Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Адвокат Бурдукова Марина Вікторівна звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Балаклійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить виключити з актового запису №10 свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини та визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.08.2020 року між позивачем та [PERSON] укладено шлюб. З серпня 2021 року шлюбно-сімейні відносини остаточно припинились, сумісного господарства не вели, шлюб існував лише формально. Перебуваючи у шлюбі, позивач познайомилась з [PERSON] , разом з яким тривалий час проживають однією сім`єю, ведуть спільний побут та разом виховують їх спільного сина [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу з [PERSON] позивач завагітніла і [INFO] народила сина [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , однак батьком малолітньої дитини на підставі ст.122 СК записано відповідача [PERSON] . В подальшому, заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 08.11.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зазначає, що відповідач [PERSON] визнає батьківство відносно свого сина [PERSON] , [INFO] . Отримати відмову записаного батька не виявилось можливим, оскільки останній посилаючись на свою зайнятість відмовився йти до органів РАЦС. Фактично спір між сторонами щодо батьківства відсутній, однак відповідач [PERSON] чинить перешкоди в документальному оформленні батьком дитини [PERSON] , у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду. Враховуючи викладене, та з урахуванням інтересів дитини, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідачем [PERSON] надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує той факт, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 05.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.02.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 08.02.2024 року внесено виправлення до ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.02.2024 року. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав до суду заяву, в якій просила справу розглянути у відсутність позивача та представника. Відповідачі в судове засідання не з`явились, просили справу розглянути за їх відсутності. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання батьківства. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, з`ясувавши обставини, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 08 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у позивача народився син [PERSON] , про що 02 лютого 2023 року зроблено відповідний актовий запис за № 10, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.02.2023 року Барвінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Батьками дитини зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 08.11.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 11.12.2023 року. Статтею 51 Конституції України, ч.ч.2-3 ст.5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно з ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Відповідно до ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно з п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved