Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] , [PERSON] , інтереси яких представляє адвокат Падучак І.І., звернулися в суд з позовом до Бурштинської міської\~ради Івано-Франківської області про визнання права власності в рівних частках кожному по 1/12 частці домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , визнаня права власності на 1/4 частку зазначеного домоволодіння за кожним, як членом колишнього колгоспного двору, та визнання права власності за [PERSON] на 1/3 частку домоволодіння після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування\~позову зазначено,\~що станом на 15 квітня 1991 року позивачі проживали у вказаному домоволодінні та були членами колгоспного двору. Також у домоволодінні проживали [PERSON] та [PERSON] . Позивачі є спадкоємцями по 1/12 частці домоволодіння в порядку спадкування за законом внаслідок смерті відповідно дружини, матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Також [PERSON] є спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка успадкувала 1/4 частину домоволодіння після смерті [PERSON] та була власницею 1/4 частини домоволодіння, як член колгоспного двору. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України немає. Спадщину позивачі прийняли, звернулися до нотаріуса з заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа, який посвідчує право власності спадкодавців на вказане нерухоме майно. Просили визнати за ними право власності на домоволодіння в порядку спадкування та як членами колишнього колгоспного двору. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Позивачі у підготовче засідання не з`явилися, представник позивачів адвокат Падучак І.І. разом із позовною заявою подала клопотання про розгляд справи у відсутностісторони позивача. \~ \~ \~ \~Відповідач заперечень щодо позову не надав, представник відповідача - Бурштинської міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позов визнає. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~За ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки, виданої Сарниківським старостинським округом Бурштинської міської ради 02 січня 2024 року за № 2, домоволодіння по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року належало до суспільної групи "колгоспні двори", в якому були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять та [PERSON] - онук. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 26 серпня 1995 року Сарниківською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. У зв`язку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/4 частину зазначеного домоволодіння. Відповідно до копій довідок Сарниківського старостинського округу Бурштинської міської ради Івано-Франківської області від 04 січня 2024 року № 4/Р.2024 та 94/Р.2024, останнім постійним місцем проживання [PERSON] було с. Сарники Івано-Франківського району Івано-Франківської області. На день смерті [PERSON] разом з нею проживали: її матір [PERSON] , чоловік [PERSON] та син [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Сарниківської сільської ради не посвідчувався. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 13 червня 1959 року відділом записів актів громадянського стану Рогатинської районної державної адміністрації, батьками [PERSON] , [INFO] зазначені: [PERSON] і [PERSON] . Згідно копії Свідоцтва про укладення шлюбу№ [NUMBER] , виданого 23 січня 1978 року Сарниківською сільською радою народних депутатів, 23 січня 1978 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , матір`ю [PERSON] , [INFO] зазначена [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Сарниківською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. У зв`язку з смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/3 частини зазначеного домоволодіння (1/12 частина успадкована після смерті дочки [PERSON] та 1/4 частина належна спадкодавцю, як члену колишнього колгоспного двору). Згідно копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Сарниківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області Бринецькою М. 01 січня 1998 року за реєстровим № 1, [PERSON] все належне їй майно заповіла онукові [PERSON] . Відповідно до копій довідок, виданих Сарниківським старостинським округом Бурштинської міської ради Івано-Франківської області від 02 січня 2024 року № 1/Р.2024 та 28/Р.2024, осатннім постійним місцем проживання [PERSON] було с.Сарники Івано-Франківського району Івано-Франківської області. На день смерті [PERSON] разом з нею проживали: зять [PERSON] та внук [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] , посвідчений у виконавчому комітеті Сарниківської сільської ради не змінений і не скасований. Постановою державного\~нотаріуса Рогатинської\~державної нотаріальної\~контори Івано-Франківської\~області Андрейків\~Т.В.\~від 23\~грудня 2023\~року [PERSON] відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом після\~смерті [PERSON] на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] , через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. Постановою державного\~нотаріуса Рогатинської\~державної нотаріальної\~контори Івано-Франківської\~області Андрейків\~Т.В.\~від 09\~лютого 2024\~року [PERSON] \~та [PERSON] відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом після\~смерті [PERSON] на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] , через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки, виданої Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 28 листопада 2023 року за № 727, копії технічного паспорта на\~\~будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого 23 листопада 2023 року на ім`я [PERSON] , до складу домоволодіння по [ADDRESS] входять: житловий будинок загальною площею 130,3 м2, житловою площею 59,4 м2, літня кухня площею 19,0 м2, стайня-стодола площею 57,2 м2, ворота площею 5,1 м2, огорожа площею 18,4 м2, криниця площею 14,0 м/п. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно висновку оцінювача [PERSON] про ринкову вартість домоволодіння станом на 02 січня 2024 року вартість домоволодіння по [ADDRESS] без врахування вартості земельної ділянки становить 104 900,00 грн. Згідно\~ст.120\~ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123\~ЦК УРСР\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 6\~Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього\~Закону\~(з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року , мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином станом на 15 квітня 1991 року, кожен з\~\~членів колгоспного двору був власником по 1/4 частині у вище вказаному домоволодінні. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). За\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦПК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті ( ч.1 ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦПК, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦПК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.\~ За змістом частини першої\~статті 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва пр Статтею 55 Конституції України\~гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. За\~статтею 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що \~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які мають право на спадкування немає, а також враховуючи те, що позивачі набули право власності на житловий будинок та приналежні будівлі, як спадкоємці за законом внаслідок смерті матері, дружини [PERSON] , та [PERSON] набув право власності на належну [PERSON] частку домоволодіння, як спадкоємець за заповітом, а також позивачі є членами колишнього колгоспного двору, однак не можуть отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved