Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що з відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя не склалось та 21.10.2022 шлюб між ними був розірваний. Сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів та рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду з відповідача на її користь були присудженні аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку на утримання двох неповнолітніх дітей. Відповідач вказаного рішення суду не виконує, як і не виконує інших обов`язків покладених на нього законом. Відповідач не бере участі у вихованні дітей та їх матеріальному утриманні. З дітьми батько не спілкується, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей. Позивач здійснює виховання дітей самостійно. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач батьківських обов`язків відносно своїх неповнолітніх дітей не виконує, діти проживають разом з позивачем, яка виховує їх, піклується про них та матеріально утримує, вона звернулась до суду з даним позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2023 позов залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.12.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Подали до суду клопотання про проведення судового засідання без їх участі. Позовні вимоги підтримали. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явися. Про час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується відомостями з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта». Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась. Подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви представника позивача, ухвалою від 15.04.2024 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Встановлено, що 18.04.2023 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Сторони перебували у зареєстровану шлюбі та рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.10.2022 шлюб між ними був розірваний (а.с.12) Як слідує з наданих до суду копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] № батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-11). Відповідно до характеристики від 31.08.2023 наданої директором Кукувського ЗДО Вендичанської селищної ради, дитина [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти з 2021 року, а [PERSON] з 2022 року. Діти дуже прив`язані до матері, яка вчасно приводить та забирає дітей з садочка, діти постійно доглянуту та охайні. За весь період відвідування дітьми закладу жодного разу не спостерігалось, щоб батько [PERSON] провідував дітей чи цікавився їх життям (а.с.13). Як стверджує позивач, батько дітей участі в матеріально утриманні дітей не бере. Згідно рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2022 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.08.2022 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.6-7). На підтвердження тієї обставини, що відповідач не сплачує аліменти позивача надала до суду розрахунок зі сплати аліментів по виконавчому провадженню [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №138/1848/22 від 30.01.2023, з якого слідує, що відповідач станом на 31.10.2023 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 58160,00 грн. (а.с.23). При цьому, відомості про те, що з моменту пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання відповідачем хоча б раз було сплачено аліменти у вказаній довідці відсутні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Положеннями статті 19 СК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Під час розгляду судом спорів, зокрема, щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З наданого до суду висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слідує, зокрема, [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками, так як не цікавився життям своїх дітей, вихованням не займається, матеріально її не утримує. Ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON] та [PERSON] , не цікавиться їх навчанням, не сприяє її підготовці до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти. З метою захисту прав та законних інтересів малолітніх дітей Вендичанська селищна рада, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей. Рішенням виконавчого комітету Вендичанської селищної ради №278 від 03.10.2023 вказаний вище висновок затверджений (а.с.14). Аналізуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов`язків щодо своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а тому позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи ст. 19, 141, 150 , 164 Сімейного кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» та

Outcome: approved