Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У січні 2024 року позивач [PERSON] , через представника - адвоката Сініцину О.П. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки відчуженого ним спільного майна, автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, в сумі 202000,00 грн; стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частки мотоциклу HONDA NC 700X, 699 куб. см, 2013 р.в. в сумі 125000,00 грн; право власності на який визнати за [PERSON] ; визнати за [PERSON] та [PERSON] , за кожним право власності по 1/4 частині однокімнатної квартири загальною площею (кв.м.) 60,8, житловою площею 17,6 кв.м. у [ADDRESS] ; стягнути судові витрати 10958,11 грн та витрати на правову допомогу. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що між сторонами 06 березня 2013 року укладено шлюб. Від шлюбних відносин [INFO] народилась донька [PERSON] . Рішенням Подільського районного суду міста Києва 13 вересня 2023 року шлюб розірвано. В період перебування у шлюбі, подружжям придбано майно: 12 грудня 2018 р. автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2480 куб. см., 2013 р. в., № куз. [NUMBER] , синього кольору з державним номером [NUMBER] , який оформлений на [PERSON] . Середньоринкова вартість відповідно до довідки від 05.01.2024 р. складає 404 000 грн.; 22 червня 2022 р. мотоцикл HONDA NC 700X, 699 куб. см., 2013 р.в., який оформлений на [PERSON] . Середньоринкова вартість відповідно до довідки від 05.01.2024 р. складає 250000 грн.; придбана 11 грудня 2020 р. однокімнатна квартира у [ADDRESS] , вартістю 3075243,95 грн. Відповідно до правоустановчих документів на квартиру, 1/2 її частина належить доньці [PERSON] та не підлягає поділу. Інша - 1/2 частина спільної квартири зареєстрована за [PERSON] . Посилаючись, що мирним шляхом не вдалось владнати спірне питання, просить задовольнити позов. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2024 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 лютого 2024 року відкрито провадження по справі, визначено, що справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого розгляду на05 березня 2024 року. 27 лютого 2024 року представник відповідача - адвокат Щербина Я.М. надала до суду відзив на позовну заяву в якому частково визнала позовні вимоги. Просить за наслідками розгляду справи: визнати за позивачем право власності на частку квартири; визнати за відповідачем право власності на мотоцикл HONDA NC 700X, вартістю 250000 грн; визнати за відповідачем право власності на грошові кошти отримані від продажу авто VOLKSWAGEN PASSAT, 2480 куб. см., 2013 р. в., в сумі 285000 грн., стягнути з відповідача на користь позивача різницю вартості майна 35000 грн. В обґрунтування відзиву зауважує, що не погоджуються із визначеним розміром вартості VOLKSWAGEN PASSAT, в сумі 440000 грн., вважає слід взяти до розрахунку вартість проданого автомобіля. Оскільки його оцінка проводилась без огляду, без визначення технічних характеристик та комплектації автомобіля, тому є завищеною. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити, з обставин викладених в позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні частково заперечували проти задоволення позовних вимог в межах поданого відзиву з мотивів викладених у ньому. Суд, вислухавши пояснення представників та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, виходячи з принципів законності, змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 06 березня 2013 року між сторонами укладений шлюб (а.с. 24). Від шлюбних відносин сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Подільського районного суду міста Києва 13 вересня 2023 року (справа № 756/3011/23) шлюб розірваний (а.с. 15). В період перебування у шлюбі, подружжям придбано: 12 грудня 2018 року автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2480 куб. см., 2013 р.в., № куз. [NUMBER] , синього кольору з державним номером [NUMBER] . Згідно відповіді на адвокатський запит Головного сервісного центру від 20 грудня 2023 року, даний транспортний засіб перереєстрований на нового власника 10 травня 2023 року (а.с. 21). Згідно довідки суб`єкта оціночної діяльності ПП «МІДАС Фінанс груп» середньо- ринкова вартість транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 2480 куб. см., 2013 р. станом на 05 січня 2024 року складає 404 000 грн.(а.с. 13). Також придбано сторонами 22 червня 2022 року мотоцикл HONDA NC 700X, 699 куб. см., 2013 р.в. Середньоринкова вартість відповідно до Довідки про визначення вартості майна станом на 05 січня 2024 року складає 250 000 грн.(а.с. 13, 21). У період шлюбу, 11 грудня 2020 року сторонами набута у власність однокімнатна квартира [ADDRESS] , що доводиться Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 січня 2024 року. Відповідно до правовстановлюючих документів на квартиру, 1/2 її частина належить доньці сторін, [PERSON] , [INFO] . Інша 1/2 частина зареєстрована за [PERSON] (а.с. 11-12). Вартість квартири згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-20240124-0007236650 від 24 січня 2024 року складає 3075243,95 грн.(а.с. 8-9). Спір між сторонами виник з приводу поділу майна подружжя набутого під час шлюбу. В судовому засіданні сторони визнали обсяг спільно набутого майна в період шлюбу, що підлягає поділу. Порядок розподілу квартири відповідач визнав в судовому засіданні, не заперечував проти задоволення цих вимог. Також визнана доведеною вартість мотоцикла HONDA NC 700X, 699 куб. см., 2013 р.в. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. Майнові відносини, які складаються між подружжям урегульовано у нормах СК України. У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя - особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя. За приписами ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майном, як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт в судовому порядку. При цьому тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільної сумісної власності, покладається на того з подружжя, який її спростовує (зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц). Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до п. 23 постанови Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. З досліджених в судовому засіданні матеріалів та доказів наданих сторонами, судом встановлено, що обсяг майна придбано в період шлюбу: квартира, автомобіль й мотоцикл за спільні кошти подружжя, є доведеним, у зв`язку з чим, є спільно набутим майном подружжя Миколайчуків. Окрім того, судом також встановлено, що в період шлюбу придбаний транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, 2480 куб. см., 2013 р. був відчужений відповідачем, без згоди дружини. Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки і майна, що є у спільній сумісній власності, і в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Цією ж статтею ЦК України передбачено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 364 цього ж кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Сторонами у період шлюбу, 11 грудня 2020 року набута у спільну власність однокімнатна квартира [ADDRESS] . Згідно витягу з реєстру права власності, 1/2 частина належить малолітній доньці сторін - [PERSON] , інша 1/2 частина зареєстрована за [PERSON] . Під час розгляду справи, відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] в частині розподілу спільної квартири, шляхом визнання за позивачем право власності на частку. Тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В судовому засіданні сторони не заперечували вартість мотоциклу HONDA NC 700X, 699 куб. см., 2013 р.в., яка визначена оцінювачем в сумі 250 000 грн. Суд вважає неприйнятним твердження представника відповідача про розподіл мотоцикла шляхом визнання право власності за позивачем. З дослідженого водійського посвідчення [PERSON] не має права на керування мотоциклом, не виявила наміру залишити собі його у власність в порядку поділу, відповідач ним користувався, тому доречним розподілити неподільну річ, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача частину його вартості, що становить 125000 грн. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення вартості відчуженого відповідачем автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2480 куб. см., 2013 р.в., суд виходить з наступного. Як встановлено з довідки Головного сервісного центру МВС від 20 грудня 2023 року, відповідач 10 травня 2023 року відчужив автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2480 куб. см., 2013 р. в., на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ 8044. За договором купівлі-продажу 3242/2023/3812919, укладеного в м. Біла Церква продаж автомобіля відбувся за домовленістю сторін за 285000 грн (п. 3.1 договру). Заперечення сторонами відповідача, що кошти від продажу авто витрачені в інтересах сім`ї, а також, що визначена вартість продажу автомобіля відповідала ринкової вартості з огляду на технічний стан автомобіля, суд вважає неприйнятними. Як встановлено в судовому засіданні, та повідомив сам відповідач, продаж авто відбувся ним під час розгляду справи в суді про розірвання шлюбу. Тобто сторони разом не проживали. Також спростовуються твердження, що кошти витрачені в інтересах родини, придбання відповідачем 06 грудня 2023 року, тобто через три місяці після розірвання шлюбу й сім місяців після продажу спільного авто, транспортний засіб SKODA SUPER В, 2019 року випуску, як відповідач повідомив в судовому засіданні за 670000 грн. Тому, суд приходить до переконання, що досліджені докази спростовують твердження сторони відповідача про витрату коштів від продажу авто на потреби родини. Суд також не може погодитися із запереченнями відповідача, щодо визначення вартості транспортного засобу на домовленості між сторонами договору купівлі-продажу про відчуження автомобіля. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. За відсутності факту оспорювання правочину з відчуження автомобіля, при поділі вказаного майна підлягатиме лише його вартість. Суд вважає належним та допустимим доказом довідку суб`єкта оціночної діяльності ПП «Мідас фінанс груп» від 05 січня 2024 року, якою на підставі досліджених відомостей довідника «Бюлетень авто товарознавця» № 132 за грудень 2023 року визначена вартість VOLKSWAGEN PASSAT, 2480 куб. см., 2013 р.в., в сумі 404000 грн. Заперечення сторони відповідача, що при визначені вартості авто не врахований технічний стан автомобіля є неприйнятним. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ні відповідач, ні його представник не надали суду докази, що технічний стан реалізованого автомобіля був таким, що суттєво впливало на його вартість. Не заявлено клопотання про призначення у справі судової експертизи щодо вартості майна. Окрім того, відповідно до висновків, викладених у постанові ВС від 3 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, вартість майна, що підлягає поділу між подружжям, слід визначати виходячи з дійсної його вартості майна на час розгляду справи в суді. А не вартість майна на час його реалізації. Тому, з відповідача, на користь позивача підлягає стягненню частина грошової компенсації вартості відчуженого автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 2480 куб. см., 2013 р. в., № куз. [NUMBER] , синього кольору в сумі 202 000 гривень. Суд, вважає, що вказаний спосіб поділу майна подружжя є найбільш доцільним, справедливим, пропорційний розподілу часток й відповідатиме інтересам сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Згідно платіжної інструкції від 26 січня 2024 року позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір 10958,11 грн, що становить 1 % вартості майна (ціни позову). Тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 10 958,11 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved