Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Представник заявника адвокат Іванів О.Б., який діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] ,\~\~ звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що складається з частки квартири [ADDRESS] . Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що [INFO] померла її баба [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло. Заявник є спадкодавицею за законом після смерті [PERSON] , як єдина онука спадкодавиці. До нотаріальної контори в передбачений законом строк, вона не зверталася, оскільки вважала що так, як постійно проживала до смерті бабусі у квартирі , однак у 2000 році перейшла проживати за теперішнім місцем реєстрації. Так, [PERSON] та спадкодавця постійно поживали у вказаній квартирі, разом із ними проживала і мати заявниці [PERSON] , яка є власником іншої 1/2 частини даної квартири. Так як за вказаний період, як за час життя бабці і до 2000 року заявниця несла витрати по утриманню даної квартири то вона фактично прийняла спадщину. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом їй було відмовлено в зв"язку з пропуском строку на прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту прийняття спадщини заявником, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , необхідне для реалізації права заявниці на спадкування та відповідно отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину вказаної спадкової квартири. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. Представник заявника адвокат Іванів О.Б. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності заявника, вимоги заяви підтримує. Заінтересована особа [PERSON] також подала до суду заяву про розляд справи без її участі, заяву визнає та не заперечує проти задоволення заявлених у заяві вимог, зазначає, що її дочка [PERSON] постійно проживала з нею та її свекрухою [PERSON] до 2000 року з часу свого народження, а потім перейшла проживати із своєю сім`єю на [ADDRESS] (а.с.22). Заслухавши в судовому засіданні свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. При розгляді судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 14 березня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Калуш (а.с.7). Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилася спадщина\~на 1/2\~частину квартири\~ [ADDRESS] ,\~яка належала спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1993 року виданого відділом приватизації житла Калуського концерну «Хлорвініл» (а.с.6). Спадкодавиця заповіту не залишила. Спадкоємцем за законом є заявниця [PERSON] , яка є онукою спадкодавці, так як на час відкриття спадщини не було в живих її батька [PERSON] , який би був спадкоємцем, що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про смерть та про шлюб, які містяться в матеріалах справи (а.с.8,9,10,11). Заявник у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звернулася, а звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Бабича В.Л., лише 09.11.2023 року. Постановою про відмову у вчиненні нотарільних дій приватний нотаріус Бабич В.Л. повідомив заявника про те, що у зв`язку з пропущенням строків подання заяви пр. прийняття спадщини за правом представлення, відсутні законні підстави видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно спадкодавця [PERSON] , 1909 р.н., яка померла [INFO] , нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (а.с.5). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою заінтересованої особи повідомила суду, що [PERSON] проживала у квартирі [ADDRESS] з свого народження і до 2000 року, так як вийшла заміж та пішла проживати в інше житло з своєю сім`єю. На час смерті [PERSON] (1995 рік) та до 2000 року проживала у вказаному житліЄ, утримувала його , проводила поточний ремонт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала аналогічні покази. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з пп. 4, 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного\~Кодексу\~застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, зазначену в постанові від 18 грудня 2013 року, справа № 6-138цс13. Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до [INFO] , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК). Перевіряючи доводи заявника судом було встановлено, що заявник пстійно проживала з спадкодавицею в квартирі [ADDRESS] , якій належала 1/2 частина даної квартири та 1/2 частина квартири належала матері заявниці на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1993 року. Після смерті спадкодавиці заявник продовжувала проживати у вказаній квартирі здійснювала поточний ремонт квартири, сплачувала всі необхідні платежі по утриманню квартири до 2000 року, що підтверджено письмовими матеріалами справи та допитом свідків в судовому засіданні. Таким чином, з огляду на зазначене, в силу ст.549 ЦК УРСР [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка залишилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема доведення в судовому засіданні факту прийняття заявницею спадщини, яка відкрилась після смерті її бабусі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту прийняття спадщини.

Outcome: approved