Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

У лютому місяці 2024 року позивачка звернувлась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона із відповідачем перебуває з 23 вересня 2023 року у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Також позивачка зазначила, що у зв`язку з збройною агресією російської федерації, була вимушена переїхати з донькою на постійне місце проживання до своїх батьків с. Македони, Обухівського району, київської області та отримала статус внутрішньо переміщеної особи. Фактично сімейні відносини припинено з березня 2023 року, сторони не проживають разом. Сімейне життя між сторонами не склалося у зв`язку з різними характерами, різними поглядами на сімейне життя, різними баченнями майбутнього, відсутності спільних інтересів, взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюб існує формально. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279ЦПК України постановлено ухвалу суду від 28 березня 2024 якою відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивач, не з`явилися, була повідомлена належним чином про дату, місце та час розгляду справи, заявою просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, місце та час розгляду справи. На адресу суду від представника відповідача адвоката Осадчої В.В. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов [PERSON] визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] , сторони по справі, перебувають у шлюбі з 28 вересня 2013 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 28 вересня 2013 року, про що складено актовий запис № 309 (а.с.8). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 18 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, складено відповідний актовий запис № 45 (а.с.9). Відповідно до довідки від 08 квітня 2022 року №3234-700141634 [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщену особу (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, ураховуючи, що надії на збереження сім`ї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відсутні підстави для надання подружжю строку для примирення, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами . Частиною 1статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено 1211 гривень 20 копійок судового збору. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд покладає понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень на відповідача.

Outcome: approved