Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

У листопаді 2023 позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Калінін С.К., звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15.07.2021, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за № 90776, яким стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за договором № 200928914801 від 06.12.2017 в розмірі 45 493,85 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 4 961,23 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500 грн. В обґрунтування позову вказано, що виконавчий напис є протиправним та винесений з порушенням вимог чинного законодавства, а також не підлягає виконанню. Крім цього, оскільки підставою отримання відповідачем є спірний виконавчий напис, тому стягнута приватним виконавцем грошова сума в розмірі 4 961,23 грн. вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 22.11.2023 ухвалою суду повернуто заяву [PERSON] про забезпечення позову. 23.11.2023 ухвалою судді звільнено [PERSON] від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, копії ухвали надіслані учасникам справи. 11.12.2023 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача -\~ [PERSON] , про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме копію платіжної інструкції про сплату гонорару адвокатському бюро. В матеріалах справи містяться відомості про доставку учасникам справи надісланих судом електронних документів, а також зворотні поштові повідомлення про отримання відповідачем та приватним виконавцем надісланих судом поштових документів. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Будь-яких інших заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною видано виконавчий напис № 90776, яким звернуто стягнення з [PERSON] , дата народження [INFO] , реєстраційний номер картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації та проживання: [ADDRESS] , заборгованість за кредитним договором № 200928914801 від 06.12.2017 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». У виконавчому написі наведений період заборгованості - з 10.11.2020 по 07.06.2021, заборгованість виникла за кредитним договором № 200928914801 від 06.12.2017. Сума заборгованості складає 44 993,85 грн., що складається: 7 013,34 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8 391,64 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 28 402,73 грн. - строкова заборгованість за сумою кредиту; 1 186,14 грн. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення виконавчого напису стягнуто 500 грн., загальна сума до стягнення становить 45 493,85 грн. 18.08.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області\~ Голяченка Івана Павловича відкрито виконавче провадження № 66537480 на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Згідно відповіді приватного виконавця № 19040 від 10.10.2023 на адвокатський запит адвоката Калініна С.К., в рамках виконавчого провадження № 66537480 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Грисюк О.В. № 90776 від 15.07.2021, з [PERSON] стягнуто: 4 961,23 грн. на користь стягувача; 496,13 грн. основної винагороди приватного виконавця; 400 грн. витрат виконавчого провадження. В матеріалах справи міститься копія заяви № 200928914801 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 06.12.2017, яка погоджена позивачем та представником банку. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з п. 1.1 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). Матеріали справи не містять розрахунку заборгованості по договору, а також виписки про рух коштів по рахунку позичальника, що виключає можливість перевірити загальний розмір заборгованості та безспірність вказаних до стягнення сум, зокрема виданих позичальнику кредитних коштів та розміри нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, при цьому період нарахування заборгованості за виконавчим написом наведений з 10.11.2020 по 07.06.2021, а договір (заява) про комплексне банківське обслуговування від 06.12.2017. Також суд враховує, що у пункті 83 постанови від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, з урахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 3 ст. 1212 ЦК України врегульовано, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. З матеріалів справи вбачається про стягнення в рамках виконавчого провадження № 66537480 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Грисюк О.В. № 90776 від 15.07.2021 з [PERSON] на користь відповідача грошової суми в розмірі 4 961,23 грн. Таким чином, оскільки судом встановлено, що виконавчий напис був вчинений без правових на те підстав, суд дійшов висновку, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису є безпідставним як на час набуття, так і на момент розгляду даної справи. Враховуючи вищевикладене, на переконання суду також підлягає задоволенню позовна вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих коштів, які були стягнуті в межах виконавчого провадження у розмірі 4 961,23 грн. Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії наступних документів, які були додані до позовної заяви: 1) договір №б/н/23 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06.09.2023, додаток №1 до договору про надання правової (правової) допомоги від 06.09.2023, укладені між позивачем та адвокатом Калініним С.К.; 2) ордер серії ВІ № 1152268 про надання правничої допомоги позивачу адвокатом Калініним С.К.;.; 3) свідоцтво про право на заняття [PERSON] адвокатською діяльністю серії ПТ № 2212 від 26.06.2018; 4) акт виконаних робіт (наданих послуг) від 18.11.2023 на суму 5 500 грн., за змістом якого вартість однієї години робіт складає 500 грн. Послуги полягали, зокрема: у вивченні документів (500 грн.); складанні адвокатського запиту (500 грн.); вивченні\~ матеріалів виконавчого провадження (500 грн.); складанні позовної заяви (3 000 грн.); складанні заяви про забезпечення позову (1 000 грн.). 5) квитанція від 09.09.2023 про сплату позивачем на користь «Калінін і партнери АБ» 1 000 грн. оплати за договором допомоги від 06.09.2023. Також представником позивача надіслано на адресу суду заяву про приєднання доказів з платіжною інструкцією від 06.12.2023 про перерахунок позивачем на користь «Калінін і партнери АБ» 4 500 грн. оплати за договором допомоги від 06.09.2023. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Зі змісту вказаних документів та матеріалів справи вбачається, що загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 5 500 грн. Однак, оскільки ухвалою суду від 22.11.2023 повернуто без розгляду заяву [PERSON] про забезпечення позову, тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача послуг зі складання та подання до суду заяви про забезпечення позову в розмірі 1 000 грн. Таким чином, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 4 500 грн. є співрозмірним з обсягом часу, витраченим адвокатом на надання послуг в межах цієї справи, а також відповідає критеріям розумності та справедливості, при цьому судом не встановлено підстав для зменшення вказаної суми. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved