Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, який, уточнивши вимоги, мотивує тим, що 03.07.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна», було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами кредитного договору, сума кредиту складає 11900,00 грн., строк кредиту 30 днів з можливістю пролонгації, розмір процентів за користування кредитом - 1,90% від суми кредиту за кожен день користування. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало. Відповідач своїх обов`язків не виконав та кошти не повернув. У подальшому між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу, згідно з умовами якого позивач отримав права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором, укладеним з відповідачем. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором відповідача було повідомлено. Оскільки відповідачем не було у встановленому порядку повернуто суму кредиту, йому було нараховано інфляційні втрати за період з грудня 2021 року по 23.02.2022 в розмірі 1254,59 грн., а також 3 % річних за період 04.12.2021 по 23.02.2022 в розмірі 259,85 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 40 546,44 грн., інфляційні втрати в розмірі 1254,59 грн., 3 % річних в розмірі 259,85 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 03.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою від 15.03.2024 витребувано докази. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти позову та зазначив, позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів та фактичного користування відповідачем кредитними коштами. Наданий розрахунок є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності позичальнику кошти в кредит. Відповідач жодних договорів з ТОВ «Авентус Україна» не укладав та в день укладення договору перебував за кордоном. Матеріали справи не містять доказів укладення електронних договорів з відповідачем шляхом застосування одноразового алфавітно- цифрового ідентифікатора. Відсутні відомості щодо відкриття відповідачем відповідного кредитного рахунку. Відсутня інформація що примірник кредитного договору був вручений споживачу. У відповіді на відзив відповідач зазначив що кредитний договір укладений з дотриманням вимог законодавства в електронній формі. Відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено платежі - оплату на рахунок кредитора відсотків за користування кредитом. Переказ коштів було здійснено на банківську картку, яку відповідач особисто вказав у заяві на отримання кредиту. 05.08.2021 відповідач здійснив оплату процентів за користування кредитом в сумі 5765,55 грн, у зв`язку з чим у відповідності до п. 1.4 та 4.2 кредитного договору відбулося продовження кредиту ще на 30 днів (до 04.09.2021) за стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 04.09.2021 відповідач свої зобов`язаня перед кредитором щодо повернення кредиту не виконав, також не уклав угоду щодо пролонгації договору, у зв`язку з чим договір було автопролонговано на 90 днів. Надалі відповідач оплати за кредитом не здійснював. У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03/07/2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено електронний договір № 4412189 про надання споживчого кредиту. Договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Згідно з підпунктом 1.1, 1.2 Договору, укладення правочину здійснюється сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої споживачу забезпечується через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет у порядку, передбаченому, в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства. На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 11900,00 грн. (п. 1.3 Договору). Строк кредиту - 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору (п. 1.4 Договору). Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день (п. 1.5, п. 1.5.1 Договору). Строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п.4.2 Договору або в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов, визначених в. п. 4.3 Договору (п.4.1 Договору). (а.с.9-11). Відповідно до п.2.1, 2.4 Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору. За п.4.3.1-4.4 Кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2-4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2.Договору. Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до Договору щодо продовження строку кредиту, Сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля Сторін передбачена в п.4.2 Договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3 Договору - письмово цим Договором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину. Відповідно до п. 4.2.2 Договору пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем. Якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, Споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із вказаних нижче способів: перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в Особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; або протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства info@creditplus.ua(в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений Споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом. У випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) Споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення Споживачем дій, зазначених в п.п.4.2.2 цього пункту Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті. Згідно п. 5.4 Договору споживач зобов`язалася у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штраф та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Згідно з п.10.6 Кредитного договору цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ITC Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Також, вбачається, що 03.07.2021 відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором таблицю обчислення загальної вартості кредиту за договором паспорт споживчого кредиту, які містять умови кредиту, процентні ставки (а.с. 13,14). У відповідності до листа генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» від 16.05.2022 на адресу ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» повідомляє про успішність наступної операції03.07.2021 на суму 11900 грн., номер картки: [NUMBER] (а.с.31). Відповідно до виписки з карткового рахунку № [NUMBER] , який належить [PERSON] , 03.07.2021 на його рахунок було здійснено зарахування переказу в сумі 11900 грн. (а.с. 123-124) Відповідно до карти обліку договору № 4412189 від 03.07.2021, укладеного з позичальником [PERSON] загальна сума заборгованості становить 39032 грн., з яких 11900 грн заборгованість за основною сумою боргу, 27132 - проценти. (а.с.19-22). З вказаної карти обліку також вбачається сплата 05.08.2021 процентів в сумі 5765,55 грн., у подальшому здійснювалось нарахування боржнику Кредитором процентів у період з 06 серпня 2021 року 03.12.2021 за стандартною процентною ставкою. Таким чином, вбачається, що у зв`язку із частковою сплатою відсотків та подальшим невиконанням зобов`язань боржника перед кредитором в повному обсязі щодо повернення кредиту та нарахованих процентів, кредитний договір кредитором пролонговано, строк користування кредитом продовжено. 03.05.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги за Кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників Факторові Клієнтом відступлено право вимоги у тому числі до відповідача за кредитним договором № 4412189 від 03.07.2021 на суму заборгованості за основною сумою 10900,00 грн., сумою заборгованості за відсотками - 27132,00 грн., сума заборгованості разом - 39032 грн. (а.с.16,34-35). Про відступлення права грошової вимоги на електронну адресу відповідача направлено відповідне повідомлення. Також повідомлено, що всі платежі в погашення заборгованості за Договором, необхідно здійснювати на користь Нового кредитора із зазначенням відповідних реквізитів (а.с.17). Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредитні кошти в сумі 11900 грн. Матеріали справи містять докази підпису відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором кредитного договору та додатків до нього, Паспорту споживчого кредиту (, які містять умови кредиту, процентні ставки. При цьому посилання відповідача про можливість укладення кредитного договору іншою особою з використанням її персональних даних не приймаються судом до уваги, як необґрунтовані, оскільки жодних доказів на підтвердження даних обставин суду не надано, як не надано і доказів звернення відповідача до ТОВ «Авентус Україна» щодо правових підстав отримання грошових коштів. Позивачем також надано достатні докази отримання грошових коштів саме відповідачем на його картковий рахунок, що стверджується листом генерального директора ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» про успішність операції з переказу коштів та повідомленням ПАТ КБ «ПриватБанк» про належність рахунку саме відповідачу та здійснення переказу коштів за договором на його рахунок. Щодо посилань відповідача на відсутність належних та допустимих доказів, наданих на підтвердження перерахування відповідачу суми позики, суд виходить з наступного. Переказ коштів відповідачу здійснено шляхом перерахування на його банківську картку, яку ним же було вказано при укладенні кредитного договору. Також, за умови надання засвідченого стороною позивача примірника електронного договору на паперовому носії та з обставин, вказаних вище, суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо відсутності у матеріалах справи оригіналу кредитного договору, як підставу для відмови у задоволенні позову. Крім того, відповідачем у серпні 2021 року було здійснено оплату на рахунок кредитора -сплачено нараховані проценти за користування кредитом, що свідчить про визнання ним договору (Постанова Верховного Суду України № 127/23910/14-ц від 23.12.2020 р.). Пунктом 4.2 Кредитного договору передбачені умови порядку продовження строку кредиту за ініціативою споживача. Так, споживач у випадку, якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн.(включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом відповідно до п.п.4.2.2 Договору. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин на момент вчинення вказаних дій Споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, Споживач зобов`язаний повідомити про це Товариство в один із вказаних нижче способів: - перед здійсненням платежу здійснити в особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом. А саме натиснути в Особистому кабінеті в розділі «Мої кредити» клавішу «внести платежі» в меню «Часткове погашення кредиту»; або - протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства info@creditplus.ua (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті в розділі «Зворотній зв`язок», вибравши категорію Звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомленні номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений Споживачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом. При оплаті на рахунок Кредитора нарахованих процентів за користування кредитом у розмірі відповідачем не було повідомлено позивача про небажання продовжити Кредитний договір, у зв`язку з чим Кредитний договір було пролонговано у відповідності до п. 1.4 та п.п. 4.2.2 Кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.п. 3 п.5.1 Кредитного договору Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договором факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача. Згідно ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наданими доказами підтверджується відступлення права вимоги за укладеним з відповідачем кредитним договором до відповідача. Таким чином, позивач, як новий кредитор, має право вимагати стягнення на свою користь коштів за укладеним кредитним договором. Щодо суми заборгованості слід зазначити наступне. Наданою карткою обьліку договору підтверджується часткова оплата відсотків за договором та розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту - 11900 грн. та за відсотками, який, з урахуванням пролонгації договору на 30 та на 90 днів та за встановленою процентною ставкою 1,9% на день становить 27132 грн. (11900 грн.*1,9%*120 днів). Таким чином, вказана сума заборгованості підтверджена належними доказами, а тому підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеної норми та з урахуванням положень п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідно до якої у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, позивачем правомірно нараховано за період з 04.12.2021 по 23.02.2022 інфляційні втрати в сумі 1254,59 грн. та 3% річних у сумі 259,85 грн. Тому вказані суми також підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Столітнім М.М. надано суду: - копію договору про надання правової допомоги від 10.07.2023, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на представництво інтересів клієнта; - копію рахунку на оплату від 28.12.2023; - копію звіту про надання правової допомоги згідно Договору від 10.07.2023 №10/07-2023, яким визначено види та вартість послуг у зв`язку з наданням правової допомоги про стягнення з [PERSON] коштів; - копію платіжної інструкції № 2492 від 27.12.2023 про оплату витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.; - ордер на надання правничої (правової) допомоги; - копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу з підстав їх неспівмірності. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, приймаючи до уваги складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2147,20 грн., сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved