Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~15\~вересня 2023\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовною заявою,\~в якій\~просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 37 181 грн 76 коп - майнова шкода завдана внаслідок залиття квартири, 10 000 грн 00 коп - моральна шкода, 1 000 грн 00 коп - витрати на виконання послуг з оцінки майна. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (далі - квартира [ADDRESS] ). Поверхом вище, над квартирою позивача, розташована квартира за адресою: [ADDRESS] (далі - квартира [ADDRESS] ), яка за Інформацією з Державного рестру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на праві власності належить відповідачці [PERSON] . 12 липня 2023 року у квартирі N?53 трапилось залиття, що підтверджується актом про наслідки залиття житлового приміщення в ОСББ «Кооператор 4-Б». Згідно з актом про наслідки залиття житлового приміщення в ОСББ «Кооператор 4-Б» від 12.07.2023 р., складеного комісією в складі: члена ревізійної комісії [PERSON] , членів правління: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відмовилась від підпису), власника квартири N?22 [PERSON] , представника власника квартири N?50 [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] (відмовилась від підпису) у ніч між першою та другою годиною 12 липня 2023 року в квартирі [ADDRESS] , а саме: залита водою стеля кімнати, шпалери під кондиціонером та біля вимикача світла в кімнаті, підлога (паркет) частково значно пошкоджений. Причиною залиття стала несправність роботи водонагріваючого пристрою (бойлера), а саме, його значне протікання у квартирі [ADDRESS] . Висновки і рекомендації комісії: необхідно провести ремонт. Відповідачем [PERSON] висновки комісії не були спростовані в акті. Проте вона відмовилась від підпису в акті про наслідки залиття житлового приміщення. З метою визначення завданих позивачу збитків він звернувся до Запорізького центру оцінки нерухомості. Відповідно до Звіту з визначення ринкового майнового збитку та Акту натурного огляду постраждалої в результаті залиття водою однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] від 15.07.2023 р. ринковий майновий матеріальний збиток, нанесений об?єкту дослідження, виходячи з мети оцінки і сфери застосування звіту про оцінку, даних викладених в цьому звіті, припущень і суджень, обмежень і висновків, станом на дату оцінки 12 липня 2023 року становить 37 181,76 грн. Вартість наданих послуг з оцінки майна становить 1 000,00 грн., що підтверджується Актом виконання послуг з оцінки майна згідно договору N?001-07 від 02.08.2023 р. Вважає також за необхідне зазначити, що з самого початку даний спір він намагався врегулювати з відповідачем на добровільних засадах та у позасудовому порядку. Проте, фактично визнавши всю провину у завданій шкоді, відповідач [PERSON] повністю проігнорувала всі його пропозиції щодо усунення нею шкоди та завданих йому збитків. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 20 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. У передбачений термін позивач усунув зазначені недоліки та надала відповідні додатки. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 11 грудня 2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. 13 лютого 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що просить відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування зазначено, що акт складений комісією ОСББ «Кооператор 4-Б» та доданий до матеріалів справи, не відповідає вимогам дійсного законодавства. У складеному та доданому до матеріалів справи акті про залиття відсутня інформація про точну площу ушкоджень, обсяг необхідного ремонту та орієнтовну вартість ушкоджень. Вказано тільки «часткове значне пошкодження підлоги (вздуття паркету), пошкодження стелі (часткове вздуття фарби) і що потрібно провести ремонт». Така трактовка не дає можливості визначити обсяг заподіяної шкоди та розмір відшкодування збитків та ґрунтується на припущеннях. Тобто, якщо складений акт не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Позивач додає до матеріалів справи, як доказ розміру завдання матеріальної шкоди «Звіт з визначення ринкового майнового збитку». Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивач звернувся до Запорізького центру оцінки нерухомості «ФОП [PERSON] », з якою уклав договір N? 001-07 від 02.08.23 на виконання оціночних послуг з визначення ринкового майнового матеріального збитку, який був завданий квартирі внаслідок залиття водою. Згідно звіту, оцінку проводив оцінювач [PERSON] Дата Акту натурального огляду постраждалої квартири, що додано у додатку до звіту, вказана дата 15.07.2023. А договір з ФОП « [PERSON] » укладено 02.08.2023. Тобто, оцінювач не мав ніяких законних підстав робити Згідно діючого Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», розділ І, ст.7, оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору. Сам акт натурального огляду має розбіжності з актом б/н від 12.07.2023 про наслідки залиття житлового приміщення в ОСББ «Кооператор 4-Б». Пунктами 13 та 14 акту натурального огляду встановлено, що потерпілим є приміщення кухні та описані пошкодження без встановлення точної площі ушкоджень. При складанні акту затоплення комісією ОСББ «Кооператор 4-Б» таких ушкоджень встановлено не було. Оцінювач додав ушкодження самостійно з невідомих причин. В пункті 15 акту натурального огляду «Перелік необхідних ремонтно-відновлювальних робіт», за житловою кімнатою N?6 перераховуються ремонтно-відновлювані роботи по площі всього полу 17,36 кв.м. По-перше, площа кімнати за технічним паспортом 15 кв.м., по-друге, в акті залиття вказано часткове пошкодження підлоги (паркету). Фото докази, додані до додатку, також не підтверджують ушкодження всієї площі паркету. Оцінювач рахує площу всієї підлоги безпідставно. Обґрунтовуючи розмір завданих збитків позивач посилається на звіт з оцінки майна (майнового збитку) складений ФОП « [PERSON] », що не містить а ні номеру, а ні дати його складання. Визнати дату складання звіту не можливо. Бо договір з оцінювачем N?001-07 складено 02.08.23, натуральний огляд від 15.07.23, акт виконаних робіт і рахунок від 07.08.23. Сплатив позивач за послуги оцінки лише 21.08.23. Дата оцінки (дата нанесення збитку) 12.07.2023, визначена в договорі N?001-07 від 02.08.2023, не може бути датою складання звіту, так як оцінювач не був присутній при складанні акту залиття від 12.07.2023. Якщо вважати датою оцінки дату 02.08.2023, тоді, коли було укладено договір, а це через три тижні від залиття, це ставить під сумнів, що збитки оцінені оцінювачем, були завдані саме внаслідок затоплення, що трапилося зазначене, просить звіт про оцінку майна визнати противоправним, а дії приватного виконавця з оцінки майна у виконавчому провадженні - незаконними. Вартість відшкодування майна при залитті квартири має бути доведена позивачем у справі (розмір реальних збитків) за ст. 22, 1192 ЦКУ. Доказом вартості відшкодування є лише висновок експерта про оціночно-будівельну експертизу. Наданий замість експертного висновку звіт про незалежну оцінку, виконаний суб?єктом оціночної діяльності, не є достовірним доказом. Заперечує також проти стягнення з неї вартості «нібито» наданих послуг з оцінки майна, що становить 1000,00 грн. Незрозумілим також є визначення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. та як саме позивач обрахував розмір такої шкоди. Зазначені в позові «негативні емоції та переживання з приводу пошкодження квартири водою, порушення звичайного способу життя, хвилювання та думки як відновити квартиру, нервова напруга» є нормальними і властивими всім людям проявами психіки при зіткненні з неприємністю, але не душевними стражданнями за ст. 22 ЦКУ. 3 огляду на те, що позивачем не надано належних доказів, що підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, шкоди здоров?ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких при обрахуванні розміру компенсації можливо було встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати, понесені позивачем, та не доведено причинно-наслідковий зв?язок з предметом позиву, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з мене моральної шкоди у розмірі 10000 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав заявлених у ньому. У судовому засіданні представник відповідача заперечувала, щодо заявлених вимог з підстав заявлених у відзиві. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 5-54 від 10 лютого 2016 року. Квартира за адресою: [ADDRESS] , належить відповідачу [PERSON] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за номерами записів №346416152. Згідно з копією акту №б/н від 12 липня 2023 року, складеного комісією у складі: члена ревізійної комісії [PERSON] ,, членів правління: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] , [PERSON] , ними була обстежена квартира [ADDRESS] , на предмет залиття з вище розташованої квартири [ADDRESS] . На день обстеження комісія встановила: під час залиття в квартирі [ADDRESS] постраждали: стеля кімнати, шпалери під кондиціонером та біля вимикача світла в кімнаті, підлога (паркет частково дуже значно пошкоджений). В результаті обстеження вище розташованої квартири [ADDRESS] виявлено: несправність роботи водонагріваючого пристрою (бойлера, а саме: значне протікання. Подія сталася між 01:00-02:00 12 липня 2023 року. Відповідно до звіту з визначення ринкового майнового збитку, ринковий майновий матеріальний збиток, нанесений Об?єкту дослідження житлова однокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , виходячи з мети оцінки і сфери застосування звіту про оцінку, даних викладених в цьому звіті, припущень і суджень, обмежень і висновків, станом на дату оцінки 12 липня 2023р. становить 37181,76 грн.,в тому числі ПДВ (20%) - 6196,96 грн. Представник відповідача, заперечуючи вимоги позивача, ставить під сумнів достовірність інформації, яка зафіксована у акті від 12 липня 2023 року та наголошує на недопустимість такого доказу. Надаючи оцінку вказаному акту про залиття суд виходить з наступного. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил від 25 серпня 2005 року № 927/11207, зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акту (число, місяць, рік ); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка, представників організації обслуговуючої компанії. Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що акт про залиття від 12 липня 2023 року є неналежним доказом наявності вини відповідача у залитті квартири [ADDRESS] . Зазначені у ньому дані відповідачем не спростовані, акт було складено в присутності сторін, власників квартир, та підписаний позивачем. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті\~12\~та частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З наданого [PERSON] акта про наслідки залиття житлового приміщення вбачається, що складений акт відповідає за формою та змістом вимогам, визначеним наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», оскільки в ньому зазначені всі відомості: дата та місце складання, члени комісії, місце залиття, подія, що трапилась, наслідки залиття, причини залиття. Недотримання форми акта не спростовує факту залиття квартири, де мешкає позивач. Відтак, акт від 12 липня 2023 року є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у справі і відсутні будь-які правові підстави ставити цей доказ під сумнів та/або не брати його до уваги. Те, що відповідач та/або мешканці квартири [ADDRESS] не підписали акт про залиття квартири і не ознайомилися з його змістом, з огляду на встановлені у справі обставини, в жодній мірі не впливає на його достовірність. Тому заперечення сторони відповідача у даній частині суд оцінює критично та до уваги не приймає. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживанні. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку Згідно з ч.1, ч.2\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до\~ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до\~ст.319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, тощо.\~\~ Згідно п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 №45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; проводити за власні кошти ремонт квартири; забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Отже, відповідальність за належний стан санітарно-технічного обладнання у квартирі несе безпосередньо її власник. Відповідач [PERSON] , як власник квартири, зобов`язана дотримуватись правил користування приміщеннями житлових будинків, слідкувати за санітарно-технічним обладнанням в квартирі, яка є її власністю та докладати зусиль для того, щоб не порушити права інших осіб, не завдати їм шкоди, що виливає з вимог ст.13 ЦК України. У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, зокрема шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина. Згідно зі звітом ФОП [PERSON] вартість ринкового майнового матеріального збитку складає 37\~181,76 грн. Висновок експертизи не був спростований відповідачем, а тому судом вважається належним та допустимим доказом. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, встановивши, що матеріалами справи доведено завдану шкоду, протиправність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між ними, що призвело до залиття №53 у будинку [ADDRESS] , суд приходить висновку, що завдана майнова шкода підлягає відшкодуванню відповідачем. Щодо стягнення з відповідача завданої позивачеві моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди, зазначений позивачем 10 000 грн, вимогам розумності та справедливості не відповідає. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок неправомірних дій (бездіяльністю) відповідача позивачу було завдано моральної шкоди, яка була виражена у негативних емоціях та переживаннях з приводу несправедливого відношення винуватиці шкоди до завданих проблем, пошкодження майна та неможливості нормально користуватися ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Емоційні хвилювання з приводу пошкодження майна та повної байдужості відповідача до цієї ситуації викликали у позивача погіршення самопочуття. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних страждань, які останній зазнав в результаті залиття квартири, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Однак, виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання, що заявлена позивачем моральна шкода в розмірі 10 000,00 грн є надмірною, а тому дана вимога підлягає частковому задоволенню в частині розміру моральної шкоди у сумі 3 000 грн, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню частково. На підставі встановлених обставин та досліджених доказів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: approved