Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, поданим представником позивача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 20000 грн, спричинену неправомірними діями та бездіяльністю посадових осіб Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради з невиплати допомоги на проживання та вимагання повернути уже сплачену допомогу; постановити окрему ухвалу щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Рівненської міської ради, винних у завідомо безпідставній відмові виплачувати допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі та незаконного вимагання повернути вже отримані виплати. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 21 квітня 2022 року звернулася до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради із заявою про реєстрацію як внутрішньо переміщеної особи та виплату допомоги на проживання. З 21 квітня 2022 року була зареєстрована як ВПО, але допомога на проживання була отримана за березень та квітень 2022 року, а надалі нарахована не була, хоча жодної письмової відмови від відповідача не надходило. З цього приводу нею подавалися численні скарги на адреси керівництва відповідача, Рівненської ОДА, Міністерства реінтеграції тимчасово окупованих територій, Уповноваженому ВРУ з прав людини. У кінцевому підсумку їй призначена допомога, яку фактично отримувала починаючи з 18 листопада 2022 року. Будь-яких інших виплат за попередні періоди травень-жовтень 2022 року не отримала. Надалі відповідач прийняв рішення припинити виплату допомоги на проживання з 1 квітня 2023 року та вимагав повернути раніше отримані кошти за термін з 1 листопада 2022 року по 31 березня 2023 року. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 4 травня 2023\~року у справі № 460/7450/23 визнано протиправними дії та бездіяльність відповідача, зобов?язано нарахувати та виплатити їй допомогу на проживання за період з травня по жовтень\~2022\~року та поновити нарахування та виплату їй допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 1 квітня 2023 року. Фактично рішення суду було виконане частинами, починаючи з 28 жовтня 2023 року. Таким чином, органом місцевого самоврядування була допущена незаконна затримка допомоги на проживання, що порушило її право на мирне володіння майном, у вигляді безпідставного позбавлення її грошових виплат, що належали за законом. Неправомірними діями та бездіяльністю відповідача із затримки виплати допомоги на проживання, припинення нарахування цієї допомоги та вимагання повернути уже виплачені кошти їй завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що \~протягом тривалого часу - півтора року з моменту реєстрації як внутрішньо переміщеної особи і до моменту остаточної виплати коштів - зазнавала душевні страждання, постійний стрес та відчуття невизначеності у зв?язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї, позбавленням відчуття життєвої захищеності та пригнічення, спричиненого можливістю настання негативних наслідків для неї у разі необхідності повернути вже отримані від держави кошти, ймовірності судового переслідування за невиконання вимоги відповідача з повернення коштів, усвідомленням необхідності сплатити державі грошову суму, яку не в змозі буде сплатити за короткий термін, необхідністю вести листування з відповідачем та державними органами з приводу захисту своїх прав, а також у зв?язку з відчуттям невпевненості та приниженості, завданої неправомірною поведінкою посадових осіб відповідача. Вона є людиною похилого віку (86 років), тому має нестабільну психіку і загострене сприйняття негативних подій у своєму житті. Достатньою компенсацією її моральних страждань повинна бути грошова сума у розмірі 20000 грн, яку визначила виходячи із особистого сприйняття своєї життєвої ситуації і наявних у неї можливостей відновлення порушеного душевного стану. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] просить в позові відмовити. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що на виконання рішення суду від 04 травня\~2023\~року Департаментом соціальної політики 28 жовтня\~2023\~року було проведено доплату за періоди, вказані в рішенні суду. Департамент соціальної політики Рівненської міської ради в розумні строки та в повному обсязі виконав рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 травня\~2023\~року. Позивачем не доведено наявність факту заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Ухвалою від 01 лютого 2024 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася. У позовній заяві просить справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] перебуває на оліку в Рівненській міській територіальній громаді з 21 квітня 2022 року, що підтверджується довідкою № 5612-5001482370 від 21 квітня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 21 квітня 2022 року позивач подала Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради заяву про надання допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання. Листом №13-55 від 06 вересня 2022 року Департамент соціальної політики Рівненської міської ради повідомив позивача про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01 березня 2022 року лише за березень та квітень, оскільки допомогу за попереднім місцем реєстрації як ВПО не отримувала. За інформацією Департаменту адміністрування програм соціальної підтримки Національної соціальної сервісної служби України\~від 07 лютого 2023 року, [PERSON] перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа в м.Дніпро з 06 червня 2016 року по 03 травня 2022 року, знята з обліку через вибуття в інший район. Станом на 01 березня 2022 року щомісячну адресну допомогу не отримувала. Оскільки м.Дніпро не включено до наказу N? 75, виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з травня не передбачено. Після повторного подання заяви на призначення допомоги на проживання у вересні було призначено допомогу з 01 вересня 2022 року в розмірі 2000 грн щомісячно по лютий 2023 року. Листом № 08-874 від 23 березня 2023 року Департамент соціальної політики Рівненської міської ради повідомив [PERSON] про припинення з 01 квітня 2023 року виплату допомоги на проживання та надмірну виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01 листопада 2022 року по 31 березня 2023 року, запропонував в термін до 30 квітня 2023 року внести на рахунок Міністерства соціальної політики України надміру виплачену державну допомогу в сумі 10000 грн. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023\~року у справі № 460/7450/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року, позов [PERSON] до Депатаменту соціальної політики Рівненської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради щодо невиплати [PERSON] допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з травня по жовтень 2022 року, зобов`язано Департамент соціальної політики Рівненської міської ради нарахувати та виплатити [PERSON] допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з травня по жовтень 2022 року. Визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради щодо припинення виплати [PERSON] з 01.04.2023 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, зобов`язано Департамент соціальної політики Рівненської міської ради поновити нарахування та виплату [PERSON] допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.04.2023. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. За положеннями ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст.1173, 1174 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією або бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді шкоди є факти неправомірних дій цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Довести наявність цих елементів має саме позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст.1173 ЦК України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Протиправна бездіяльність та протиправні дії Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради щодо невиплати [PERSON] допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з травня по жовтень 2022 року та щодо припинення виплати з 01 квітня 2023 року допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам встановлені рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року, яке набрало законної сили. Суд погоджується з доводами позивача про те, що невиплатою допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі та припиненням виплати такої допомоги їй завдано моральної шкоди у виді душевних страждань як наслідок протиправної поведінки щодо неї. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, обсяг та тривалість моральних страждань позивача, вік позивача, розмір заборгованості з допомоги на проживання, ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності і справедливості. За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн моральної шкоди, а тому позов належить задовольнити частково. Стосовно вимоги позивача постановити окрему ухвалу щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Рівненської міської ради, винних у завідомо безпідставній відмові виплачувати допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі, суд зазначає таке. Відповідно до ч.1 ст.262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Отже, окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Порушення відповідачем вимог законодавства встановлені рішенням Рівненського окружного адміністративного суду під час розгляду справи № 460/7450/23, а обставини виплати позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі не є предметом дослідження у справі про відшкодування моральної шкоди. Крім того, особливістю дисциплінарної відповідальності є те, що її застосовує роботодавець. Саме він в особі органу (особи), якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника, відповідно до ч.1 ст.147-1 КЗпП застосовує дисциплінарні стягнення. Суд не наділений повноваженнями щодо притягнення посадових осіб Рівненської міської ради до дисциплінарної відповідальності. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 121,12 грн (2000 грн/20000 грн х 1211,20 грн) пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведенного та

Outcome: partial