Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Представник позивача\~Акціонерного товариства "Таскомбанк" Бойко Олена Сергіївна звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 7045429111. За умовами договору кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5429111, який є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов Паспорту кредиту та кредитного договору позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 115\~556,00 грн; строк користування - 36 місяців; річні проценти - 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,70% від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, отже, кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. 08 червня 2021 року права вимоги за кредитним договором № 7045429111 відступлені АТ «Таксомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року. Відповідно до умов цього договору та витягу з Реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 7045429111 з усіма наступними додатками та змінами. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджується Реєстром прав вимоги до договору відступлення права вимоги, випискою та розрахунком заборгованості, вказана інформація є відомою боржнику. Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Станом на 01.02.2023 року заборгованість позичальника за кредитним договором № 7045429111 від 07 червня 2021 року становить 93\~519,82 грн., з яких 71\~675,88 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3,80 грн. - заборгованість по річних процентах, 21\~840,14 грн. - заборгованість по щомісячних процентах, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками. Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" заборгованість за кредитним договором № 7045429111 від 07 червня 2021 року в розмірі 93\~519,82 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою від 14 лютого 2024 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на 09 квітня 2024 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити за відсутності представника Акціонерного товариства "Таскомбанк". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7\~ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Крім того, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась засобами мобільного зв`язку, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставку повідомлення у додаток «вайбер» щодо документу «судова повістка», яка доставлена останній 14.02.2024 року, о 17:36 год., Відповідно до\~п.1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Встановлено, що 07 червня 2021 року, між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7045429111, згідно якого кредит надається у сумі 115\~556 грн. кредиту, строком на 36 місяців, зі сплатою відсотки за користування кредитом в розмірі 0,01% річних та щомісячних процентів в розмірі 2,70% . В цей же день, 07 червня 2021 року [PERSON] підписала Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5429111 та заяву-анкету на отримання послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» що відповідно разом становлять Кредитний договір № 7045429111 від 07 червня 2021 року (а.с. 8-10, 12). З матеріалів справи вбачається, що в порушення умов договору відповідач не виконувала належним чином взяті на себе боргові зобов`язання. 07 жовтня 2016 року між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЦФР» укладений договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, згідно п.2.1. якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. У п. 2.2 Договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 16-19). 07.06.2021 складено повідомлення про відступлення прав вимог, в якому зазначено про те, що права вимоги за кредитним договором № 7045429111 від 07.06.2021, що укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК «ЦФР», на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року будуть відступлені АТ «Таскомбанк» (а.с. 11). На підтвердження передачі прав вимоги за вищевказаним кредитним договором позивачем додано витяг з реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 (а.с. 23). Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № 7045429111 від 07.06.2021, станом на 01.02.2024р. заборгованість становить 93\~519,82 грн., з яких 71\~675,88 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3,80 грн. - заборгованість по річних процентах, 21\~840,14 грн. - заборгованість по щомісячних процентах (а.с. 26). Надаючи правову оцінку правовідносинам,суд зазначає таке. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України). Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор. Враховуючи викладене, відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір з [PERSON] від 07 .06.2021 року станом на момент укладення 07 жовтня 2016 року договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 не був укладений, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих станом на 07 жовтня 2016 року прав вимоги та майнових прав ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за кредитним договором від 07.06.2021 року на користь ПАТ «Таскомбанк» суперечить ст. 514 ЦК України, оскільки права кредитора за кредитним договором від 07.06.2021 року не перейшли до ПАТ «Таскомбанк», у зв`язку з чим позивач АТ «Таскомбанк» не набуло прав кредитора по відношенню до [PERSON] .. Таким чином, відповідачем [PERSON] кредитний договір із ТОВ «ФК «ЦФР» укладено вже після укладення Договору про відступлення права вимоги. Отже , позивач АТ «Таскомбанк» не надав доказів переходу до нього права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 7045429111, оскільки кредитний договір був укладений 07 червня 2021 року, а договір про відступлення права вимоги, за умовами якого фактору АТ «Таскомбанк», передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 07 жовтня 2016 року, тобто задовго до укладення кредитного договору. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, позивач не надав доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора за кредитним договором від 07 червня 2021 року, укладеним між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та [PERSON] , а тому суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed