Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

16.01.2024 позивач звернувся до суду з даним позовом згідно з яким просить визначити йому додатковий строк терміном у три місяці, з часу вступу рішення суду в законну силу, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після померлої рідної матері позивача [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено. Спадщина відкрилась після [PERSON] [INFO] , (матері позивача), яка померла [INFO] та яка була зареєстрована на момент смерті: [ADDRESS] , разом з нею на момент смерті зареєстровані особи відсутні. Після смерті матері позивача залишилось спадкове майно частки права власності на квартиру у [ADDRESS] . Згодом, позивач бажав успадкувати майно після смерті матері, але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом йому було відмовлено, оскільки він пропустив строк у шість місяців, встановлений законом для подачі заяви та прийняття спадщини. Вказує, що кінцевим строком для прийняття спадщини було 12.03.2022. Через військовий стан в країні вимушена була поїхати за кордон, а також не були в наявності оригінали документів, що позбавило позивача реалізувати свої права, як спадкоємця. Тому, просить визнати ці причини поважними та визначити додатковий строк три місяці для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач (представник позивача) у судове засідання не з`явився, на адресу суду надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте направив суду письмове клопотання (заяву), просить розгляд справи провести без його участі, поклавшись на розсуд суду. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено. [INFO] померла матір позивача [PERSON] [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилась спадщина нерухоме майно. При цьому, 20.12.2023 позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на його ім`я частку у праві власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , після померлої матері [INFO] [PERSON] [INFO] . У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом, після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, не може реалізувати своє право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Встановленим судом фактам відповідають цивільно - правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. ст. 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.\~1 ст. 1269 ЦК України). Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року №\~6-1486цс15. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного статтею 1270 ЦК України, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. 19 червня 2023 року (день ухвалення цього рішення), набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилався на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що вважав, що згідно до п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Вказані встановлені судом обставини унеможливили своєчасне, протягом шести місяців після смерті спадкодавця, звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті її матері. А отже, наданням позивачу додаткового строку для прийняття спадщини права та свободи інших осіб не будуть порушені. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов до висновку що права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved