Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2021 року у справі №465/6292/20 та просить стягувати в її користь алеіменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень щомісячно, по 4000 грн. на кожну дитину. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовує тим, що відповідач по справі на підставі домовленості, після постановлення судом рішення сплачував аліменти на утримання дітей інколи з затримкою. Так як все подорожчало з часу постановлення рішення і діти підросли, між позивачем та відповідачем досягнуто згоди про те, що діти проживають із позивачкою та перебувають на повному її утриманні, а відповідач сплачує кожен місяць відповідачці на утримання дітей кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень, по 4000 (чотири тисячі) гривень на кожну дитину. Така домовленість відповідачем до грудня минулого року виконувалась у добровільному порядку, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позивачки, однак на даний час позивачка не отримує від відповідача жодних коштів. На даний час відповдач не сплачує аліменти та не повідомляє коли надасть кошти позивачці на утримання дітей, а тому змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач на судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями та оголошенням в порядку ст.128 ЦПК України. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд\~справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка про винесення такого не заперечила. Ухвалою суду від 01.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі положень ч.2\~ст.247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані по справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про народження Серія 1 [NUMBER] , виданого 27 серпня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 5173. Згідно зі свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого 12 лютого 2015 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 482. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19 травня 2007 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 168 Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20 квітня 2021 року у справі №465/6292/20 постановлено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти, на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, по 2500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу подачі заяви з 01 жовтня 2020 року і до їх повноліття. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи №143цс13. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Позивачка, як одержувач аліментів, довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів, зокрема тому, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, змінився вік дітей, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дітей необхідним для проживання та харчування. Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього судового рішення про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам, вочевидь, не відповідає. Крім того, змінилося матеріальне становище позивачки, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Суд звертає увагу, що відповідач проживає за межами України, та може може сплачувати аліменти у розмірі 8000 тисяч гривень, про що свідчить довідка про підтвердження транзакції № CEN2312120443265 від 12.12.2023 року проведеної АТ "БНП Паріба Банк Польща" на суму 1000 злотих, що на день здійснення транзакції становило 9161 грн. за офіційним курсом НБУ. З огляду на встановлені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню з 2500,00 грн. щомісячно на 4000 грн. щомісячно на кожну дитину. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз`яснення, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у збільшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved