Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

23 січня 2024 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , 1/6 частки від усіх його доходів щомісячно на 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем розірвано шлюб, 30 жовтня 2018 року, що підтверджується рішенням Корольовського районного суду м. Житомира у справі № 296/7993/18. Від шлюбу з відповідачем мають дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27 березня 2003 року та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28 травня 2013 року. 17.01.2021 старша донька досягла повноліття. Оскільки діти проживають із нею та знаходяться повністю на її утриманні, позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частки від усіх його доходів щомісячно на 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 січня 2024 року головуючим суддею у справі визначено Гребенюка В.В. Ухвалою від 29 січня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану 05 серпня 2000 року, який було розірвано Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30.10.2018 року у справі № 296/7993/18 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 травня 2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Поділшьського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 10). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30.10.2018 року у справі № 296/7994/18 з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 від усіх його доходів до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 3). У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З огляду на наведене, проаналізувавши встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для змінити розмір аліментів щодо стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх спільної неповнолітньої доньки. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вирішуючи питання розміру аліментів, суд у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також судом беруться до уваги положення ч. 5 ст. 183 ст. 182 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища матері може бути підставою для його вимоги про зміну розміру аліментів. Так, позивач просить змінити розмір аліментів на утримання дитини з 1/6 на 1/4 частини заробітку відповідача. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що зазначений розмір є співмірним з рівнем проживання в країні, відповідатиме інтересам дитини, зможе забезпечити належний рівень її розвитку, лікування, навчання тощо, а відтак, наявні підстави для зміни розміру аліментів на 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved