Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

30 січня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій остання прохає розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську реєстраційної служби Куп`янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 15 липня 2025 року, актовий запис № 127; залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 15.07.2015 вони з відповідачем уклали зазначений шлюб, від якого мають одну спільну дитину: доньку [PERSON] , дата народження: [INFO] , яка проживає з позивачкою та щодо місця проживання якої між сторонами спору немає. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дитини, через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, через постійні сварки. Шлюб розривають вперше. Майновий спір відсутній. Суперечки про місце проживання дитини відсутній. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 30.01.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. 08 лютого 2024 року до суду в порядку ст. 187 ЦПК України надійшла інформація про відсутність відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача. Ухвалою від 08 лютого 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 26 лютого 2024 року. 26 лютого 2024 року судове засідання відкладено на 12 квітня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання 12 квітня 2024 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Представником позивачки, адвокатом Волошко Анастасією Валеріївною, подана заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, прохають позовну заяву задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України та про що постановлено відповідну ухвалу. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку, визначеному частиною 4 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 липня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську реєстраційної служби Куп`янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 127 (а.с.9) Від зазначеного шлюбу сторони мають одну спільну дитину: доньку [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Відомостей про існування спору про поділ майна позовна заява не містить. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки в цьому конкретному випадку, це суперечило б інтересам щонайменше позивача, який не хоче продовжувати подружні стосунки з відповідачкою та миритися категорично не бажає. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного кодексу України). Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачкою категорично не бажає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим. Позивачка прохає залишити їй прізвище « [PERSON] ». Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося.

Outcome: approved