не було підстав для вчинення виконавчого напису. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позовних вимог. Треті особи у судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причину неявки, пояснень щодо позову не подавали. Суд визнав за можливе провести розгляд справи без участі представника відповідача та третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено, що 30.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №\~10883, за яким нотаріусом звернено стягнення заборгованості із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІНЯ АКТИВАМИ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВПРОФІТ КРЕДИТ» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БІЗНЕСФІНАНС» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №\~1706/01 від 17.06.2015, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «ПЛАТИНУМ БАНК» на підставі договору відступлення прав вимоги № 20140730-Г від 30.07.2014 відступлено право вимоги за кредитним договором зі страхування життя позичальника (пошта) № 2818/2004CLBPS від 13.09.2013, укладеного між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON] , за період з 29.07.2014 по 27.01.2020 включно у розмірі: 18440,80 грн заборгованість за тілом кредиту, 3841,12 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 12316,10 грн заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею. Також за вчинення виконавчого напису стягнуто 150,00 грн. Загальна сума, що підлягає до стягнення складає 34748,02 грн (а.с. 14). На підставі зазначеного оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за №\~10883 від 30.01.2020 державним виконавцем Тростянецького відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Конєвим О.М. 02.02.2022 було відкрито виконавче провадження за №\~68461978. Також у межах вказаного виконавчого провадження постановою приватного виконавця від 02.02.2022 було накладено арешт на грошові кошти [PERSON] , що знаходяться на рахунках у банку (а.с. 12-13). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012\~року № 296/5\~(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)\~документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відтак, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Стороною відповідача не надано суду письмових доказів на підтвердження подання нотаріусу для одержання оспорюваного виконавчого напису про стягнення із [PERSON] 34748,02 грн боргу, оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору №\~2818/2004CLBPS від 13.09.2013, а також доказів розміру заборгованості позивачки та її складових, що має ґрунтуватись на деталізованій виписці по рахунку боржника із даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності усіх необхідних для вчинення такого напису документів, перелік яких передбачений пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на підставі виконавчих написів нотаріусів. За змістом оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус Гуревічов О.М. керувався пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26\~листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Гуревічов О.М. при вчиненні виконавчого напису 30.01.2020 не мав права керуватись цим пунктом Переліку. За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Також, суд вважає необхідним зазначити, що у судовому засіданні не було встановлено доказів на підтвердження факту отримання боржником повідомлення стягувача про порушення зобов`язання. Відповідач не надав доказів на підтвердження факту надсилання позивачці вимоги про порушення зобов`язання. Відповідно до висновків Верховного Суду щодо застосування норм права викладених у постанові від 10.11.2021 у справі № 758/14854/20, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість учинення виконавчого напису. Відтак,\~оспорюваний виконавчий\~напис вчинено\~з порушеннямвимог ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до\~ч.\~1,\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~відповідач\~може визнати\~позов на\~будь-якій\~стадії провадження\~у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Визнання відповідачем заявленого до нього позову, не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. Враховуючи,\~що позов\~підлягає задоволенню\~у повному\~обсязі,\~суд вважає\~за необхідне повернути\~позивачці із\~державного бюджету\~50%\~сплаченого судового\~збору,\~що становить\~605,60\~грн,\~так як\~відповідач визнав\~позов до\~початку розгляду\~справи по\~суті,\~а інші\~50%\~судового збору,\~що становить\~605,60\~грн,\~необхідно стягнути\~із відповідача\~на користь\~позивачки.

Outcome: approved