Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~08.01.2024 року позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені з травня 2022 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо,\~між ними відсутній спір про\~поділ спільного майна та досягнута домовленість про місце\~проживання і\~утримання їхніх неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає\~з батьком - відповідачем [PERSON] , та дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає\~з матір`ю - з нею, позивачкою [PERSON] . \~ \~ \~ \~Сторони у судове засідання не прибули, позивачка у позові просила розглянути позов без її участі, а відповідач надав заяву, якою позовні вимоги визнає, просить суд їх задовольнити, не надавати строк для примирення.\~\~Крім того, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом без участі сторін справи, - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду без участі сторін, а позовні вимоги - підлягають задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про укладення шлюбу (серії [NUMBER] , вид.20.06.2015р. відділом державної РАЦС РС Болградського РУЮ в Одеській області), між гр.гр. [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а/з №99, а.с.7), дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище " [PERSON] ". Від шлюбу в сторін народилися діти: 06.11.2015р. - дочка [PERSON] (свідоцтво про її народження серії [NUMBER] , вид.26.11.2015р. відділом державної РАЦС Болградського РУЮ в Одеській області, а/з№ [NUMBER] ), та 01.08.2021р. - дочка [PERSON] (свідоцтво про її народження серії [NUMBER] , вид.Болградським відділом державної РАЦС у Болградському районі Одеської області південного МУ МЮ (м. Одеса), актовий запис №164 (а.с.8-10). Спору про майно та місце проживання і утримання дітей між сторонами не вбачається, позивач просить розірвати шлюб, стверджуючи, що в нього з відповідачкою різні погляди на життя, втрачено почуття любові, вони з травня 2022р. проживають окремо та спільного господарства не ведуть. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ці положення національного законодавства України відповідають ст.16 Загальної Декларації прав людини, що ухвалена Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя (ст.110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. \~ \~ \~ \~З матеріалів даної справи вбачається, що позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог, тому, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам сторін, що потягне за собою неприпустиме порушення їх прав на вільний вибір. Відповідно до ст.112 - її ч.2 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам хоча б одного з них, що має істотне значення для розгляду позову про розірвання шлюбу, оскільки незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу. Тому, враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд враховує те, що сторонам відомі норми чинного законодавства про наслідки розірвання шлюбу судом, а саме, - ч.2ст.114 СК України, згідно якої, в разі розірвання шлюбу судом, - шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; ч.3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. \~ \~ \~ \~Також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, між сторонами досягнута домовленість про їх місце\~проживання і\~утримання після розірвання шлюбу, - судом не вирішується питання про визначення місця проживання дітей, оскільки сторони просили залишити дітей проживати після розірвання цього шлюбу з тим з батьків, з ким наразі вони проживають. Згідно ст.82ч.1\~ЦПК України\~обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Тому суд дійшов висновку про можливість залишення проживати після розірвання цього шлюбу дітей: Домнікії - з батьком, а [PERSON] - з матір`ю, оскільки спору щодо їх місця проживання не вбачається, а, відповідно до Конвенції ООН про права дитини - суд має виходити з рівності прав батьків щодо дитини. Крім того, Постановою від 15.01.2020 у справі №200/952/18 Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом, за відсутності спору щодо того, з ким з батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. В разі наявності такого спору між батьками суд мє роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Відповідно до ст.160ч.1 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В даному випадку відповідач позов визнав, тому не вбачається спору про місце проживання кожного з дітей сторін. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved