Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

У серпні 2021 року позивач за первісним позовом [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] . третя особа: Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позову з врахуванням зміни предмету позову від 30.11.2022 року зазначає, що 19.03.2014 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач разом з дітьми зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності. Але фактично позивач разом з дітьми, а до не давно і з відповідачем, проживали в приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , який сторони придбали у 2013 році. З лютого 2021 року спільне життя сторін значно погіршилось. В березні 2021 року відповідач наніс тілесні ушкодження позивачу. Рішенням суду від 20.10.2021 року у справі №759/13589/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вказує, що після судового засідання 19.07.2021 року, позивач повернувшись до місця проживання ( [ADDRESS] ) виявила відсутність дітей, за якими на той час приглядав дідусь - батько позивача. Який в свою чергу розповів, що батьки відповідача вчергове приїхали відвідати онуків, але обманним шляхом забрали дітей. Після зазначених подій позивач відправилася на пошуки дітей, до місця де вони ймовірно могли перебувати, а саме до дачного будинку батьків відповідача за адресою: [ADDRESS] . Стверджує, що по прибуттю на вказане місце, позивач побачила у вікнах дачного будинку дітей. Вона довго кричала та намагалася зайти на подвір`я дачного будинку, але на її дії відповідач та його батько відреагували агресивно: батько відповідача почав штохвати, а відповідач наніс удар в обличчя, внаслідок чого остання викликала поліцію. Станом на день звернення з позовом, в Бучанському районному управлінні поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021111050001452 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Стано на сьогодні вказані матеріали кримінального провадження було передано до суду. Розгляд судової справи за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України триває в Києво-Святошинському районному суді Київської області. 22.07.2021 року позивач звернулась до відділу надання соціальних послуг Білогородської сільської ради Бучанського району, Київської області з повідомленням встановленого зразка про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах в якому зазначила про систематичне вчинення психологічного та фізичного домашнього насилля щодо неї з боку [PERSON] , який зловживає алгольними та наркотичними речовинами та про те, що батько забрав від неї без згоди дітей. Отже вважає,що з 19.07.2021 року позивач обмежена відповідачем у спілкуванні та вихованні своїх дітей. [PERSON] , як мати, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про малолітніх дітей, завжди створювала та сворюватиме для них належні соціально-побутові умови проживання, зберігала та зберігатиме їх психологічне та фізичне здоров`я, духовний та розумовий розвиток. При цьому позивач жодного разу не перешкоджала відповідачу у реалізації його прав та обов`язків щодо спілкування, виховання, піклування та матеріального забезпечення дітей. Вказує, що з 08.06.2018 року працює в ТОВ «Торговий Дім «Макс Метал», проте з 29.04.2019 року перебуває у декретній відпустці. Нове місце роботи мало знаходитись у її рідному місті Харків, але у зв`язку із порушенням суверенітету України та збройним нападом росії, остання була повернута на постійне місце роботи в м. Київ. Належні умови проживання у позивача разом з дітьми є як в Білогородці, так і у Києві по [ADDRESS]. Отже, зазначає, що працевлаштована, має власне житло, забезпечує належні умови проживання, навчання, відпочинку та розвитку дітей, займається дітьми, матеріально-побутові умови та рівень комфорту, але тільки в той момент коли діти можуть бути з нею, бо коли діти з батьком з ними контакту не має. А тому просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . У листопаді 2021 року позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним [PERSON] звернувся до суд із зустрічним позовом до [PERSON] третя особа: Орган опіки та піклування Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, Орган опіки та піклування Баришівської сільської ради Броварського району Київської області, Служба у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування зустрічного позову вказкує, що 19.03.2014 року між сторонами укладено шлюб, який рішенням суду від 20.09.2021 року розірвано. Від даного шлюбу у сторін є дві спільні дитини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З самого народження діти проживали з позивачем та відповідачем за адресою: [ADDRESS] . Звертає увагу суду, на те, що батько завжди залишається поруч із дітьми та постійно бере активну участь у їх житті, а саме дбає про стан здоров`я, забезпечує розвиток та навчання доньки, нещодавно записав сина в дошкільний заклад. Висновком психологічної діагностики [PERSON] встановлено, що зі слів дитини їй комфортніше проживати з татом та братом, а з матір`ю вона не бажає проживати. Вказує, що внаслідок провокацій конфлікту зі сторони відповідача за зустрічиним позовом та безпідставних викликів поліції, позивач разом із дітьми змушені були тимчасово покинути своє житло та на даний момент гостює у своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . На думку позивача за зустрічним позовом, таке складне рішення батько прийняв, виходчи, в першу чергу, із інтересів дітей, адже постійні конфлікти завдавали шкоду психологічному здоров`ю дітей. Отже, на даний момент діти проживають з батьком за вищевказаною адресою. Зазначає, що відповідч за зустрічним позовом своєю агресивною поведінкою завдає сильної шкоди психологічному здоров`ю дітей. Зокрема, батько вважає, що в найкращих інтересах дітей проживати саме з ним, оскільки вони забезпечені належними житловими умовами, більше того, діти будуть знаходиться в умовах сталих соціальних зв`язків. Батько має можливість матеріально утримувати дітей, адже середньомісячний дохід позивача становить орієнтовно 85000, 00 грн. Окрім того, батько в повній мірі здатний потурбуватися про дітей, адже фактично має можливість здійснювати підприємницьку діляьність віддалено та паралельно піклуватися про дітей. Також зазначає, що батько позитивно характеризується за місцем свого попереднього проживання в с. Білогородка та діти мають особисту прихиліність саме до батька, який з самого їх народження приймає активну участь в їх житті. Враховуючи вищевикладене просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з їх батьком - [PERSON] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2021 року у задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.08.2021 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року у справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року заяву про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову наступним шляхом, визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) без участі батька - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] : - щотижня у будні дні: з 07:30 год. кожної середи до 10:00 год. кожної суботи; - щомісячно у вихідні дні: з 10:00 год. кожної першої суботи до 20:00 год. кожної першої неділі та з 10:00 год. кожної третьої суботи до 20:00 год. кожної третьої неділі та, коли випадає п`ята субота, з 10:00 год. кожної п`ятої суботи до 20:00 год. кожної п`ятої неділі. Зобов`язано батька - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , забезпечити явку (доставити) малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матері - [PERSON] , [INFO] , РНКОПП [NUMBER] , за місцем проживання матері за адресою: [ADDRESS] у дні та години, які визначені для побачень, та не чинити перешкод у спілкуванні та проведенні часу дітей разом з матір`ю. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року у задоволенні заяви представника позивача Пахолок Т.П. , який діє в інтересах [PERSON] про роз`яснення ухвали суду від 03.11.2021 року відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 26.05.2022 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03.11.2021 року скасовано та постановлено нове судове рішення, яким заяву [PERSON] задоволено частково. Вжито заходів забезпечення позову щодо визначення місця та часу спілкування малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) без участі батька - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] наступним чином:- щотижня у будні дні: з 07 год. 30 хв. кожної п`ятниці до 10 год. 00 хв. кожної суботи;- щомісячно у вихідні дні: з 10 год. 00 хв. кожної першої суботи до 20 год. 00 хв. кожної першої неділі та з 10 год. 00 хв. кожної третьої суботи до 20 год. 00 хв. кожної третьої неділі та, коли випадає п`ята субота, з 10 год. 00 хв. кожної п`ятої суботи до 20 год. 00 хв. кожної п`ятої неділі. Зобов`язано батька - [PERSON] , [INFO] , (РНКОПП [NUMBER] ) у дні та години, які визначені для побачень, не чинити перешкод у спілкуванні та проведенні часу дітей разом з матір`ю. У задоволенні заяви у іншій частині відмовлено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2022 року витребувано у Органу опіки та піклування Баришівської селищної ради Броварського району Київської області висновок щодо розв`язання спору між [PERSON] та [PERSON] щодо визначення місця проживання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2022 року заяву представника відповідача за основним позовом [PERSON] про виправлення описки в ухвалі суду від від 03.10.2022 року задоволено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2022 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та витребувано висновок про доцільність проживання неповновлітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за місцем її реєстрації та/або проживання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2023 року у задоволенні заяви відповідача (за основним позовом) [PERSON] про зміну заходу забезпечення відмовлено. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник - адвокат Пахолок Т.П. в судовому засіданні, кожен окремо, первісний позов підтримали, просили задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечували. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник - адвокат Тута І.В. в судовому засіданні, кожен окремо, просили відмовити у задоволенні первісного позову в повному обсязі, зустрічний підтримали, просили задовольнити. Представники третіх осіб Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, Органу опіки та піклування Баришівської сільської ради Броварського району Київської області, Служби у справах дітей по Холодногірському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який укладений 19.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис №440, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2021 року розірвано (т.1 а.с.12, 130-131). Під час проживання у шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 11.10.2014 року та серії [NUMBER] від 12.01.2019 року, батьками яких є батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 13, 14). Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] станом на 26.07.2021 року зареєстровано 3 особи з датою народження [INFO] , [INFO] , [INFO] (т. 1 а.с. 15). Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів №7897041 від 30.10.2009 року [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 16). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №267581553 від 26.07.2021 року, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с 202). Довідкою виданою [PERSON] від 15.06.2021 року №ТДМ00000002 встановлено, що [PERSON] працює в ТОВ «Торговий Дім «Макс Метал» з 08.06.2018 року, а з 29.04.2019 року перебуває у декретній відпустці. Дохід за період з 01.12.2018 року по 30.06.2021 року складає 20321, 00 грн. (т.1 а.с. 63). Згідно наказу ТОВ «Торговий Дім «Макс Метал» від 30.07.2021 року №26/07 [PERSON] начальнику відділу маркетингу, перервано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 12ю08ю2021 року (т. 1 а.с. 64). Відповідно до довідки за місцем вимоги ТОВ «Торговий Дім «Макс Метал» від 02.08.2021 року заробітна плата начальника відділу маркетингу [PERSON] , становить 7000, 00 грн. (т.1 а.с. 66). Встановлено, що [PERSON] займається підприємницькою діяльністю та його середньомісячний дохід становить в середньому 85000, 00 грн., що вбачається з з податкової декларації від 28.01.2021 року (т.1 а.с. 199). З характеристики виданої з місця робити [PERSON] вбачається, що остання володіє великим обсягом знань за наявною спеціальністю та завжди знаходиться в курсі останніх подій в своїй області. У неї відмінні навички ділових переговорів і великий досвід роботи в сфері маркетингу і продажів (т. 1 а.с. 67). Відповідно до характеристики мешканців села Білогородка від 28.07.2021 року виданої на [PERSON] вказано, що остання у декретній відпустці займається вихованням дітей, стежить за станом їх фізичного та психічного здоров`я, притримує розпорядок дня. Діти виглядають здоровими, охайними, доглянутими, ситими. [PERSON] характеризується як усміхнена, позитивна, привітна, чуйна людина (т.1 а.с. 27-38). Довідкою-характеристикою директора ТОВ «Експлуатуючої організацією «Євросервісм Бондар В.Г.», встановлено, що за час проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проявив себе як відповідальна особа, всі взяті на себе зобов`язання [PERSON] виконує своєчасно (т. 1 а.с. 147). Також зазначено, що відносно [PERSON] ніколи не надходило жодних скарг від сусідів та має від них лише позитивіні відгуки. Довідкою від 03.08.2021 року №121 виданої [PERSON] [INFO] , встановлено, що дитина дійсно навчається в 2-В класі Білогородської загальноосвітньої школи 1-ІІІ ступенів №1 Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області (т.1 а.с. 132). Відповідно до наказу №64 з 11.10.2021 року [PERSON] , [INFO] зараховано в ДНЗ (ясла-садок) «Лісова казка», що підтверджується довідкою про зарахування в.о. завідувача ДНЗ Шлапко К. (т. 1 а.с. 134). Довідкою про зарахування в.о. завідувача ДНЗ Шлапко К. встановлено, що відповідно до наказу №64 з 11.10.2021 року [PERSON] , [INFO] зараховано в ДНЗ «Лісова казка» до різновікової групи « Сонечко » (т. 3, а.с. 190). Як вбачається з характеристики наданої вихователем ЗДО Шлапко К.Ю. , [PERSON] , [INFO] ЗДО «Лісова казка» відвідує з 2021 року, період адаптації пройшов благополучно, не хворів, швидко звик до дітей та дорослих. [PERSON] проявляє інтерес до занять, на заняттях активний, зібраний, добре розкривається в індивідуальному спілкуванні (т. 3 а.с. 192). Згідно довідки №2 від 02.08.2021 року виданій [PERSON] в тому, що її донька [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідувала танцювальний гурток «Іграшка» Білогородського будинку кулькури з вересня 2020 року по теперішній час. За період перебування [PERSON] в составі танцювальному гуртку «Іграшка» її вихованням опікувалась мати, приводила та забирала після репетицій, приймала участь в організації солодких столів для дітей, брала активну участь у заходах, що проводилися у закладі (т.1 а.с. 30). З довідки №1 від 28.07.2021 року виданій [PERSON] , вбачається, що донька [PERSON] [INFO] , відвідувала приватну музикульну школу «Чері» в м. Вишневому, вул. Хвильового 1 з лютого 2020 року по теперішній час. Мати [PERSON] приводила та забирала її після уроків, підтримувала тісний зв`язок з викладачами, періодично робила відео звіти домашньої роботи дитини та висилала їх викладачам (т. 1 а.с. 31). Довідкою від 02.08.2021 року №4 виданої [PERSON] встановлено, що [PERSON] з 15.07.2021 року припинила відвідувати уроки музики по невідомим причинам (т. 1 а.с. 32). Згідно довідки від 19.08.2021 року №19/08/2021 директора музичої школи «Чері» Коваленка І.В. , [PERSON] , [INFO] відвідує заняття гри на барабанах та фортепіано з травня 2020 року станом на дату надання даної довідки (т. 1 а.с. 146). У вказаній довідці також зазначано, що батько дитини [PERSON] завжди цікавиться поведінкою дитини та її розвитком, а зі сторони [PERSON] спостерігається прив`язаність до батька, вона неодноразово з особливим ентузіазмом та радістю зустрічяала його. З довідки від 02.08.2021 року №1/87 виданої [PERSON] , вбачається, що остання починаючи з 2006 року на постійній основі користується стоматологічними послугами, які пропонує клініка ТОВ «Дент-Ортес», також під наглядом вказаної клініки знаходиться стоматологічне здоров`я її дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с. 39). Згідно Характеристики учениці 2-В класу Білогородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Бучанського району Київської області [PERSON] відповідально виконує завдання і дотримується зобов`язань (т.1 а.с. 40). Згідно довідки від 17.10.2022 року № 79, [PERSON] дійсно навчається в 3а классі Баришівського ліцею імені Миколи Зерова Баришівської селищної ради (т. 3 а.с. 183). Згідно харектеристик учениці 3а класу [PERSON] , [INFO] зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Весела, товариська, врівноважена, розсудлива, дисциплінована, самостіна, не піддається чужому впливу. [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню дочки (т. 3 а.с. 191). Як вбачається з повідмолвення/інформації про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвиїх обставинах [PERSON] від 27.07.2021 року, остання повідомила наступні обставини: повідомила про систематичне вчинення психологічного та фізичного домашнього насильства щодо неї з боку чоловіка, який зловживає алкоголем та наркотичними речовинами. Постраждала особа має малолітніх дітей, які є свідками домашнього насильства. На даний час батько дітей, без згоди матері, забрав дітей та поїхав до Баришівки. Матір до дітей не пускають з 19.07.2021 року (т.1 а.с. 33). Як вбачається з пояснень [PERSON] від 19.07.2021 року наданих відділу поліції №4 Бучанського РУП ГУ НП України в Київській області, [PERSON] пояснила, що 19.07.2021 року після засідання в суді по розлученню повернулася додому, де вранці знаходились неповнолітні діти з її батьком. Коли остання повернулась додому о 10 год. 30 хв., дітей вже не було, він їх забрав обменним шляхом та відвіз в невідомому напрямку (т. 1 а.с. 22). Також, 19.07.20021 року [PERSON] надала пояснення молодшому інспектору Бучанського РУП ГУНП в Київській області, в яких вказала, що 19.07.2021 року приблизно о 20 год. 30 хв. [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння почав вчиняти сварку, нецензурно виражався, штовхався, погрожував виселети з будинку, а також застосував фізичну силу до її батька (т. 1 а.с. 23). Згідно протоколу від 19.07.2021 року заяву про вчинене кримінальне правіопорушення [PERSON] прийнято (т. 1 а.с. 24). Разом з тим, з пояснень [PERSON] від 19.07.2021 року наданих інспектору відділення поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області Бобир В.В., вбачається, що остання повідомляє, що чоловік обманним шляхом забрав дітей, яких вона знайшла у його батьків, проте батько чоловіка та сам чоловік застосовували фізичне насильство на очах у дітей (т.1 а.с. 25). На підтвердження вказаних обсатвин позивач за первісним позовом надає карту виїзду швидкої медичної допомоги №1063а від 19.07.2021 року, з діагнозом струс мозку та забій лівого ока (т. 1 а.с. 26), фотокартки з зображенням [PERSON] з синцем лівого ока (т.1 а.с. 27, 28), медичну карту стаціонарного хворого №001395/2021 з госпіталізацією 29.07.2021 року з причини струсу головного мозку (т.1 а.с. 33а), витяг з консультації офтмальмолога від 27.07.2021 року, відповідно до якого [PERSON] визначено діагноз гіперметропія (т. 1 а.с. 35). Також, як вбачається з Витягу з ЄРДР №12021111050001452 внесеного 21.07.2021 року, Бучанським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування за заявою потерпілої [PERSON] за фактом вчинення стосовно неї дій насильницького характеру чоловіком [PERSON] (т.1 а.с. 29). В подальшому [PERSON] слідчим СВ Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (т. 2 а.с. 23-25). 01.09.2023 року слідчим СВ Броварського РУП ГУНП старшим лейтенантом поліції Галич О.В. прийнято заяву [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення наступного змісту: 01.09.2023 року [PERSON] перебуваючи в смт. Баришівка біля кафе висловлювався в бік [PERSON] нецензурною лайкою, ображав, намагався вдарити, вибав телефон з рук, відірвав ручку з авто, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (т. 4 а.с. 58-59). Листом т.в.о. начальника відділення поліції №4 Перфілова Д. від 02.07.2021 року №1519 повідомлено, що відділенням поліції №4 Бучанського районного управління поліції розглянуто звернення [PERSON] , яке надійшло 29.06.2021 року з приводу зникнення грошових коштів, що можливо, взяла дружина [PERSON] , яке не може важатися таким, яке має бути обов`язково внесене до ЄРДР (т. 1 а.с. 203). З пояснень [PERSON] від 19.07.2021 року наданих віділенню поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області Бобир В.О., вбачається, що [PERSON] перебуваючи у батьків на відпочинку з дітьми за адресою: [ADDRESS] , почув гуркіт в металевий паркан. Вийшовши на подвір`я побачив дружину [PERSON] , яка кричала та розмахувалась руками. На прохання батька, якому належить земельна ділянка покинути вказану ділянку [PERSON] продовжувала фізично тиснути на батька та на [PERSON] . Після марних спроб вгамувати [PERSON] , останні викликали поліцію та почувши це [PERSON] забігла за будинок, проте згодом вийшовши в неї була гематома на лівому оці. [PERSON] стверджує, що [PERSON] наніс вказані тілесні пошкодження (т. 1 а.с. 206). Талоном-повідомленням єдиного обліку №3637 від 21.07.2021 року, прийнято заяву [PERSON] зі змістом про конфлікт з колишньою дружиною (т.1 а.с. 207). Постановою про адміністративні правопорушення серії ГАВ №007468 від 18.07.2021 року притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено штраф 850 грн. (т 3 а.с. 197). Листом від 29.11.2021 року №3366/1091/1301/01/01 начальник відділення поліції №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області підполковник поліції Ющенко Ю., повідомив у відповідь на адвокатський запит від 25.11.2021 року, про те, що 24.10.2021 року [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП по події, яка трапилась 24.10.2021 року (т. 3 а.с. 193). Як вбачається з картки обліку адміністративного правопорушення групи реагування патрульної поліції медвідь, на [PERSON] накладено стягнення за ст. 183 КУпАП - завідомо неправдивий виклик спеціальних служб (т.3 а.с. 195). Згідно акту обстеження умов проживання від 17.06.2022 року з метою визначення місця проживання дітей за адресою: [ADDRESS] умови проживання добрі, в квартирі чисто, прибрано, зроблений ремонт, всі необхідні меблі та побутова техніка присутня (т. 3 а.с. 72). Разом з тим, згідно акту обстеження житлово-побутових умов №129 з метою визначення місця проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , санітарно-гігієнічні умови відповідають вимогам. В будинку наявні: електропостачання, водопостачання, газопостачання. Забезпечений побутовою технікою дл ящоденного вжитку. Діти мають окремі місця для сну, шафу для одягу, забезпечені у повному обсязі сезонним одягом та взуттям, продуктами харчування, засобами особистої гігієни. У дворі у дітей є гойдалка та басейн. Для дітей створені належні умови для проживання, виховання та розвиткку (т.1 а.с. 145). Окрім цього, згідно акту обстедення житлово-побутових умов №168 з метою визначення місця проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , санітарно-гігієнічні умови задовільні. У биднку чисто, прибрано, тепло. Наявні: електропостачання, водопостачання, газопостачання, дров`яне опалення. Забезпечений побутовою технікою. Для дітей створені комфортні усови для проживання, навчання, виховання та розвитку. Під час бесіди з [PERSON] та [PERSON] встановлено, що їм комфортно проживати з татом. Діти проти життя з мамою, оскільки по приїзду до неї лише гуляють та їздять по магазинам (т. 3 а.с. 180-182). На підставі акта оцінки потреб сім`ї/особи №285, яка проводилась за участю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зроблено висновок оцінки потреб сім`ї №285, соціальна картка № [NUMBER] , відповідно до якого, основними ознаками та чинниками, що спричиняють СЖО є домашнє насильство та наявні проблеми та обставини певною мірою порушують нормальну життєдіяльність дітей, однак несуттєво впливають на стан дітей. Також вказаним висновком встановлено, що мати здатна задовольнити потреби дітей та готова їх підтримувати (т. 3 а.с. 73-76, 77). Окрім цього, на підставі акта потреб сім`ї/особи №345 від 27.07.2021 року, яка проводилась за участю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (дідусь), [PERSON] (бабуся), зроблено висновок, соціальна картка №345, яким за результатами оцінювання потреб з`ясовано, що СЖО є розлучення батьків, неадекватна поведінка дружини (зі слів батька), стресові ситуації впливають на старшу доньку, яка потребує психологічної підтримки. На підтвердження виконання батьківських обов`язків позивач за первісним позовом надала довідки про проходження медичного огляду лікаря-стоматолога дітей (т. 3 а.с. 83, 84, 85, 86, 87), витяг з консультації офтальмолога дитячого [PERSON] (т. 3 а.с. 89, 90). На підтвердження виконання батьківських обов`язків відповідач за первісним позовом [PERSON] надав до суду роздруківки скріншотів листування між [PERSON] та [PERSON] з приводу вивезення дітей до безпечного місця (т.3 а.с. 177), довідки про хвороби дітей (т. 3 а.с. 178, 179). З висновку про загальний психоемоційний стан дітей [PERSON] та [PERSON] від 29.11.2022 року складеного директором, психологом Романенко Ю.В. , вбачається, що для [PERSON] пріоритетом є бажання спокою та комфорту в домі, яким вана вважає дім, де вони живуть з мамою, а для [PERSON] результати діагностики показали, що для нього розлука з мамою була важкою та стресовою. Також був виявлений високий рівень тривожності (т. 3 а.с. 96-97). З психологічної характеристики [PERSON] та висновку психологічної діагностики [PERSON] складеного директором Центру соціальних служб Баришівської селищної ради Борзак Л. та психологом Ценрту соціальних служб Баришівської селищної ради Олександрович І. вбачається, що зі слів дитини останнім часом мати почала поводитись інакше, часто влаштовувати суперечки та навіть бійки з батьком. Дівчинка розповідає, що жити їй подобається з батьком, так вона почуває себе спокійніше. За результатами методики, що дозволяє оцінити взаємодію дитини з найближчим оточенням виявлено, що дитина відчуває однакову значущіть обох батьків та висловлює любов до них. Зі слів дитини, їй комфортніше проживати з татом та братом, а з матір`ю вона не бажає проживати (т. 1 а.с. 135, 136-137). [PERSON] станом на 01.06.2022 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 58373, 02 грн., що підтверджується довідкою-розрахунко заборгованість по аліментам від 08.06.2022 року (т. 3 а.с. 198). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.11.2022 року у справі №759/23031/21 заяву [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 11.10.2021 року задоволено, судовий наказ скасовано (т. 3 а.с. 203-204). Згідно висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Баришівської селищної ради Броварського району Київської області Виконавчого комітету від 17.02.2023 року №47, орган опіки та піклування Баришівської селищної ради Броварського району Київської області дійшов обґрунтованого висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] (т. 3 а.с. 158-163). Вказаним висновком встановлено, що діти значно більше прихільні до батька, мають з ним більш тісний емоційний зв`язок. Проживання з батьком відповідає інтересам дітей, сприяє належним умовам їх проживання, гармонійному розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню. Батько дітей, бере активну участь у вихованні доньки та сина, спроможний надати дітям належний рівень виховання, постійно піклується про їхній розвиток, купує необхідні речі, має достатній дохід та належні житлово-побутові умови. З дослідженого судом відеозапису на флеш-носії наданого позивачем за зустрічним позовом, вбачається, що батько [PERSON] проводить час з дітьми [PERSON] та [PERSON] на футбольному полі, в бассейні у приватному будинку, прогулюються по місцевості, дарує іграшки дітям (т. 1 а.с. 225). З долученого відеозапису датованого 16.07.2023 року о 22 год. 00 хв. на флеш-носії наданого позивачем за зустрічним позовом, вбачається, що у [PERSON] наявна температура біля 38 градусів (т. 4 а.с. 27). Судом також досліджено речовий доказ: диск з аудіозаписом голосового повідомлення надісланого дитиною своїй матері [PERSON] [INFO] , з якого слідує, що дитина [PERSON] говорить, що не хоче жити з нею та, що коли приїзджає до тата і каже, що матір психічно ненормальна, тато відповідає, що вона такаж сама та посилає її до дідька. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка являється сусідкою сторін та проживає в с. Білогородка, суду пояснила, що вони проживають у котеджному містечку і вона часто проводить час з дітьми на волейбольному полі, де неподалеку був магазин де, з під прилавку наливають алкоголь. Свідок почала бачити які у [PERSON] відбуваються зміни, він став виглядати гірше та, що в день, що ввечері почав часто заходити у той магазин та зловживати алкоголем. Коли у [PERSON] у 2020 році було день народження , [PERSON] організувала велике свято для дітей, а [PERSON] вже в день ходив з бакалом та був дуже веселий, і навіть не думав допомагати [PERSON] . Повідомляє, що з весни 2021 року [PERSON] постійно сидів з алкоголем в руках з дітьми. Свідок [PERSON] , яка являється сусідкою сторін, в судовому засіданні суду пояснила, що раніше сторони були нормальною сім`єю, проте згодом [PERSON] їй розповіла, що подружжя свариться. Повідомила, що була свідком того, як [PERSON] подзвонив їй у хвіртку та попросив покликати дружину з дитиною та почав при дітях кричати на [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка являється хрещеною матір`ю, повідомила суду, що стала свідком агресії відносно жінки, діти плакали коли відповідач за первісним позовом почав кричати на свою жінку. Вказала, що неодноразово [PERSON] вів себе так. Свідок [PERSON] , який є батьком позивача за первісним позовом, в судовому засіданні суду показав, що відповідач [PERSON] був дуже прискіпливий до дітей, через, що діти почали замикатись в собі. Дуже часто приходив додому з пивом, ночував на вулиці, піднімав на нього руку при дітях, нецензурно виражався при дітях також. Ще зазначив, що [PERSON] бив його дочку та в такому неадекватному стані він його бачив не раз. Допитаний в судовом узасіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що з 2014 року зі сторонами живуть в одному котеджному містечку та товаришує з відповідачем за первісним позовом. Вказав, що у сторін були нормальні стосунки, агресії між ними останній не бачив. На думку свідка, [PERSON] більше часу приділяє дітям, [PERSON] більше по дому виконувала роботи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України: 1. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. 3. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд з огляду на рівність прав та обов`язків батька й матері щодо дитини має зважати на необхідність забезпечення у першу чергу найкращих інтересів дитини. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частинами 1,2 статті 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що сім`я [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з моменту народження останніх проживали за адресою: [ADDRESS] . Після того, як у подружжя погіршились стосунки та розпочався процес розлучення, діти проживають з батьком за адресою: [ADDRESS] . Позивач за зустрічним позовом [PERSON] пояснив суду, що на даний час спільні з [PERSON] малолітні діти проживають разом з ним, проте відповідно до графіку визначеного постановою суду частину часу діти проживають разом із матір`ю, однак він категорично проти того, щоб діти проживали разом із матір`ю, оскільки мати за здоров`ям дітей не слідкує та діти не хочуть жити з мамою. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] пояснила суду, що вона працює, має стабільний дохід та на разі проживає за адресою: [ADDRESS] , проте вказує, що нелажні умови для проживання разом з дітьми є як в Білогородці так і у Києві по [ADDRESS], в квартирі, що належить їй на праві власності. При вирішенні спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , судом вивчалися дані про особу батьків, спосіб їх проживання, інтереси самих дітей. Так, в судовому засіданні було встановлено, що батько малолітніх дітей, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №267581553 від 26.07.2021 року, відповідачу за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстедення житлово-побутових умов №168 з метою визначення місця проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , санітарно-гігієнічні умови задовільні. У биднку чисто, прибрано, тепло. Наявні: електропостачання, водопостачання, газопостачання, дров`яне опалення. Забезпечений побутовою технікою. Для дітей створені комфортні усови для проживання, навчання, виховання та розвитку. Під час бесіди з [PERSON] та [PERSON] встановлено, що їм комфортно проживати з татом. Діти проти життя з мамою, оскільки по приїзду до неї лише гуляють та їздять по магазинам. Згідно довідки від 19.08.2021 року №19/08/2021 директора музичої школи «Чері» Коваленка І.В. , [PERSON] , [INFO] відвідує заняття гри на барабанах та фортепіано з травня 2020 року станом на дату надання даної довідки. У вказаній довідці також зазначано, що батько дитини [PERSON] завжди цікавиться поведінкою дитини та її розвитком, а зі сторони [PERSON] спостерігається прив`язаність до батька, вона неодноразово з особливим ентузіазмом та радістю зустрічяала його. Також судом встановлено, що позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів №7897041 від 30.10.2009 року прийняла в дар від [PERSON] квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно наказу ТОВ «Торговий Дім «Макс Метал» від 30.07.2021 року №26/07 [PERSON] начальнику відділу маркетингу, перервано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 12.08.2021 року. Відповідно до довідки за місцем вимоги ТОВ «Торговий Дім «Макс Метал» від 02.08.2021 року заробітна плата начальника відділу маркетингу [PERSON] , становить 7000, 00 грн. Згідно акту обстеження умов проживання від 17.06.2022 року з метою визначення місця проживання дітей за адресою: [ADDRESS] умови проживання добрі, в квартирі чисто, прибрано, зроблений ремонт, всі необхідні меблі та побутова техніка присутня. Отже, щодо умов проживання дитини, то вони у обох батьків задовільні. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені та враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. Міжнародні та національні норми права не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У статті 19 СК України встановлено, що під час розгляду спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У постанові від 29 травня 2019 року у справі № 357/17852/15-ц (провадження № 14-199цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що положення статті 162 СК України покликані захистити права того з батьків, з ким на підставі рішення суду визначено проживання дитини, від неправомірних дій другого з батьків щодо зміни її місця проживання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) викладено висновок про те, що положення Конвенції про права дитини встановлюють, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3). Ці положення Конвенції про права дитини узгоджуються з положеннями Конституції та законів України, тому її правові норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Визначаючи місце проживання дитини, суд надає належну оцінку усім обставинам справи, та також тому, що малолітні діти мають особисту прихильність до батька, яка виражається у стійкому зв`язку між батьком та дітьми, що підтверджується психологічною характеристикою [PERSON] , актом оцінки потреб сім`ї, що складений в період з 27.07.2021 року по 30.07.2021 року, висновком психологічної діагностики [PERSON] від 15.092.201 року, доввідкою №19/08/21 від 19.08.2021 року, і який може надати малолітнім дітям усе необхідне, що при усіх приблизно рівних матеріально-побутових умовах сторін є визначальними чинниками. Батько є фізичною особою-підприємцем та отримує дохід, має у власності будинок та постійне місце проживання у с. Баришівка. Судом враховано, що відповідач за первісним позовом має можливість забезпечення дітей та їх розвиток. Окрім цього, за клопотанням позивача за первісним позовом був відтворений наданий нею аудіозапис з голосовим повідомлення доньки [PERSON] . [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що вказане голосове повідомлення було надіслано їй від доньки [PERSON] та зміст голосовоно повідомлення відповідає розмові, яка відбулась між нею та донькою. За відсутності переконливих аргументів і доказів, які б ставили під сумнів допустимість зазначеного аудіозапису як доказу, суд визнає його речовим доказом та враховує зміст розмови при вирішенні спору. Вказаний висновок суду узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.08.2020 р. у справі №553/1268/15?ц, згідно якого визнання аудіозапису речовим доказом є правомірним у разі відсутності переконливих аргументів і доказів, які ставили б під сумнів допустимість аудіозапису як доказу, та незаявлення учасниками справи клопотань про призначення у справі фонетичної експертизи для спростування відповідного доказу. Вказаним аудіозаписом підтверджується, що між донькою та батьком міцний емоційний зв`язок. Також судом враховано те, що відповідно до Висновку затвердженого Барішивською селищною радою Броварського району Київської обласмті Виконавчого комітету від 17.02.2023 року №47 про визначення місця проживання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Баришівської селищної ради Броварського району Київської області дійшов обґрунтованого висновку щодо висновку щодо визначення місця проживання малолітній дітей разом з батьком [PERSON] . Суд не бере до уваги доводи позивача щодо пред`явленої [PERSON] слідчим СВ Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки це не є самостійною підставою для визначення місця проживання дитини з матір`ю. Окрім того, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] не визнаний винним у будь-яких неправомірних дій щодо своїх дітей. Позивач за первісним позовом [PERSON] не надала належних і допустимих доказів на підтвердження того, що залишення малолітніх дітей у їх батька [PERSON] є небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання дитини. Отже, судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дітей з матір`ю, буде мати більш позитивний вплив на дітей. Визначення місця проживання дітей з батьком не впливатиме на їх взаємовідносини з матір`ю, оскільки визначення місця проживання дітей з одним із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Мати дітей, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того з ким діти будуть проживати (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17). Зміна місця проживання дітей, яка спричинить порушення стійких, усталених зв`язків дітей з оточенням і звичним середовищем, не відповідає найкращим інтересам дитини (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 552/4608/18). Мати дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у їх житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дітей, стан їх розвитку, незалежно від того, з ким діти будуть проживати. Отже, аналізуючи встановлені у цій справі обставини, а також надані у справу докази, суд приходить до переконання, що як мати, так і батько не мають ні визначених законом, ні визнаних суспільною мораллю протипоказань для того, щоб спілкуватися, виховувати, забезпечувати свїх малолітніх дітей, вони обидва виявляють бажання виконувати свої батьківські обов`язки відносно своїх дітей. Наявними у справі доказами підтверджується, що за місцем проживання обох батьків створені належні умови для проживання та виховання дітей, відсутні, передбачені законом обставини, які б унеможливлювали проживання дітей як з батьком, так і з матір`ю. Обидва батьки є соціально влаштованими особами працюють, мають дохід, постійне місце проживання, тощо, належним чином виконують (принаймі прагнуть виконувати) свої батьківські обов`язки. Таким чином, оцінюючи надані сторонами у справі докази, суд дійшов висновку, що матеріально-побутове забезпечення обох батьків, їх ставлення до дітей, позитивні характеристики дають підстави для твердження, що кожний із батьків здатний створити умови для розвитку та виховання дітей. Проаналізувавши надані стронами докази, суд враховує, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дітей та забезпечити доброзичливе спілкування один з одним, а також інтереси малолітніх дітей, їх психологічний стан, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, дотримуючись балансу між інтересами дітей, правами батьків на виховання дітей і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, тому приходить до висновку про визначення місця проживання дітей з батьком [PERSON] , оскільки це відповідає найкращому забезпеченню інтересів [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову та відмову у первісному позові. У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, між батьками, визначене судами місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Разом з тим, суд зауважує, що маніпуляції щодо місця проживання дитини з боку того з батьків, з ким буде проживати діти -неприпустимі, а в разі допущення іх батьком, зокрема внаслідок неповідомлення матері дітей про дійсне проживання дитини, унаслідок чого мати дітей не буде мати змоги брати участь у їх вихованні, - мати дітей не позбавлена можливості звертатися до суду із позовом про усунення перешкоод у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця її проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Визначення місця проживання малолітніх дітей разом з їх батьком не позбавляє матір дітей піклуватись про них, бачитись з ними, спілкуватись, брати участь в їх житті, проявляти материнську любов. Зважаючи на приписи ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем по зустрічному позову [PERSON] при зверненні до суду в розмірі 908, 00 гривень належить стягнути із відповідача по зустрічному позову [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved