Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , поданої представником позивача [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 31 жовтня 2014 року Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 15. Після укладення шлюбу відповідачка змінила прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] . Подружнє життя у сторін не склалося, у зв`язку із тим, що у кожного із них виявилися протилежні погляди на життя, на обов`язки чоловіка та дружини. Сторони не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Між позивачем та відповідачем повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач не прагне відновити сімейні стосунки з відповідачем, оскільки сторони стали сторонніми людьми, які живуть своїм особистим життям. За таких обставин вважає, що зберігати сім`ю недоцільно, оскільки шлюб носить лише формальний характер. Ухвалою суду від 08.02.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. 12 березня 2024 року представник позивача через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримує та наполягає на його задоволенні та розгляд справи просила здійснювати без її участі. 12 квітня 2024 року відповідач через канцелярію суду подав заяву про визнання позову та розгляд справи просила здійснювати за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до\~\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень ч. 3 та ч. 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 112 Сімейного кодексу України\~передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 31 жовтня 2014 року Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано зареєстровано шлюб, актовий запис № 15. Після укладення шлюбу відповідачка змінила прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] . Подружнє життя не склалося з відповідачем, оскільки сторони мають протилежні погляди на життя, на обов`язки чоловіка та дружини. Подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Між позивачем та відповідачем повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного, а шлюб носить лише формальний характер. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. З огляду на те, що позивач не просив стягувати судові витрати з відповідача у разі задоволення позову, враховуючи принцип диспозитивності, встановлений\~статтею 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи. Враховуючи наведене та

Outcome: approved