Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що 06 квітня 2016 року Солом`янським районним судом м. Києва розглянуто справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа ПАТ «Артем-Банк» про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію 1/2 частини автомобіля марки «Hyundai» державний реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 279650 гривень. 15 серпня 2016 року Апеляційним судом міста Києва було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації 1/2 частини автомобіля марки «Hyundai» державний реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 279650 гривень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про відстрочку виконання рішення суду. Постановою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року залишено без змін. 15 вересня 2016 року вона звернулась до ВДВС у Солом`янському районі м. Києва із заявою про відкриття виконавчого провадження. Постановою державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 20 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52286782 за виконавчим листом, виданим 14 вересня 2016 року Апеляційним судом міста Києва. Станом на дату подання позову борг за вказаним виконавчим документом у розмірі 279650 гривень не стягнуто. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача три проценти річних у розмірі 25172 гривні 39 копійок та інфляційні втрати у сумі 132986 гривень 94 копійки за період з березня 2020 року по березень 2023 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року відмовлено у задоволені заяви представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач копію позову з додатками отримав, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа ПАТ «Артем-Банк» про поділ майна подружжя задоволено частково, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 15 серпня 2016 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року скасовано в частині та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію 1/2 частини автомобіля марки «Hyundai» державний реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 279650 гривень. Рішення набрало законної сили. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про відстрочку виконання рішення суду. Постановою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2022 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 липня 2021 року залишено без змін. 15 серпня 2016 року Апеляційним судом міста Києва було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації 1/2 частини автомобіля марки «Hyundai» державний реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 279650 гривень. 15 вересня 2016 року позивач звернулась до ВДВС у Солом`янському районі м. Києва із заявою про відкриття виконавчого провадження. Постановою державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 20 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52286782 за виконавчим листом, виданим 14 вересня 2016 року Апеляційним судом міста Києва. З відповіді головного державного виконавця Солом`янського районного ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 березня 2023 року вбачається, що станом на 03 березня 2023 року борг за виконавчим документом (виконавче провадження № 52286782) у розмірі 279650 гривень не стягнуто. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача три проценти річних у розмірі 25172 гривні 39 копійок та інфляційні втрати у сумі 132986 гривень 94 копійки за період з березня 2020 року по березень 2023 року. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право стягнути суми, передбачені договором, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вбачається, що на виконання рішення суду відповідачем на користь позивача виплата заборгованості здійснена не була. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З позову вбачається, що загальна сума заборгованості за рішенням суду 279650 гривень. Отже, сума трьох процентів річних за період з 03 березня 2020 року по 03 березня 2023 року складає 25172 гривні 39 копійок. Інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 279650 гривень за цей період становить 132986 гривень 94 копійки. Розрахунок трьох процентів річних та інфляційного збільшення суми боргу наданий позивачем та відповідає вимогам закону. Відповідач доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості суду не подав. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані три проценти річних у сумі 25172 гривні 39 копійок та інфляційні втрати у сумі 132986 гривень 94 копійки. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1581 гривня 60 копійок судового збору.

Outcome: approved