Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Адвокат Козиряцька Інеса Миколаївна, в інтересах заявника [PERSON] звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заяву обґрунтовує, тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 01.11.2021 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 3163. Факт родинного зв`язку заявниці [PERSON] та спадкодавці підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 18.11.1961 року Поронайським міським РАЦС Сахалінської області, актовий запис №493, де в графі «мати» казана [PERSON] , а також свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». До майна, яке належало спадкодавиці на момент смерті відноситься 1/2 частина житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,435 га на території Новогупалівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. №1129/02-31 від 21.11.2023 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку та земельну ділянку у зв`язку з відсутністю у паспорті відмітки про реєстрацію її місця проживання разом зі спадкодавицею. Спадкодавиці [PERSON] на момент смерті було 81 рік, вона хворіла і потребувала сторонньої допомоги та догляду, тому тривалий час і до самої смерті, проживала разом із донькою - [PERSON] . Факт проживання [PERSON] разом із донькою [PERSON] підтверджується довідкою №392 від 05.12.2023 року, що видана виконавчим комітетом Вільнянської міської ради Запорізького району Запорізької області, згідно якої встановлено, що [PERSON] та [PERSON] по день смерті останньої вели спільне господарство, проживали за однією адресою: [ADDRESS] . Довідка видана на підставі Акту депутата про спільне проживання та ведення господарства до часу смерті померлого. Окрім цього, інша 1/2 частина будинку належить чоловіку заявниці - [PERSON] , тому факт її проживання у даному будинку за адресою реєстрації матері. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] , яка працює з [PERSON] в дитячій музичній школі, в судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] проживала з матір`ю у Вільнянському районі з часу ведення карантину на ковід та переходу школи на дистанційне навчання. Свідок [PERSON] яка також працює з [PERSON] в дитячій музичній школі, надала показання аналогічні свідку [PERSON] .. Заслухавши представника заявника та свідків, суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 01.11.2021 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 3163. Факт родинного зв`язку заявниці [PERSON] та спадкодавці підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 18.11.1961 року Поронайським міським РАЦС Сахалінської області, актовий запис №493, де в графі «мати» казана [PERSON] , а також свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». До майна, яке належало спадкодавиці на момент смерті відноситься 1/2 частина житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,435 га на території Новогупалівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М. №1129/02-31 від 21.11.2023 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку та земельну ділянку у зв`язку з відсутністю у паспорті відмітки про реєстрацію її місця проживання разом зі спадкодавицею. Спадкодавиці [PERSON] на момент смерті було 81 рік, вона хворіла і потребувала сторонньої допомоги та догляду, тому тривалий час і до самої смерті, проживала разом із донькою - [PERSON] . Факт проживання [PERSON] разом із донькою [PERSON] підтверджується довідкою №392 від 05.12.2023 року, видана виконавчим комітетом Вільнянської міської ради Запорізького району Запорізької області, згідно якої встановлено, що [PERSON] та [PERSON] по день смерті останньої вели спільне господарство, проживали за однією адресою: [ADDRESS] . Довідка видана на підставі Акту депутата про спільне проживання та ведення господарства до часу смерті померлого. Окрім цього, інша 1/2 частина будинку належить чоловіку заявниці - [PERSON] . Як пояснила представник в судовому засіданні вказаний будинок не розділений, має 1 вхід/вхід та один паркан. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1\~ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1\~ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту, який підтверджений дослідженими доказами та показаннями свідків, породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать заявника майнові права на спадщину. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved