Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 червня 2013 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №CCNG-630002174, відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Однак позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором складає 72\~046,19 грн. Зазначає, що 20 грудня 2021 року була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Альфа-Банк» на ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на підставі договору факторингу. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернула представник позивача звернувся до суду з цією позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором №CCNG-630002174 у розмірі 72\~046,19 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем було подано до суду заперечення, в яких вона просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 72\~046,19 грн., а також судового збору, але не заперечувала проти сплати 15\~950 грн. за договором №CCNG-630002174, в обґрунтування зазначивши, що вона заперечує проти позову, оскільки за договором №CCNG-630002174 розмір кредиту складає 15\~950 грн., що підтверджує додаток до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 21 червня 2013 року. Згідно виписки по рахунку з кредитної картки за період з 21 червня 2013 року по 20 грудня 2021 року вбачається, що кредит сплачувався вчасно і в повному обсязі до 21 лютого 2020 року, і за цей період заборгованість складає 0,00 грн. Посилається на те, що у зв`язку з епідемією COVID нею було втрачено роботу і спроможність сплачувати кредит, і на цей час її заробітна плата складає у середньому 8\~963 грн. Крім того зазначає, що досудову вимогу про заміну кредитора від позивача не отримувала. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві сформованій 15 лютого 2024 року в системі «Електронний суд» просив відкласти розгляд справи з метою надання додаткових пояснень, у зв`язку з чим судом неодноразово було відкладено розгляд справи, але станом на дату розгляду справи жодних пояснень, заяв або клопотань від нього не надходило. Від відповідача до суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі та заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 21 червня 2013 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках продукту «Максимум-готівка»), на підставі якого банком було відкрито рахунок у гривні і випущено міжнародну платіжну картку, з лімітом відновлювальної кредитної лінії - 75\~000 грн., та сумою кредиту, що є доступною клієнту на момент видачі кредиту - 15\~950 грн.; процента ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії 21% на торгові операції і операції зі зняття коштів; розмір обов`язкового мінімального платежу 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією (а. с. 4-7). Факт отримання кредитних коштів відповідачем, а також факт заборгованості підтверджено випискою по рахунку щодо [PERSON] за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 21 червня 2013 року по 20 грудня 2021 року (рахунок № [NUMBER] ) (а. с. 11-20). Матеріалами справи підтверджено, що 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №4, у відповідності до умов якого АТ «Альфа-Банк» передав (відступив) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» належні йому права вимоги до боржників, перелік яких наведено в додатку №1-1 до договору факторингу (а. с. 27-28). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу від 20 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №ССNG-630002174 від 21 червня 2013 року в загальному розмірі 72\~046,19 грн., з яких: 64\~318,59 грн. тіло кредиту; 7\~727,60 грн. штрафні санкції (а. с. 29). Судом також встановлено, що 18 серпня 2023 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було направлено повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні в порядку ст. 516 ЦК України та досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань в частині заборгованості 72\~046,19 грн. (а. с. 21-26). Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Отже, судом встановлено, що станом на момент звернення ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до суду заборгованість відповідачем не погашено. Крім того, згідно з вищевказаною випискою по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 21 червня 2013 року по 20 грудня 2021 року (рахунок № [NUMBER] ) заборгованість [PERSON] складає 72 046,19 грн. Також з наданого стороною позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 20 грудня 2021 року судом встановлено, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20 грудня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних нарахувань (а. с. 9-10). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Отже, існування заборгованості відповідача за кредитним договором №ССNG-630002174 від 21 червня 2013 року в загальному розмірі 72 046,19 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідачем не було надано власного розрахунку з метою спростування обґрунтованості заявлених позовних вимог. Враховуючи те, що судом встановлено факти укладення між відповідачем [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» вищевказаного кредитного договору та отримання відповідачем коштів за умовами кредитного договору, що також фактично підтвердила відповідач у своїх запереченнях, а також беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за вказаним у справі кредитним договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором. Крім того, докази які б його спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, або власні розрахунки відповідача у суду відсутні. При цьому суд також приймає до уваги ту обставину, що АТ «Альфа-Банк» відступило право вимоги щодо заборгованості відповідача на користь позивача - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved