Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

В березні 2024 року позивач звернувся в суд з позовом до Чемеровецької селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, вказавши, що вона - [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з метою одержання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 1,60 га умовних кадастрових гектарів, яка розміщена на території (колишної Летавської сільської ради) Чемеровецької селищної ради із земель колишнього КСП ім. Леніна с. Летава, що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0343200, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . При цьому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки поданий правовстановлюючий документ (сертифікат серії ХМ №0343200) був виданий 25.03.1997 року, тобто після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов задовольнити з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] дійсно було видано сертифікат серії ХМ №0343200 на право на земельну частку (пай), яка розміщена на території (колишної Летавської сільської ради) Чемеровецької селищної ради із земель колишнього КСП ім. Леніна с. Летава, виданий Чемеровецькою РДА, що зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів від 21.05.1997 року №200, розміром 1,60 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0343200 від 25.03.1997 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.12.1996 року. Відповідно до довідки виданої сільським головою Летавської сільської ради від 22.02.2018 року №71 вбачається, що після смерті [PERSON] фактично в управління та розпорядження майном з 1996 року вступила [PERSON] .. Відповідно до копії архівної довідки виданої завідувачем Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 20.11.2018 року вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №682 від 22.12.1997 року, спадкоємцем якої є дочка [PERSON] , якій видано свідоцтво про право на спадщину за законом 22.12.1997 року за р. №3047 на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Летава Чемеровецького району. Відповідно до розпорядження голови Чемеровецької РДА від 13.09.2006 року, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення землевпорядної документації по виготовленню державних актів взамін сертифікатів на земельну частку (пай). Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Хмельницької РДНК Макаренко Т.Г. вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом видати немає можливості, так як поданий правовстановлюючий документ (сертифікат серії ХМ №0343200) був виданий 25.03.1997 року, після смерті [PERSON] .. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР (чинного на час смерті [PERSON] ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спад\-коємна). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини вхо\-дять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. На момент смерті [PERSON] правила спадкування регулювались ЦК УРСР, а правові, економічні, соціальні та організаційні умови діяльності колективного сільськогосподарського підприємства - Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Відповідно до ч.2 ст. 9 указаного Закону в редакції на момент смерті [PERSON] - пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Так, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) (п. «ґ» ч. 1 ст. 81 ЗК України). Відповідно до пункту 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що під час прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивачем було дотримано всіх вимог чинного законодавства України, що регулюють правовідносини у сфері спадкування, однак реалізувати дане право у повному обсязі не має можливості за об`єктивних обставин, які не залежать від її волі. За таких підстав, суд вбачає, що чинним законодавством в даному випадку не визначено позасудовий порядок вирішення даного спірного питання, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved