Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок під літ. А, жилою площею 38,5 кв.м., та надвірні споруди - сарай літ. Б, сарай літ. В, кухня літ. Г, сіні під літ. д, льох під літ П/г, паркан під літ № 1 і 2, розміщених за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла його мати [PERSON] . За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт 24.10.1990 року на користь заявника, який посвідчений Лебединською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 535. Заявник прийняв спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , і отримав свідоцтво про право на спадщину, посвідчене державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори 06.06.1996 року і зареєстроване в реєстрі за 1-2126. При отриманні дублікату свідоцтва про право на спадщину виявилося, що його прізвище в свідоцтві про право на спадщину записано не вірно. Так у свідоцтві про право на спадщину 6 червня 1996 року прізвище заявника записано, як « [PERSON] , що не збігається із записом його прізвища в паспорті громадянина України, що був виданий 21.07.1997 року Амур-Нижнеднепровським РВ ДМУУМВС України в Дніпропетровській області серія [NUMBER] , де прізвище зазначене, як « [PERSON] . Причина неправильного написання його прізвища у одну літеру виникла ув`язку із неправильним переведенням прізвища заявника з російської на українську мови, що мало місце у 90-х роках. У зв`язку з цим, заявник [PERSON] звернувся до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав, прохав її задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа Лебединська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених\~ст.223 ЦПК України\~для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] (а.с.6). [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є: [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено запис за №17, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.9). Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. 24.10.1990 року [PERSON] склала заповіт, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна є [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] . Даний заповіт посвідчений Лебединською державною нотаріальною конторою 24.10.1990 року, №535 і зареєстровано в реєстрі за № 27. Відповідно до дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.06.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за 1-2126, [PERSON] набув право на спадкове майно, яке складається з будинку під літ А, житловою площею 38,5 кв.м та надвірних споруд: сарай літ. Б, сарай літ. В, кухня літ. Г, сіні під літ. д, льох під літ П/г, паркан під літ № 1 і 2, розміщених за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 6 вказаної статті передбачає встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 1 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві про право на спадщину та в паспорті [PERSON] є розбіжності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а факт належності заявнику свідоцтва про право на спадщину є доведеним. На підставі викладеного та

Outcome: approved