Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

12.01.2024 року позивачка [PERSON] , в особі свого адвоката Данищука В.В., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] , посилаючись на те, що той більше року за вказаною адресою не проживає і це не пов`язано домовленістю між ними. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 18.01.2024 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14.02.2024 року підготовче судове засідання у даній цивільній справі закрито, призначено судовий розгляд справи. Позивачка до судового засідання не з`явилася, свої інтереси довірила представляти адвокату Данищуку В.В. Представник позивачки адвокат Данищук В.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести за його з позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином, відзив на позов не подав. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України, на що позивачка надала згоду. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16.01.2001 року відповідач [PERSON] набув право користування домоволодінням [ADDRESS] як член сім`ї власника (а.с.3,15). З 28.12.2022 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку за реєстровим номером №1652, 1653 від 28.12.2022 року (а.с.7, 8). Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.09.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили (а.с.10). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 08.12.2023 року, [PERSON] , [INFO] , не проживає в будинку [ADDRESS] (а.с.11). За змістом ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. При цьому, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як на підставу для задоволення позовних вимог позивачка вказує на те, що сімейні відносини з відповідачем припинені, останній тривалий час проживає за межами України, особистих речей та власного майна в домоволодінні [ADDRESS] не зберігає, житлове приміщення будинку за призначенням не використовує, а отже втратив право користуватися ним. Будь-яких домовленостей між нею та відповідачем з приводу зберігання за ним права користуванням будинком [ADDRESS] у на час його відсутності не існує. Вказані доводи позивачки в ході розгляду справи відповідачем не спростовані. Згідно інформації отриманої від Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України від 25.03.2024 року, [PERSON] виїхав за межі України 15.02.2022 року. Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] , будучи членом сім`ї власника будинку [ADDRESS] , більше року відсутній у вказаному будинку, не зберігає в ньому особистих речей і це є добровільним, бо не пов`язано домовленістю між сторонами. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] , тим самим усунувши власнику перешкоди у користуванні належними майном, задовольнивши позов [PERSON] в повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved