Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

13 березня 2024 року на адресу суду надійшла позовна заява про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що тривалий час працював у КСП «Поділля» с.Снітівка, Летичівського району Хмельницької області. Відповідно до п. 2 Указу Президента Указу Президента від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» мав право на земельну частку (пай) як член колективного сільськогосподарського підприємства, однак сертифікат на земельну частку пай видано не було. Нещодавно з засобів масової інформації дізнався, що у разі якщо до 01 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. Проконсультувавшись з адвокатом, звернувся до Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з проханням надати відомості про включення у список членів громадян КСП «Поділля», та чи зареєстрований на його ім`я сертифікат на право на земельну частку (пай). 31 серпня 2023 року він отримав лист Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, згідно якого він є у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля» с.Снітівка, однак сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не виготовлявся Позивач зазначає, що через відсутність сертифікату позбавлений можливості отримати земельну ділянку, яка відповідала б земельній частці (пай) та на яку має законне право, оскільки для виділення земельної ділянки в натурі на місцевості подача сертифіката є обов`язковою. Неможливість отримати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай), через відсутність бланків сертифікатів та механізму їх видачі, призводить до порушення його права як власника земельної частки (паю), позбавляє можливості в повному обсязі володіти, користуватися паєм відповідно до Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим вимушений звертатись до суду. 13 березня 2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 08 квітня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Киричук С. В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. 08 квітня 2024 року від представника відповідача Летичівської селищної ради Коберник О. В. надійшла заява № 1085 від 08 квітня 2024 року про розгляд справи без їхньої участі, при вирішенні спору покладаються на думку суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звертатися до суду за захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права. Відповідно зі\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим, звернутися до суду щодо захисту своїх порушених Кодексом, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності (право мирного володіння майном), який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 2 статті 14 Основного Закону України та частини 2 статті 1 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), є також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до\~п.\~2\~Указу Президента\~України «Про\~порядок паювання\~земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективного власності на землю. У роз`ясненнях, які містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. За змістом статей 22, 23 Земельного кодексу України особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Відповідно до абзацу 2 пункту 8 Перехідних положень Земельного кодексу України, що набрав чинності з 01 січня 2002 року, члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа. Зі змісту наведеної норми права вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була членом та включена до списку, що додається до державного акта на право власності на землю. Членство в колективному сільськогосподарському підприємстві, яке є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство, ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів (частина 1 статті 1 та стаття 5 Закону України Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року № 2114-ХІІ). Основним документом про трудову діяльність членів колгоспу, відповідно до пункту 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників», є трудова книжка колгоспника. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. Зверненню до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) має передувати вирішення питання про не включення позивача до списку громадян членів КСП, які мають право на земельну частку (пай). На зазначене неодноразово звертав увагу Верховний Суд у постановах від 10 січня 2019 року у справі № 696/1268/16-ц, від 24 березня 2020 року у справі № 538/302/19-ц, від 24 березня 2020 року у справі № 183/5312/16-ц. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №3545/281/23 від 31 серпня 2023 року, Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Поділля» серія ХМ №16 зареєстровано та видано 24.10.1995 року на підставі рішення Снітівської сільської ради №3 від 22.08.1995 року, копія акту додається. [PERSON] є у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля» с.Снітівка, копія витягу з списку додається. Згідно технічного звіту по паюванню земель колективної власності КСП «Поділля» с.Снітівка розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 3,32га, вартість земельної частки (паю) 8847грн. Інформація щодо території з яких може бути виділена належна мені частка (пай) у відділі відсутня. Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серія ХМ №16 від 24 жовтня 1995 року та доданого до нього списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який доданий до Державного акту, [PERSON] є у вказаному списку за №83. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №4296/281/23 від 17 жовтня 2023 року, інформація, з яких причин [PERSON] не було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) у Секторі №2 Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відсутня. Як вбачається з записів у трудовій книжці [PERSON] , 1945 року народження: запис №\~13 від 01.01.1994 року - прийнятий на роботу та в члени сільськогосподарського підприємства «Поділля»; запис № 14 від 25.02.2000 рік КСП «Поділля» було реорганізовано у СТОВ «Поділля», у зв`язку з реорганізацією»; запис № 15 від 25.01.2000 рік прийнятий по переведенню з КСП «Поділля» в СТОВ «Поділля», де працював до 2005 року (виходу на пенсію). Згідно листа Хмельницької районної державної адміністрації №1874/23 від 19 вересня 2023 року лист [PERSON] від 06 вересня 2023 року щодо видачі сертифікату на земельну частку (пай) розглянуто адміністрацією в межах повноважень, та рекомендовано звернутися до Летичівської селищної ради про виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості), або з відповідним позовом до суду. Згідно листа Летичівської селищної ради Хмельницької області № 3661 від 10 жовтня 2023 року для виділення земельної частки (пай) в натурі на місцевості, необхідно надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), а у разі його відсутності - рішення суду. Таким чином досліджені докази в їх сукупності та взаємному зв`язку дають суду підстави для висновку, що у [PERSON] виникло право на отримання земельної частки (паю), оскільки на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №16 від 24 жовтня 1995 року [PERSON] працював на підприємстві (з 01 січня 1994 року по 2005рік), був членом КСП та включений до списку, що додається до державного акта на право власності на землю (№ 83), тому позов обґрунтований і підлягає задоволенню, право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Поділля» с. Снітівка, Летичівського району Хмельницької області. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, шо у позовній заяві позивач зазначив, що судові витрати він не бажає стягувати з відповідача та враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved