Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство\~«Державний ощадний\~банк України»\~в особі\~філії \~Тернопільське обласне\~управління АТ\~«Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 28.10.2019 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, шляхом підписання останнім заяви про приєднання, відповідно до якого Банк відкрив на ім`я відповідача [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] , в гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на веб сайті Банку та/або на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установах банку. Підписання вказаної заяви, відповідач приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет сторінці позивача та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського обслуговування. Протягом періоду з 30.10.2019 по 19.10.2022 відповідач активно користувався карткою, здійснюючи зняття готівки, що свідчить про використання відповідачем кредитних коштів. Разом з тим, відповідач [PERSON] порушив умови договору, суми кредиту в повному обсязі не повернув, внаслідок чого станом на 19.10.2022 у нього виникла заборгованість на загальну суму 21\~647,25 грн., яка складається із: основної заборгованості по кредиту 18\~462,17 грн; процентів за користування кредитом 2\~723,50 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу 295,39 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів та комісії за користування кредитом 93,17 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 51,59 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів та комісії за користування кредитом 21,43 грн. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.03.2023, у задоволенні клопотання представника відповідача\~ [PERSON] \~ адвоката Чудопалова Юрія Юрійовича про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовлено. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.05.2023, зобов`язано Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надати суду оригінал Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 28.10.2019 підписаної від імені [PERSON] відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.06.2023 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та зупинено провадження у справі. 14.08.2023 на адресу суду надійшов Висновок експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/120-23/7248-ПЧ від 10.08.2023 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, у зв`язку із чим ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.08.2023 поновлено провадження у справі. 18.09.2023 судом зареєстровано заяву про стягнення судових витрат подану представником відповідача [PERSON] адвокатом Чудопаловим Ю.Ю., у якій останній просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені останнім витрати на правову допомогу у розмірі 38\~000 грн. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.12.2023, у задоволенні клопотання представника позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» адвоката Данилевич А.Б. про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи відмовлено. 13.03.2024 судом зареєстровано додаткові пояснення подані представником позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» адвокатом Данилевич А.Б., в який остання вказує, що 16.02.2024 нею отримано відповідь на службову записку та скан-копії документів із яких випливає, що 24.10.2019 [PERSON] подав до банку копії завірених документів, а саме: паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, пенсійного посвідчення, посвідчення ветерана військової служби для укладення в подальшому Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). 28.10.2019 відповідачем підписано Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладених між Банком і Клієнтом, копію якої долучено до позовної заяви, а також до позовної заяви долучені завірені позичальником вищезазначені документи, що засвідчують особу відповідача. Представник звертає увагу, що надані банком виписки за кредитним договором позичальника, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку, а відповідачем в свою чергу на спростування доводів позивача не надано жодної виписки по рахунку на підтвердження того, що останнім здійснювалась проплата заборгованості по кредиту від 24.10.2019. При цьому відповідач визнає той факт, що користувався кредитним лімітом та отриманими коштами. Водночас, доводи відповідача, щодо укладення договору від 24.10.2019, позивач вважає необґрунтованими, оскільки останнім не надано жодного доказу до матеріалів справи про укладання з ним саме такого договору, а також відповідних виписок по рахунку на спростування доводів позивача. У судовому засіданні представник позивача адвокат Данилевич А.Б. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав викладених у позові та додаткових поясненнях. Щодо судових витрат заявлених відповідачем на правову допомогу в розмірі 38000 грн. зазначила, що такі є неспівмірними з наданими послугами адвокатом Чудопаловим Ю.Ю., який не подавав у справі відзиву на позовну заяву та жодної іншої заяви по суті, а лише брав участь у судових засіданнях та фактично повторював позицію, яка висловлювалася його довірителем. Крім того зазначає, що прибутковий касовий ордер від 18.09.2023 виписаний самим адвокатом не свідчить про реальну сплату цих коштів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що він у 24.10.2019 звернувся до АТ «Ощадбанк» з метою збільшення кредитного ліміту до 20000 гривень на картковому рахунку відкритому йому для отримання пенсії, у зв`язку із чим підписав відповідну заяву. В подальшому йому зателефонували з банку і повідомили, що можуть надати йому кредит в межах кредитного ліміту до 40\~000 грн. Після чого він прийшов у банк і погодився на встановлення йому кредитного ліміту у розмірі 20\~000 грн. Через декілька днів у банку йому було видано кредитну карту, та він змінив її ПІН код, який нікому не повідомляв. Тривалий час він користувався карткою та кредитними коштами в межах кредитного ліміту, а також погашав кредит. При цьому картка АТ «Ощадбанк» наявна у нього і по сьогоднішній день. Однак у червні 2020 року невідомі особи, внаслідок вчинення шахрайських дій, незаконним шляхом заволоділи коштами із його картки на суму близько 18\~000 грн, про що він повідомив у банк та поліцію та заблокував цю картку. Звернувшись у банк він дізнався, що є укладений кредитний договір на його ім`я 28.10.2019. Разом з тим він такого договору не підписував, вважає, що його підписала працівниця банку, яка видавала йому кредитну картку. Разом з тим не заперечує той факт, що на картковому рахунку відкритому йому для отримання пенсії кредитного ліміту в розмірі 20000 грн. встановлено не було та фактично його заява від 24.10.2019 не була банком задоволена. В порядку врегулювання цього непорозуміння, щодо підписання договору, він запропонував повернути банку 10\~000 грн, з коштів, які були незаконно знятті з його рахунку, а іншу частину банк мав узяти на себе, однак Банк на такі умови не погодився. Вважає, що позов є безпідставним оскільки Заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 28.10.2019 він не підписував. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Чудопалов\~Ю.Ю. заперечив з приводу позову та просив відмовити у його задоволенні, оскільки Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку від 28.10.2019 за яким позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість останній не підписував, що встановлено висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи призначеної в межах судового провадження. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, оглянувши у судовому засіданні суд приходить до наступного висновку: Відповідно до наявної в матеріалах справи заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 28.10.2019 підписаної між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] (далі Заява від 28.10.2019), останній просив встановити/збільшити йому Кредит, метою отримання якого є споживчі потреби в національній валюті, шляхом адання відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на його Картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 20\~000 грн. У Заяві від 28.10.2019 зазначено, що підписанням цієї заяви [PERSON] ініціює та погоджується на одержання (збільшення) Кредиту, погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними у цій Заяві (зокрема розміром Кредиту) та Умовами користування кредитною лінією (Кредитом). Пунктом 3.3 Заяви від 28.10.2019, передбачена процентна ставка за користування кредитом, яка є фіксована і складає: 38,00% річних за користування кредитними коштами на момент укладення цього Кредитного договору та може бути зменшена у порядку та на умовах визначених Договором, окрім випадку, користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідно до довідки Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк», клієнту [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) 28.10.2019 відкрито рахунок №\~ [NUMBER] з випуском платіжної карти № [NUMBER] в тарифному пакеті «Стандартний» та встановленим кредитним лімітом в розмірі 20\~000 грн. Інших платіжних карт з встановленим кредитним лімітом на ім`я [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) у ТВБВ № 10019/03 філії Тернопільське обласне управління АТ « Ощадбанк» відкритих немає. Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.02.2023, 16.05.2022 внесеного відомості про кримінальне провадження № 12022216040000407, правова кваліфікація, якого передбачена ч. 1 ст. 358 КК України, за заявою [PERSON] , про те, що 28.10.2019 працівниками Тернопільського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» (Установа банку № ТВБВ №10019/03 ВОК м. Тернопіль, Майдан Волі, 2) від імені [PERSON] невідомою особою підписано Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 28.10.2019 з АТ «Ощадбанк». Як вбачається з висновку експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/120-23/7248-ПЧ від 10.08.2023 за результатами провадження судової почеркознавчої експертизи, три підписи від імені [PERSON] на заяві про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 28.10.2019, виконані не [PERSON] , а іншою особою. Відповідно до службової записки керуючого ТВБВ №10019/03 філії - Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» №60650/117.40-13-2023 від 18.09.2023, головним економістом сектора роздрібного бізнесу ТВБВ № 10019/03 філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] 28.10.2019 з клієнтом [PERSON] (ІН [NUMBER] ), підписано Заяву про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), встановлено кредитний ліміт в розмірі 20\~000 грн та видано видано кредитну карту з номером [NUMBER] в тарифному пакеті «Стандартний». Видача кредитної карти та підписання відповідних документів з клієнтом відбулося з дотриманням внутрішніх нормативних документів банку, Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк» від 13.11.2015 №990 зі змінами та доповненнями. Підписані клієнтом документи кредитної заявки: Заява про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), висновок фінансового стану, підсумковий протокол, сторінки паспорта з 1 по 16 сторінку, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, посвідчення ветерана військової служби, копії яких завантажено в Центральний електронний архів банку, заявку на встановлення кредитного ліміту подано в програмному комплексі банку «Кредитна фабрика » та погоджено верифікаторами банку. Під час видачі кредитної карти клієнту [PERSON] працівником банку детально роз`яснено про умови користування кредитною картою, можливістю користуватись кредитними коштами в межах пільгового періоду не сплачуючи відсотків за користування. Згідно виписки по картковому рахунку з 31.10.2019 до 26.06.2020 клієнт [PERSON] активно користувався отриманою в банку картою [NUMBER] з встановленим кредитним лімітом, здійснював регулярні розрахунки за товари в торгово-сервісній мережі міста. Також, починаючи з 07.11.2019 клієнт [PERSON] для того щоб залишатись в пільговому періоді згідно умов договору користування кредитною картою, здійснював її поповнення в терміналах самообслуговування у відділеннях Ощадбанку з фізичною присутністю карти та введенням ПІН коду до неї для здійснення операції «поповнення карткового рахунку через АТМ ». Однак, 26.06.2023 клієнт [PERSON] розголосив дані своєї кредитної карти третім особам, в результаті чого відбулись шахрайські, перекази коштів з рахунку через мобільний банкінг в сумі 16\~800,00 грн, які клієнт відмовився повертати банку. Після даного випадку клієнт неодноразово писав заяви в банк, поліцію, звертався до працівників відділу банківської безпеки Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк», у зв`язку із чим в банку було проведено службове розслідування. Щодо присутності клієнта [PERSON] 28.10.2019 в банку та підписання ним відповідних документів, по записах камер відеоспостереження встановити немає можливості, оскільки записи з камер відеоспостереження в банку зберігаються протягом 30 днів. Проте факт того що з 31.10.2019 р по 26.06.2019 клієнт активно. користувався кредитною картою [NUMBER] , свідчить про те, що клієнт був присутній в банку та отримав карту, мав її в наявності, розумів умови користування пільговим періодом. Для отримання кредитної карти особисто надав працівнику банку паспорт громадянина України, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, посвідчення ветерана військової служби та пенсійне посвідчення. Відповідно до інформаційного листа від 21.02.2024, щодо надання копій договорів по позичальнику [PERSON] , згідно загального реєстру архівних справ, які передані на централізоване зберігання, по клієнту [PERSON] до ТОВ «Рекордз Менеджмент Центр» було передано лише одну справу БПК по договору № 889258720. в якій міститься Заява на встановлення (збільшення) відновлення кредитної лінії ( Кредиту) від 28.10.2019. (Згідно СЗ 05.05.2023 № 55/5.8-07/536 оригінал даної заяви було передано до Відділу стягнення Західного регіону). В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «Ощадбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Так, звертаючись до суду з даним позовом позивач посилався на те, що 28.10.2019 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, шляхом підписання останнім заяви про приєднання, відповідно до якого Банк відкрив на ім`я відповідача [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] , в гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на веб сайті Банку та/або на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установах банку. На підтвердження укладення між сторонами кредитного договору, крім Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 28.10.2019, позивач надав суду довідку про відкриття [PERSON] рахунку №\~ [NUMBER] та випуску платіжної карти № [NUMBER] , виписку та розрахунок заборгованості. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 28.10.2019 станом на 19.10.2022 становить 21\~647,25 грн., яка складається із: основної заборгованості по кредиту 18\~462,17 грн; процентів за користування кредитом 2\~723,50 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу 295,39 грн нарахованої за період з лютого 2022 року по 24.02.2022; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів та комісії за користування кредитом 93,17 грн нарахованої за період з грудня 2020 року по 24.02.2022; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 51,59 грн нарахованих за період з 26.06.2020 по 21.01.2022; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів та комісії за користування кредитом 21,43 грн нарахованих за період з 29.11.2020 по 21.01.2022. Крім того, з вказаного розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач [PERSON] здійснював погашення заборгованості за основним боргом у сумі 22\~430,56 грн, та за процентами у сумі 8\~454,85 грн. У судовому засіданні відповідач [PERSON] категорично заперечував факт підписання ним Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 28.10.2019, відтак ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.06.2023 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Як слідує з висновку експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/120-23/7248-ПЧ від 10.08.2023 за результатами провадження судової почеркознавчої експертизи, три підписи від імені [PERSON] на заяві про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 28.10.2019, виконані не [PERSON] , а іншою особою. Разом з тим, суд зауважує, що відповідач [PERSON] у своїх поясненнях наданих у судових засіданнях не заперечував той факт, що ним було отримано платіжну картку АТ «Ощадбанк» № [NUMBER] на якій був встановлений кредитний ліміт у розмірі 20\~000 грн, якою він тривалий час користувався та частково погашав заборгованість. Вказану платіжну картку відповідач надав суду для огляду у судовому засіданні. Крім того, факт користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами та їх несвоєчасне повернення знайшов своє підтвердження у виписці по картковому рахунку №\~ [NUMBER] за період з 30.10.2019 по 19.10.2022, з якої вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, частково погашав наявну заборгованість, що узгоджується з розрахунком заборгованості поданим позивачем в частині здійснення відповідачем проплат за основним боргом та процентами. Відповідачем у судовому засідання незапереречувався факт використання кредитних коштів за винятком тих, які 26.06.2020 шахрайським способом були списані з даної картки. Оцінюючи ці групи доказів в сукупності, суд вважає, що між сторонами дійсно виникли кредитні правовідносини, пов`язані з видачею Банком та отриманням позичальником [PERSON] кредитних коштів в межах кредитного ліміту у розмірі 20\~000\~грн. При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача з приводу того, що кошти із його рахунку у розмірі 18\~000 грн перевели на інші рахунки невідомі особами, шляхом вчинення шахрайських дій, у зв`язку із чим і виникла наявна у нього заборгованість, оскільки на підтвердження таких обставин суду не подано жодних доказів. Натомість позивач у судовому засіданні повідомив суду, що одразу після отримання ним картки АТ «Ощадбанк», він змінив ПІН-код, який був відомий лише йому. Водночас, долучений представником відповідача до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.02.2023, не підтверджує обставини на які посилався відповідач щодо незаконного заволодіння коштами з його рахунку у розмірі 18\~000 грн, оскільки з вказаного витягу вбачається, що кримінальне провадження заведене за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 358 КК України, а саме підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів, а не за фактом вчинення по відношенню до [PERSON] шахрайських дій шляхом списання коштів з його банківського рахунку. Таким чином, незважаючи на те, що Заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 28.10.2019 відповідач [PERSON] не підписував, проте останній фактично отримав кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту у розмірі 20\~000 грн на платіжну картку, якою користувався, що не заперечується останнім, а відтак оскільки отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Ощадбанк» не повернуті, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі 18\~462,17 грн. Вказане узгоджується з позицію Верховного суду викладеною у постанові від 12.08.2021 у справі № 522/21900/13-ц. Водночас, з приводу стягнення з відповідача [PERSON] процентів за користування кредитними коштами, інфляційних втрат та трьох процентів річних за несвоєчасне погашення зобов`язання суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позик и, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 ЦК України врегульовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вже зазначалося вище Заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 28.10.2019 відповідач [PERSON] не підписував, що вставлено висновком експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/120-23/7248-ПЧ від 10.08.2023, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що [PERSON] , як споживач кредитних послуг дійсно погодився на умови у вигляді розміру процентів, які застосовані Банком при розрахунку заборгованості, а також строк і порядок повернення кредиту разом з процентами, а тому суд приходь до висновку, що у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, інфляційних втрат та трьох процентів річних за несвоєчасне погашення зобов`язання слід відмовити. Так, засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості та підставності заперечень проти позову. Саме на сторони покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції у справі. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме сторони, як особи, які на власний розсуд розпоряджаються своїми процесуальними правами щодо предмета спору, визначають докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Неподання стороною належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог/заперечень проти позову є підставою для вмотивованого висновку судів про недоведеність та необґрунтованість позиції сторони у справі, адже саме зазначені стороною обставини, а не висновки судів, у такому випадку ґрунтуються на припущеннях. Сторона має довести належними та допустимими доказами свою правову позицію у справі. Суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак. Таким чином,\~суд розглянувши\~матеріали справи,\~дослідивши наявні\~у справі\~докази,\~давши оцінку\~належності,\~допустимості,\~достовірності кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатності і\~взаємного зв`язку\~доказів у\~їх сукупності,\~застосовуючи до\~визначених правовідносин\~норми матеріального\~та процесуального\~права,\~вважає,\~що позов\~підлягає до\~часткового задоволення\~шляхом стягнення\~з відповідача[PERSON] заборгованість за основною заборгованістю по кредиту в розмірі 18\~462,17 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. 18.09.2023 судом зареєстровано заяву про стягнення судових витрат подану представником відповідача [PERSON] адвокатом Чудопаловим Ю.Ю., у якій останній просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені останнім витрати на правову допомогу у розмірі 38\~000 грн. Так, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Положеннями 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Так, повноваження адвоката Чудопалова Ю.Ю. підтверджені Договором про надання правової допомоги від 08.12.2022 та ордером на надання правничої (правової допомоги) серії ВО №1044683 від 08.12.2022. Як вбачається з Договору про надання правової допомоги від 08.12.2022, укладеного між Замовником [PERSON] та адвокатом Чудопаловим Ю.Ю., Замовник доручає, а адвокат приймає доручення про надання правової допомоги у вигляді юридичних послуг в обсязі та на умовах визначених даним договором. Юридична допомога надається у вигляді представництва інтересів Замовника під час розгляду судом першої інстанції справи №\~607/14837/22 до проголошення остаточного рішення (п.п. 1, 2 Договору) За змістом п. 4 Договору, Замовник зобов`язується оплатити Виконавцю за надану правову допомогу у вигляді юридичних послуг в обсязі та на умовах визначених даним договором гонорар в сумі 38\~000 грн. Відповідно до акту приймання передачі наданих послуг від 18.09.2023, Виконавець адвокат Чудопалов Ю.Ю. здає, а Замовник [PERSON] приймає виконання наступних послуг за Договором про надання правової допомоги від 08.12.2022: юридична консультація, правовий аналіз наявних у клієнта документів 1000 грн; виїзд до суду для ознайомлення з матеріалами справи № 607/14837/22 - 1000 грн; детальний аналіз матеріалів справи 5000\~грн; опрацювання законодавчої бази та судової практики, зокрема правових позицій 4000 грн; написання процесуальних документів по справі - 11000 грн; участь у судових засіданнях, з врахуванням часу на доїзд до суду та з суду 16\~000 грн. Якість послуг, перевірено Замовником у присутності Виконавця і відповідає вимогам договору. Послуги надані Виконавцем належним чином та прийняті повністю. За надані послуги Замовник у відповідності до умов договору виплачує Виконавцеві винагороду в сумі 38\~000 грн. 18.09.2023 [PERSON] оплатив адвокату Чудопалов Ю.Ю. 38 000 грн, за Договором про надання правової допомоги від 08.12.2022, що підтверджується прибутковим касовим ордером від 18.09.2023. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Таким чином, наявність договірних відносин між адвокатом Чудопаловим Ю.Ю. та відповідачем [PERSON] підтверджується договором про надання правової допомоги від 08.12.2022 та ордером на надання правничої (правової допомоги) серії ВО №1044683 від 08.12.2022, актом приймання передачі наданих послуг від 18.09.2023, прибутковим касовим ордером від 18.09.2023. Таким чином відповідачем надано докази на понесення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 38 000 грн. Разом з тим, суд вважає, що необґрунтованими та неспівмірними є витрати на правничу допомогу наведені в акті приймання передачі наданих послуг від 18.09.2023, оскільки вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Крім цього, зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, суд вважає, що вони не вимагали від адвоката значних зусиль та часу. З врахування наведеного та вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, беручи до уваги, заперечення представника позивача, щодо співмірності витрат суті позову, та те, що що позов АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] задоволено частково, суд вважає, що обґрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн, який підлягає стягненню з позивача в користь відповідача. Також, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (частини 3 ст. 133 ЦПК України). Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.06.2023 у даній справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Оплату вартості проведення експертизи покласти на відповідача [PERSON] . Відповідно до рахунку фактури Тернопільського НДЕКЦ МВС № Т23-150 від 10.07.2023 до сплати за судову почеркознавчу експертизу підлягає сума 3441,60 грн. 21.07.2023 [PERSON] перерахував на рахунок Тернопільського НДЕКЦ МВС кошти у розмірі 3441,60 грн, призначення платежу: оплата за проведення судової експертизи в цивільних. Згідно акту наданих послуг № Т23-150 від 20.08.2023, виконавцем Тернопільським НДЕКЦ МВС були надані наступні послуги: проведення судової експертизи в цивільних, господарських, адміністративних справах, у виконавчому провадженні експертиза почеркознавча, ціна якої складає 3441,60 грн. На підставі викладеного, враховуючи те, що отримання експертного висновку за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи відбулося в межах судового процесу, і експертиза мала значення для вирішення цієї справи, суд приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судові витрати за проведення експертизи у розмірі 3441,60 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2115,96 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (18 462,17 / 21 647,25 * 2481 = 2115,96 грн). На підставі наведеного та

Outcome: partial