Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про встановлення розміру часток у спільному майні. Позов мотивовано тим, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є родичами, на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер 0510137000:03:040:0339, розміром 0,0624 га, що знаходиться по [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці знаходиться будинок, який також розподілений між вказаними співвласниками та знаходиться у їх власності у частках, а саме: [PERSON] володіла 3/10 часток житлового будинку, [PERSON] володіє 3/10 частки житлового будинку, [PERSON] володіє 1/5 частки житлового будинку та [PERSON] володіє 1/5 частки житлового будинку. [INFO] померла [PERSON] , та на її майно відкривається спадщина. Спадкоємцем на майно є її дочка [PERSON] (що також є співвласницею вищевказаного майна). 09.07.2021 року державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А. було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, та вказано що на підставі заповіту, посвідченого [PERSON] , державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори 21.08.2000 року, зареєстрованого у реєстрі за №2-1835, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1940 року народження, яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що спадщина на яку видано свідоцтво, складається з 3/10 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] , який належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів 26.05.1995 року згідно рішенням від 26.05.1995 року №338, зареєстрованого КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» 26.01.2009 року в реєстровій книзі №248 за реєстровим №1703/21243, та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою вінницькою державною нотаріальною конторою 19.02.2019 року за реєстровим №2-569, зареєстрованого КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» 16.03.2009 року, в реєстровій книзі №248 за реєстровим №1703/21243. Однак на земельну ділянку, свідоцтво отримано не було. В січні 2021 року для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, якою володіла [PERSON] , із загальної площі 0,0624 га з кадастровим номером 0510137000:03:040:0339, що знаходиться по [ADDRESS] , позивачем була подана до Другої Вінницької державної нотаріальної контори відповідна заява. Проте, 17.01.2021 року було отримано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій було вказано, що нотаріус не може визначити склад спадкового майна та належність цього майна спадкодавцеві, а саме: на яку частку земельної ділянки необхідно видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] . Фактично зважаючи на те, що між співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не було здійснено розподіл в частках земельної ділянки, нотаріус не може видати свідоцтво, вказавши розмір частки, яку буде успадковувати позивач після смерті матері [PERSON] . Проте, між співвласниками за спільним погодженням при встановлені часток житлового будинку (що є у спільній власності на вказаній земельній ділянці), вже були встановлені межі земельних ділянок, якими вони користуються, та розміри цих часток відповідають часткам житлового будинку. Зважаючи на те, що [PERSON] була власником 3/10 частки будинку, відповідно вона використовувала земельну ділянку розміром 3/10 частки, площею 0,0624 га., кадастровий номер 0510137000:03:040:0339. [PERSON] є власником 3/10 частки будинку, таким чином, у її користуванні і фактично у власності знаходиться земельна ділянка розміром 3/10 частки, площею 0,0624 га., кадастровий номер 0510137000:03:040:0339. [PERSON] є власником 1/5 частки будинку, таким чином, у її користуванні і фактично у власності знаходиться земельна ділянка розміром 1/5 частки, площею 0,0624 га., кадастровий номер 0510137000:03:040:0339. [PERSON] є власником 1/5 частки будинку, таким чином, у його користуванні і фактично у власності знаходиться земельна ділянка розміром 1/5 частки, площею 0,0624 га кадастровий номер 0510137000:03:040:0339. У зв`язку із викладеним, позивач звернулась до суду з позовом про встановлення розміру частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку кадастровий номер 0510137000:03:040:0339 по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження, надано строк відповідачу на подання до суду відзиву на позовну заяву та призначено до підготовчого розгляду. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилась, від її представника адвоката Олійника А.М. надійшла до суду заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, витрати що складаються із судового збору просили залишити за позивачем. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечила проти їх задоволення. Згідно ч. ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування за судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Так, судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 07.08.2020 року.(а.с.12) 09.07.2021\~року позивач,\~як спадкоємець\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~отримала Свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~на 3/10\~часткижитлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] , належної спадкодавиці, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.07.2021 року за №265283401(а.с.13, 14) Відповідно до технічного паспорту від 21.03.2021 року, на земельній ділянці, кадастровий номер 0510137000:03:040:0339 по [ADDRESS] , знаходиться будинок, який розподілений між сторонами та знаходиться у їх власності у частках, а саме: [PERSON] володіла 3/10 часток житлового будинку, [PERSON] володіє 3/10 частки житлового будинку, [PERSON] володіє 1/5 частки житлового будинку та [PERSON] володіє 1/5 частки житлового будинку.(а.с.15-17) Із Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що спадщина на яке видано свідоцтво, складається з 3/10 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради народних депутатів 26.05.1995 року згідно рішенням від 26.05.1995 року №338, зареєстрованого КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» 26.01.2009 року в реєстровій книзі №248 за реєстровим №1703/21243.(а.с.18) Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №915831 від 03.09.2012 року та додатку до нього «Список співвласників земельної ділянки» - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] набули у спільну сумісну власність земельну ділянку, кадастровий номер 0510137000:03:040:0339, розміром 0,0624 га, що знаходиться по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.(а.с.19-20) Постановою державного\~нотаріуса Другої\~вінницької державної\~нотаріальної контори\~Сікорської Л.А.\~за №63/02-31\~від 17.01.2024\~року,\~позивачу відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~частку земельної\~ділянки,\~загальною площею\~0,0624\~га,\~розташованої за\~адресою:[ADDRESS] , кадастровий номер\~0510137000:03:040:0339, цільове призначення\~для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що частка спадкодавця у спільному майні не виділена (не визначена). Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток спадкодавця та інших співвласників (сторін по справі) у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку з метою реалізації права позивача на спадкування за законом. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо спільної власності. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зі змісту ст.\~357\~ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною другою\~статті372 ЦК України визначено, що, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду Українивід 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства, визнання відповідачами позовних вимог, а також ту обставину, що жодних інших домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо домовленостей про інший розмір часток суду не представлено, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості позивачу набути право власності на вказану вище частину земельної ділянки в порядку спадкування. При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Так, ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до вимог\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі\~ст. 3 зазначеного Закону\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п. 23 постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Статтею 392 ЦК України\~регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведені обставини і норми закону суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати за клопотання позивача підлягають залишенню за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved