Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

I. Стислий виклад позовної заяви 06 березня 2024 року до Білопільського районного Сумської області суду за підсудністю з Сумського районного суду Сумської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 04 листопада 2022 року. Від подружнього життя дітей не мають. Останні декілька місяців перестали підтримувати сімейні стосунки, проживають разом, але не ведуть спільного побуту, не виконують сімейні обов`язки та майже не спілкуються між собою. Спільне життя не склалося внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Посилаючись на те, що збереження сім`ї з відповідачем не можливе, суперечить її інтересам, [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON] . ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 22 січня 2024 року цивільну справу №591/589/24 за позовом [PERSON] \~до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Сумського районного суду Сумської області (а. с. 15). Ухвалою судді Сумського районного суду Сумської області від 22 січня 2024 року вищевказану цивільну справу №591/589/24 передано за підсудністю до Білопільського районного суду Сумської області (а. с. 20). На підставі статті 14 ЦПК України справа передана на розгляд судді Білопільського районного суду Свиргуненко Ю.М. Ухвалою від 07 березня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 21 березня 2024 року. У п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а. с. 25). Протокольною ухвалою від 21 березня 2024 року розгляд справи відкладено на 09 квітня 2024 року у зв`язку з відсутністю даних про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 27, 29). ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник останньої адвокат Терещенко В.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №1044865 від 28 вересня 2023 року, надіслав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримує (а. с. 28). Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався та в судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заява про відкладення розгляду справи на іншу дату від нього не надходила (а. с. 31). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 листопада 2022 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1324. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище [PERSON] (а. с. 10). За змістом позовної заяви, подружні стосунки між сторонами в справі припинені внаслідок різних поглядів на сімейне життя. З цих підстав позивач не бажає продовжувати сімейні відносини з відповідачем. V. Норми права, застосовані судом Згідно з ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Стаття 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, також забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і у разі його розірвання. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей (ст. 109 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Частиною 2 статті 114 СК України встановлено, що в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. VІ. Висновки суду Враховуючи обставини, викладені позивачем в заяві до суду, та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що намір [PERSON] розірвати шлюб з відповідачем є виваженим та свідомим. Причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї неможливе. Сторони в справі не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, оскільки спільне життя у них не склалося, подружні стосунки припинені. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не висловила свого бажання відновити дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду з цим позовом (а. с. 4). На підставі викладеного,

Outcome: approved