Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, і в обґрунтування заявлених вимог зазначила про те, що у січні 2011 року вона познайомилась з [PERSON] , [INFO] , з яким вони стали проживати однією сім`єю. Оскільки вони на той момент працювали в Києві, то проживали на орендованій квартирі в Пуща - Водиці. Проживали вони однією сім`єю до червня 2015 року, однак шлюб не реєстрували. У кінці жовтня 2012 року заявниця завагітніла від [PERSON] , дитина для неї та цивільного чоловіка була бажаною. До травня 2013 року вона перебувала на обліку як вагітна в м. Києві. На 7-му місяці вагітності вона вирішила, що хоче народжувати за місцем свого проживання та приїхала до м. Середина-Буда. Цивільний чоловік [PERSON] це рішення підтримав, він же залишився в Києві, оскільки працював та забезпечував родину матеріально. 09.05.2013 року заявниця приїхала до м. Середина-Буди, і в неї почались проблеми з вагітністю. Її госпіталізували та швидкою доправили до пологового будинку, що на Басах в м. Суми. Лікарі намагались зберегти вагітність, однак 20.05.2013 року в неї стались передчасні пологи та вона народила донечку, яку вони спільно з [PERSON] назвали [PERSON] . Оскільки донечка народилась недоношеною (7-місячною), то мала малу вагу, в лікарні вони перебували ще півтора місяці. Цивільний чоловік та батько дитини [PERSON] залишався працювати в м. Києві, оскільки на той момент необхідні були дороговартісні ліки для донечки. Оскільки заявниця не перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , то запис про батька дитини в її свідоцтві про народження був зроблений в порядку ст. 135 СК України, а саме: зі слів матері. Дитині присвоїли прізвище заявниці Вихор, в графі «батько дитини» зазначили: [PERSON] . Через півтора місяці заявницю з донечкою виписали з лікарні, [PERSON] приїхав їх забирати з пологового разом зі своїм братом [PERSON] . Цивільний чоловік заявниці дуже зрадів народженню донечки, визнавав себе батьком дитини. Аби бути постійно разом з родиною, [PERSON] переїхав до м. Середина-Буда у належну заявниці на праві власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Після народження доньки заявниця проживала разом із [PERSON] ще два роки, однак потім вони розійшлися. [PERSON] підтримував відносини з донькою, надсилав їй подарунки, допомагав заявниці матеріально. У 2019 році [PERSON] одружився з [PERSON] , у них народилась спільна донька, однак заявниця продовжувала спілкуватись з [PERSON] . Нова дружина [PERSON] - [PERSON] , знала, що батьком доньки [PERSON] є [PERSON] , даний факт ніким не заперечувався. Навіть після смерті чоловіка [PERSON] не залишила доньку заявниці без уваги, з власної ініціативи перерахувала на рахунок [PERSON] кошти в сумі 10 000 грн., як допомогу доньці її загиблого чоловіка (зі слів [PERSON] побратими [PERSON] зібрали кошти, частину з яких вона вирішила перерахувати доньці свого загиблого чоловіка [PERSON] ). Рідні [PERSON] також визнають та не заперечують той факт, що [PERSON] є його донькою, вони підтримуємо відносини й дотепер. [INFO] [PERSON] помер (загинув при виконання бойового завдання). Крім того, у своїй заяві заявниця зазначила про те, що є онкохворою, має інвалідність ІІІ групи. Просить суд встановити юридичний факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Суми, про що Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції 28 травня 2013 року складено відповідний актовий запис №669. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. В судовому засіданні представниця заявниці - адвокат Касатська Ю.А. заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві, наполягала на їх задоволенні. В судове засідання третя особа - представниця відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явилася, 27.11.2023 року надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу. В судове засідання третя особа - [PERSON] не з`явилася, 19.03.2024 року надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Крім того, в заяві зазначила про те, що її син - [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] . За життя він визнав своє батьківство відносно дитини, підтримував відносини з [PERSON] . В судове засідання третя особа - [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявниці, пояснення представниці заявниці адвоката Касатської Ю,А., дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданому Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 669, [INFO] народилася [PERSON] . Її батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Оскільки заявниця не перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , то запис про батька дитини в її свідоцтві про народження був зроблений в порядку ст. 135 СК України, а саме: зі слів матері. Дитині присвоїли прізвище заявниці Вихор, в графі «батько дитини» зазначили: [PERSON] (а.с. 6). Після народження доньки заявниця проживала разом із [PERSON] ще два роки, однак потім вони розійшлися. Після народження дитини батько [PERSON] - [PERSON] цікавився життям донечки, брав участь у її вихованні, постійно спілкувався з нею, проводив з нею вільний час, надавав матеріальну допомогу, що підтверджується світлинами, доданими до заяви (а.с. 10-15). У 2019 році [PERSON] одружився з [PERSON] , у них народилась спільна донька, однак вони продовжували спілкуватись. Нова дружина [PERSON] - [PERSON] , знала, що батьком доньки [PERSON] є [PERSON] , даний факт ніким не заперечувався. [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання згідно повідомленню сім`ї про смерть (а.с. 18). Навіть після смерті чоловіка його дружина [PERSON] не залишила доньку заявниці без уваги, з власної ініціативи перерахувала на рахунок малолітньої [PERSON] кошти в сумі 10 000 грн., як допомогу доньці її загиблого чоловіка (а.с. 17). Згідно довідки № 5924-5002874771 від 24.07.2023 року, виданої департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради, заявниця [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , взята на облік внутрішньо переміщеної особи. Фактичне місце проживання заявниці: [ADDRESS] . Мати загиблого [PERSON] - [PERSON] визнає та не заперечує той факт, що [PERSON] є рідною дочкою її сина [PERSON] . Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п. 20 глави 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved