Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] (далі\~ позивач) звернувся\~до Фастівського\~міськрайонного суду\~Київської області\~з позовом до [PERSON] (далі відповідач), змінити спосіб стягнення аліментів на сина [PERSON] , [INFO] та стягувати з нього 4\~000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 розмірі прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 14.06.2021 року Фастівським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу). [PERSON] служить у ЗС України, утримує дружину, яка не працює. На думку позивача, розмір аліментів, визначених судовим наказом, не відповідають дійсним потребам дитини. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти позову та просили суд залишити визначений судом розмір аліментів без змін. Як передбачено ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.03.2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, заслухавши пояснення\~сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що судовим наказом Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2021 року у справі №381/1817/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу),\~але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду (28 травня 2021 року) і до досягнення дитиною повноліття. Як вказував позивач, на даний час він перебуває на службі в ЗС України, на підтвердження чого надав військовий квиток [NUMBER] (а.с. 11-12), утримує свою дружину [PERSON] , з якою зареєстрував шлюб 26.07.2022 року (а.с. 10), яка не працює. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,\~\~ опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує :\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 викладено\~висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами\~України. У той же час, згідно ч.3 ст.181 СК України,\~\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 викладено\~висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. У даній позовній заяві платником аліментів ставиться питання зміни способу стягнення аліментів, але дане питання у відповідності до норм сімейного законодавства України має ставитись одержувачем аліментів. Суд зауважує, що позивач не позбавлений можливості подати позов про зменшення розміру аліментів, до якого долучити документи, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. Додатково суд зауважує, що наявність у позивача дружини працездатного віку, яка не працює, не є доказом погіршення його матеріального стану. При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження розміру щомісячного доходу позивача. Також судом враховано, що розмір аліментів, встановлений судовим наказом, є мінімальним за ч. 5 ст. 183 СК України та п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. За вказаних обставин, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту та не доведено належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається, у задоволенні даного позову слід відмовити. Судові витрати, згідно норм ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з позивача на користь держави судовий збір у сумі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved