Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 09.11.2022 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" (далі - ТОВ "Житомиргаз Збут", позивач) [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), який обґрунтовувався тим, що відповідач є побутовим споживачем природного газу, який надає позивач, на його ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . 1.2. Посилаючись на те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату спожитого природного газу за період з 01.10.2018 по 20.09.2022, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ за вказаний період в сумі 11 995,62 грн; інфляційні втрати за період з 01.09.2018 по 31.12.2021 в сумі 1381,03 грн; 3% річних за період з 11.09.2018 по 23.02.2022 в сумі 712,51 грн. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 25.11.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/7772/22, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи (відзиву, відповіді на відзив, заперечення). 2.2. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом надіслання матеріалів позовної заяви та копії ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який було повернуто поштою до суду із зазначенням причин "адресат відсутній за вказаною адресою". 2.3. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. 2.4. 30.12.2022 відповідач надіслав засобами поштового зв`язку до суду відзив на позов, в якому не заперечував факту існування договірних відносин між сторонами та споживання газу, однак вказував про пропуск позивачем строку позовної давності за вимогами за період з 01.10.2018 по 08.11.2019, а також стверджував про відсутність заборгованості у сумі 5356,58 грн за період з 09.11.2019 по 20.09.2022, у зв`язку із здійсненням 18.08.2022 оплати на суму 2655,95 грн та 07.12.2022 оплати на суми 1770,63 грн та 2446,00 грн, також вказував про відсутність підстав для стягнення інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку із відсутністю підстав для задоволення основних вимог про стягнення заборгованості, просив відмовити у задоволенні позову. 2.5. Враховуючи ненадходження до суду відповіді на відзив від представника позивача, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 21.04.2017 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №527, ТОВ "Житомиргаз Збут" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України. 3.2. Згідно із довідкою про фінансовий стан по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що з вересня 2018 р. по вересень 2022 р. за адресою: [ADDRESS] , було спожито обсяг газу 8 468,86; нараховано 62 203,23 грн, сплачено 50 553,73 грн, борг 11995,62 грн. 3.3. Відповідно до розрахунку ТОВ "Житомиргаз Збут" вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] рахується заборгованість за споживання природного газу за період з 01.10.2018 по 31.12.2018 у сумі 6639,4 грн; за 2019 р. у сумі 3530,53 грн, за 2020 р. у сумі 1566,78 грн, за 2021 р. у сумі -527,18 грн, з 01.01.2022 по 20.09.2022 у сумі 786,45 грн та всього 11 995,62 грн (а.с. 9). 3.4. Згідно із копією квитанції ПАТ "ПУМБ" від 07.12.2022 вбачається сплата на рахунок АТ "Житомиргаз" суми 1770,63 грн (за доставку газу, особовий рахунок [NUMBER] ). 3.5. Відповідно до копії квитанції ПАТ "ПУМБ" від 07.12.2022 вбачається сплата на рахунок АТ "Житомиргаз Збут" суми 2446,00 грн (плата за газ, особовий рахунок [NUMBER] ). 3.6. Згідно із копією квитанції "Райффайзен банк Аваль" від 14.08.2022 вбачається сплата на рахунок АТ "Житомиргаз" суми 2655,95 грн (за доставку газу, особовий рахунок [NUMBER] ). 3.7. У позовній заяві наведено розрахунок інфляційних втрат за період з 01.09.2018 по 31.12.2021 в сумі 1381,03 грн та 3% річних за період з 11.09.2018 по 23.02.2022 в сумі 712,51 грн. IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (Закон № 2189-VIII) врегульовано відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.. 4.2. Згідно із статтею 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги, зокрема, з постачання та розподілу природного газу (пункт 2). 4.3. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача (стаття 6 Закону № 2189-VIII). 4.4. Зі змісту частини першої статті 9 Закону № 2189-VIII вбачається, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 4.5. Відповідно до частини третьої статті 2 Закону № 2189-VIII норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу. 4.6. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2500 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, що є публічним та регламентує порядок і умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. 4.7. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 затверджено Правила постачання природного газу, дія яких поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС. 4.8. За змістом статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 4.9. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 4.10. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частини друга статті 625 ЦК України). 4.11. Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України). 4.12. Згідно статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина перша). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя). V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ (А) Щодо обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог 5.1. Між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу стягнення заборгованості за оплату спожитого природного газу за період з 01.10.2018 по 20.09.2022, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, за прострочення виконання грошового зобов`язання за оплату газу. 5.2. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є споживачем природного газу, який надається позивачем за адресою: [ADDRESS] , що відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував, а тому вказані обставини суж вважає встановленими. 5.3. Згідно із довідки про фінансовий стан по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я відповідача слідує, що з вересня 2018 р. по вересень 2022 р. відбулося споживання 8 468,86 газу; нараховано до сплати 62 203,23 грн, сплачено 50 553,73 грн, кінцевий борг 11995,62 грн. 5.4. Відповідач у поданому відзиві на позов правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за спожитий відповідачем природний газ не оспорював, однак заперечував проти задоволення позову, посилаючись на (і) відсутність заборгованості за період з 09.11.2019 по 20.09.2022 у зв`язку зі сплатою коштів 18.08.2022 на суму 2655,95 грн, 07.12.2022 на суму 4216,63 грн та (іі) пропуск позивачем строку позовної давності за період 01.10.2018 по 08.11.2019. 5.5. Щодо доводів відповідача про відсутність у нього заборгованості за спожитий природний газ за період з 09.11.2019 по 20.09.2022 слід зазначити, що надані відповідачем копії квитанції ПАТ "ПУМБ" від 07.12.2022 на суму 1770,63 грн та квитанції "Райффайзен банк Аваль" від 14.08.2022 на суму 2655,95 грн не доводять факту погашення відповідачем частини боргу перед позивачем, оскільки зі змісту вказаних квитанцій вбачається, що кошти перераховані на рахунок АТ "Житомиргаз" за доставку газу, а не на рахунок АТ "Житомиргаз Збут" за споживання газу. 5.6. При цьому, надана відповідачем квитанція ПАТ "ПУМБ" від 07.12.2022 на суму 2446,00 грн свідчить про здійснення відповідачем оплати частини боргу за спожитий газ перед позивачем, після подання позивачем позовної заяви до суду та відкриття судом провадження у цій справі. 5.7. За таких обставин суд вважає встановленим, що заборгованість відповідача перед позивачем за споживання природного газу за період з 01.10.2018 по 20.09.2022 (з урахуванням здійсненої оплати боргу 07.12.2022) становить 9549,62 грн. (11995,62 грн. - 2446,00 грн), у зв`язку із чим права позивача на повну та своєчасну оплату спожитого відповідачам газу є порушеними. 5.8. Окрім, основної заборгованості за споживання природного газу, представник позивача просив стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 01.09.2018 по 31.12.2021 в розмірі 1381,03 грн та 3% річних за період з 11.09.2018 по 23.02.2022 в сумі 712,51 грн, нараховані за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати спожитого газу на підставі частини 2 статі 625 ЦК України. Відповідач у відзиві на позов наведений у позовній заяві розрахунок нарахування інфляційних втрат та 3% річних не оспорював, однак стверджуючи про відсутність основної заборгованості, зазначав про відсутність підстав для задоволення похідних вимог. 5.9. Відповідно до пункту 4.6. Розділу IV Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. 5.10. Ураховуючи наявність заборгованості відповідача перед позивачем за оплату спожитого природного газу за період з 01.10.2018 по 20.09.2022 у розмірі 9549,62 грн (з урахуванням здійснення відповідачем 07.12.2022 оплати боргу на суму 2446,00 грн), суд вважає також обґрунтованим нарахування позивачем інфляційних втрат за період з 01.09.2018 по 31.12.2021 в розмірі 1381,03 грн та 3% річних за період з 11.09.2018 по 23.02.2022 в сумі 712,51 грн за порушення встановленого законом строку здійснення оплати за спожитий природний газ, тобто прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі частини 2 статті 625 ЦК України. (Б) Щодо пропуску строку позовної давності 5.11. У відзиві на позов відповідач просив застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності за період 01.10.2018 по 08.11.2019 та відмовити у задоволенні позову. 5.12. Суд звертає увагу, що за своєю правовою природою позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до цивільної відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння цивільного правопорушення. 5.13. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними, тобто суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16). 5.14. Із матеріалів справи вбачається, що представник ТОВ "Житомиргаз Збут" звернулась до суду з позовом до відповідача - 09.11.2022 та просила стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.10.2018 по 20.09.2022, нараховані інфляційні втрати за період з 01.09.2018 по 31.12.2021, а також 3% річних за період з 11.09.2018 по 23.02.2022. 5.15. При цьому, відповідач у відзиві на позов стверджує, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності, за позовними вимогами за період 01.10.2018 по 08.11.2019. 5.16. Слід звернути увагу, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників (див. постанову Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 663/2070/15-ц). 5.17. Із наявної в матеріалах справи довідки про фінансовий стан по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що за період з жовтня 2018 р. по лютий 2022 р. відповідач регулярно (майже щомісяця) здійснював часткові оплати за спожитий природний газу в різних сумах, що часто перевищували суму нарахування за відповідний місяць. Внаслідок вчинення відповідачем кожної із таких регулярних оплат, що свідчать про визнання ним свого боргу, відбувалося переривання трирічного строку позовної давності, що після переривання розпочинався спочатку. 5.18. З огляду на зазначене, суд вважає, що строк позовної давності звернення позивача до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.10.2018 по 20.09.2022, а також нарахованих інфляційних втрати за період з 01.09.2018 по 31.12.2021 та 3% річних за період з 11.09.2018 по 23.02.2022 позивачем не пропущено, у зв"язку з чим наявні підстав для задоволення позовних вимог, за виключення оплати боргу за спожитий газ на суму 2446,00 грн, здійсненої відповідачем після відкриття провадження у справі. VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Ураховуючи обгрунтованість позову, а також те, що оплата відповідачем частини боргу мала місце після подання позивачем позовної заяви до суду та відкриття провадження у справі, з урахуванням положення частини 3 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім витрат зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви у повному розмірі 2481 грн.

Outcome: partial