Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 27.11.2020 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує покладені на нього договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом. Внаслідок чого утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 39234,32 гривень, в зв`язку з чим представник позивача змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову в повному обсязі, крім того надала суду відзив на позовну заяву, посилаючись на те, що відповідач не оспорює факт приєднання 27.11.2020 року до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, а також встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до цього рахунку, у той же час, усі зобов`язання за кредитним договором відповідачем виконувались належним чином і заборгованість до 20.10.2021 року була відсутня, що підтверджується наданими позивачем доказами. Однак, внаслідок вчинення у період з 14 год. 07 хв. до 16 год. 22 хв. 21.10.2021 року невстановленими особами шахрайських дій шляхом проведення операцій з кредитним лімітом на картці відповідача виникла заборгованість, на яку в період з 21.10.2021 року по 25.08.2023 року неправомірно нараховані відсотки, що і є предметом розгляду у зазначеній справі. По факту несанкціонованого втручання та доступу до банківського рахунку з кредитним лімітом, відповідач невідкладно звернувся з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на підставі чого розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021121060001437 від 24.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Також про несанкціоноване втручання та зняття кредитних коштів шахрайським шляхом відповідачем письмово повідомлено AT «А-БАНК», та здійснювалось інформування усно по телефону. Про результати розгляду цього листа відповідача було повідомлено листом AT «А-БАНК» від 09.11.2021 №20.1.0.0.0/7-20211103/57, де зазначено про нібито порушення ним Умов і правил надання банківських послуг. У той же час, з долученого позивачем до позову Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27.11.2020 року, укладеного між AT «АКЦЕНТ-БАНК» та клієнтом [PERSON] , ОКПО-3071502656, станом на 25.08.2023 року, вбачається, що саме 21.10.2021 року (тобто у день заволодіння кредитними коштами шахрайським шляхом) виникла заборгованість за тілом кредиту, на яку в подальшому нараховувались і продовжують нараховуватися відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.11.2020 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання Анкети-заяви (а.с.7), відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які згодний отримати шляхом роздруківки з сайту https://а-bank.com.ua/terms/. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором відповідача станом на 25 серпня 2023 року становить 39234 гривні 32 копійки, яка складається з: 23364 гривні 56 копійок - заборгованість за кредитом; 15869 гривень 76 копійок - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 00 гривень 00 копійок - штрафи (а.с.6). Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У той же час, як вбачається з письмових матеріалів справи, [PERSON] усі зобов`язання за кредитним договором виконувались належним чином і заборгованість до 20.10.2021 року була відсутня, що підтверджується наданими АТ «Акцент-Банк» доказами. Зокрема, з долученого позивачем до позову Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27.11.2020 року, укладеного між AT «АКЦЕНТ-БАНК» та клієнтом [PERSON] , ОКПО-3071502656, станом на: 26.08.2021 року, на 31.08.2021 року залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 0; сальдо, на яке в цьому періоді проценти не нараховуються (пільговий період) - 0; залишок простроченої заборгованості (тіло кредиту) - 0; нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом - 0; залишок за процентами (поточними) - 0; залишок за процентами (простроченими) - 0; штраф - 0; сума погашення за кредитним договором - 0. Загальний залишок заборгованості +41 грн (тобто заборгованість відсутня, є факт переплати на 41 грн) ; 30.09.2021 року залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 0; сальдо, на яке в цьому періоді проценти не нараховуються (пільговий період) - 0; залишок простроченої заборгованості (тіло кредиту) - 0; нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом - 0; залишок за процентами (поточними) - 0; залишок за процентами (простроченими) - 0; штраф - 0; сума погашення за кредитним договором - 0. Загальний залишок заборгованості +41 грн (тобто заборгованість відсутня, є факт переплати на 41 грн) (а.с.6). Однак, 21.10.2021 року о 13 год. 48 хв. невідома особа здійснила заміну сім-картки [PERSON] ( [NUMBER] , ПрАТ «Київстар») та за допомогою мобільного банкінгу поза його волею шахрайським шляхом зняла кредитні кошти з рахунку відповідача в AT «АКЦЕНТ-БАНК» № [NUMBER] , засобом доступу до якого є банківська картка № [NUMBER] , що перебуває в користуванні відповідача та емітована AT «А-БАНК» на суму 23400 грн. Встановивши факт несанкціонованого втручання та доступ до банківського рахунку з кредитним лімітом, [PERSON] невідкладно звернувся з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, що підтверджується протоколом допиту його як потерпілого від 24.10.2024 року (а.с.197-198), на підставі чого розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021121060001437 від 24.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.10.2021 року (а.с.196). Факт заміни (перевипуску) сім-картки з абонентським номером [NUMBER] , що був здійснений 21.10.2021 року о 13 год. 46 хв. в магазині за адресою: [ADDRESS] , підтверджується листом ПрАТ «Київстар» від 30.11.2021 року №32324/06 (а.с.54). Крім того, про несанкціоноване втручання та зняття кредитних коштів шахрайським шляхом [PERSON] письмово повідомлено AT «А-БАНК», на підставі чого останнього було повідомлено листом AT «А-БАНК» від 09.11.2021 №20.1.0.0.0/7-20211103/57, де зазначено про нібито порушення ним Умов і правил надання банківських послуг (а.с.51-52). У той же час, з долученого позивачем до позову Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27.11.2020 року, укладеного між AT «АКЦЕНТ-БАНК» та клієнтом [PERSON] , ОКПО-3071502656, станом на 25.08.2023 року, вбачається, що саме 21.10.2021 року (тобто у день заволодіння кредитними коштами шахрайським шляхом) виникла заборгованість за тілом кредиту, на яку в подальшому нараховувались відсотки. Відповідно до наданої позивачем Виписки по картці клієнта [PERSON] від 25.08.2023 року №SAMABWFC 10073525003, а також з огляду на лист ПрАТ «Київстар» від 30.11.2021 року №32324/06, встановлено, що події та операції по картці відбувалися таким чином: 21.10.2021 року о 13 год. 48 хв. невстановленими особами неправомірно здійснено заміну сім-картки відповідача з метою подальшого шахрайського заволодіння кредитними коштами від імені відповідача; 21.10.2021 о 14 год. 07 хв. проведено першу операцію з переведення кредитних коштів (заволодіння коштами шахрайським шляхом) на картку [NUMBER] в сумі 1038,36 грн. (1000 грн. сума операції, 38,36 грн. сума комісій); 21.10.2021 року о 14 год. 08 хв. проведено операцію з переведення коштів (заволодіння коштами шахрайським шляхом) на картку [NUMBER] в сумі 5200 грн. (5000 грн. сума операції, 200 грн сума комісій); 21.10.2021 року о 14 год. 09 хв. проведено операцію з переведення коштів (заволодіння коштами шахрайським шляхом) на картку [NUMBER] в сумі 5200 грн. (5000 грн. сума операції, 200 грн сума комісій); 21.10.2021 року о 14 год. 25 хв. проведено операцію з переведення коштів (заволодіння коштами шахрайським шляхом) на картку [NUMBER] в сумі 5200 грн. (5000 грн. сума операції, 200 грн сума комісій); 21.10.2021 року о 14 год. 25 хв. проведено операцію з переведення коштів (заволодіння коштами шахрайським шляхом) на картку [NUMBER] в сумі 5200 грн. (5000 грн. сума операції, 200 грн сума комісій); 21.10.2021 року о 14 год. 28 хв. проведено операцію з переведення коштів (заволодіння коштами шахрайським шляхом) на картку [NUMBER] в сумі 5200 грн. (5000 грн. сума операції, 200 грн сума комісій); 21.10.2021 року о 15 год. 29 хв. проведено дві операції із зарахування коштів на суму 10850 грн. (10000 грн. та 850 грн.); 21.10.2021 року о 15 год. 33 хв. проведено операцію з переведення коштів (заволодіння коштами шахрайським шляхом) на картку [NUMBER] в сумі 10400 грн. (10000 грн. сума операції, 400 грн сума комісій); 21.10.2021 року о 15 год. 49 хв. проведено зарахування переказу на картку в сумі 900 грн.; 21.10.2021 року о 15 год. 51 хв. проведено операцію «зі своєї картки» (заволодіння коштами шахрайським шляхом) в сумі 863,20 грн (830 грн. сума операції, 33,2 грн - сума комісій); 21.10.2021 року о 16 год. 09 хв. та о 16 год. 22 хв. зараховано два перекази на картку на загальну суму 3146 грн. (а.с.9-10). Таким чином, внаслідок вчинення у період з 14 год. 07 хв. до 16 год. 22 хв. 21.10.2021 року невстановленими особами шахрайських дій шляхом проведення операцій з кредитним лімітом на картці [PERSON] виникла заборгованість, на яку в період з 21.10.2021 року по 25.08.2023 року неправомірно нараховані відсотки, що і є предметом розгляду у зазначеній справі. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (у редакції, чинній станом на 21.10.2021, далі - Закон України «Про запобігання...»), до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать будь-які дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з доходами, одержаними злочинним шляхом, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких доходів, чи володіння ними, прав на такі доходи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням доходів, одержаних злочинним шляхом. Банк є суб`єктом первинного фінансового моніторингу (п.1 ч.2 ст. 6 Закону України «Про запобігання ...». Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про запобігання...» суб`єкт первинного фінансового моніторингу (крім спеціально визначених суб`єктів первинного фінансового моніторингу, що провадять свою діяльність одноособово, без утворення юридичної особи) з урахуванням вимог законодавства, результатів національної оцінки ризиків та оцінки ризиків, притаманних його діяльності, розробляє, впроваджує та оновлює правила фінансового моніторингу, програми проведення первинного фінансового моніторингу та інші внутрішні документи з питань фінансового моніторингу (далі - внутрішні документи з питань фінансового моніторингу) і призначає працівника, відповідального за його проведення (далі - відповідальний працівник). Внутрішні документи з питань фінансового моніторингу повинні містити процедури, достатні для забезпечення ефективного управління ризиками, а також для запобігання використанню послуг та продуктів суб`єкта первинного фінансового моніторингу для легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний забезпечувати відповідно до вимог, встановлених відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином надасть можливість виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність); забезпечувати моніторинг фінансових операцій клієнта (у тому числі таких, що здійснюються в інтересах клієнта) на предмет відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик, включаючи в разі необхідності інформацію про джерело коштів, пов`язаних з фінансовою(ими) операцією(ями); забезпечувати виявлення, зокрема з використанням засобів автоматизації, фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, до початку, у процесі, у день виникнення підозри, після їх проведення або під час спроби їх проведення чи після відмови клієнта від їх проведення; повідомляти спеціально уповноважений орган підозрілі фінансові операції (діяльність) або спроби їх проведення незалежно від суми, на яку вони(а) проводяться, - негайно після виникнення підозри або достатніх підстав для підозри, а також надавати обґрунтовані висновки, копії документів та іншу інформацію, на основі яких сформовано підозру, та додаткову інформацію на запити спеціально уповноваженого органу (п. п.2, 5, пп. «в» п. 8 ч.2 ст. 8 Закону України «Про запобігання...»). У ч.2, ч.3 ст. 11 Закону України «Про запобігання...» визначено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати кожен із заходів належної перевірки. Належна перевірка здійснюється, зокрема, у разі наявності підозри. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети (ч.З ст. 12 Закону України «Про запобігання...»). Фінансові операції або спроба їх проведення незалежно від суми, на яку вони проводяться, вважаються підозрілими, якщо суб`єкт первинного фінансового моніторингу має підозру або має достатні підстави для підозри, що вони є результатом злочинної діяльності або пов`язані чи стосуються фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення. При визначенні того, чи є підозрілою фінансова операція або діяльність, суб`єкт первинного фінансового моніторингу враховує типологічні дослідження, підготовлені спеціально уповноваженим органом та оприлюднені ним на своєму веб-сайті, а також рекомендації суб`єктів державного фінансового моніторингу, (ст. 21 Закону України «Про запобігання...»). Згідно з п.1 Положення про Державну службу фінансового моніторингу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2015 року №537, Державна служба фінансового моніторингу України (Держфінмоніторинг) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Міжнародні стандарти (витяги) щодо критеріїв/показників/індикаторів ризикових операцій розміщені на офіційній веб-сторінці Державної служби фінансового моніторингу України https://fiu.gov.Ua/assets/userfiles/0350/zagalna/Узагальнені%20міжнародні%20індик атори%20щодо%20підозрілих%20транзакцій%2030.09.2020..рdf ( далі - Стандарти) (а.с.55-63). Відповідно до п.206 Типологічного дослідження «Кримінальні грошові потоки у мережі інтернет: методи, тенденції та взаємодія між усіма основними учасниками» (прийняте на 38 засіданні MONEYVAL, 5-9 березня 2012 р.), розміщеного у п.18 Стандартів - що стосується кібер-відмивання, то «червоні прапорці» аномальної поведінки можуть бути такими ж, що і для традиційних платіжних систем, але в той же час можуть мати і відмінні риси. Поява одного або декількох таких індикаторів може бути попереджувальним знаком незвичайної поведінки, яка може бути пов`язана з відмиванням грошей або фінансуванням тероризму. Наведений перелік не є вичерпним. Підзвітні суб`єкти (СПФМ) повинні концентруватися на виявленні підозрілої діяльності, зокрема: логіни і спроби введення логінів з неперевірених IP-адрес або ідентифікаційних даних, які нібито містили інформацію про підозрілу діяльність; незвичайні умови або складність операції: висока частота грошових переказів протягом невеликого періоду часу, велика кількість різноманітних джерел походження коштів і платіжних методів для бенефіціарів; операція не відповідає попереднім операціям клієнта. Крім того, на офіційній веб-сторінці Державної служби фінансового моніторингу України містяться типології та дослідження, що здійснюються на підставі, в межах повноважень та у спосіб, зазначений у пп. 12 п.4 Положення про державну службу фінансового моніторингу України, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 29.07.2015 року №537 https://fiu.gov.ua/pages/dijalnist/tipologi). За посиланням https://fiu.gov.ua/storinka-dlya-druku.html?article_id-3713 вкладене Типологічне дослідження «Кіберзлочинність та відмивання коштів» (2013 рік), де у розділі 4.2 «Виявлення підозрілих фінансових операцій, що можуть бути пов`язані з відмиванням доходжів, одержаних у сфері кіберзлочинності» вказано, що Індикаторами підозрілості фінансових операцій зазначеної спрямованості для банківських установ опосередковано можуть бути наступні фактори, зокрема: спроба входу із забороненого/нового ІР-адресу; незвичайні умови або складність операції: висока частота переказів коштів протягом невеликого періоду часу, велика кількість різноманітних джерел походження коштів та платіжних методів (інструментів); операції не відповідають попереднім операціям клієнта. Статтею 23 Закону України «Про запобігання...» Суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що здійснює або забезпечує здійснення фінансових операцій, має право зупинити здійснення таких операцій, якщо вони є підозрілими, та зобов`язаний зупинити такі фінансові операції у разі виникнення підозри, що вони містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, визначеного Кримінальним кодексом України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач, будучи обізнаним зі своїми обов`язками щодо фінансового моніторингу, усвідомлюючи підозрілість проведення великої кількості нетипових переказів коштів з рахунку відповідача в AT «АКЦЕНТ-БАНК» № [NUMBER] , засобом доступу до якого є банківська картка № [NUMBER] , протягом кількох годин одного дня - 21.10.2021 року, з нової IP-адреси, нехарактерної для відповідача, не вжив жодних заходів для зупинення здійснення цих операцій, які явно містили ознаки вчинення кримінального правопорушення щодо відповідача. Згідно з ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України - наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованою договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до приписів ч.1 ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Згідно положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з п. 2.1.1.5.11 Умов та правил надання банківських послуг у AT «АКЦЕНТ-БАНК», витяг з яких долучений Позивачем до позову (далі - Умови та правила), Клієнт зобов`язується інформувати Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати картки, PIN-коду або одержання повідомлення про їхнє незаконне використання. При настанні вищевказаних випадків необхідно звернутися до відділення Банку або за телефонами 7776 (безкоштовно з мобільних в межах України), [NUMBER] (для дзвінків з-за кордону). Відповідно до п.2.1.1.3.6 Умов та правил у разі виникнення Овердрафта або одержання усного або письмового повідомлення Власника або Довіреної особи, переданого у порядку, передбаченому Правилами, про втрату, крадіжку картки або про можливість несанкціонованого використання Картки третіми особами забезпечити призупинення розрахунків з використанням Картки. У п. 1.1.3.2.1 Умов та правил передбачено право Банку призупинити дію Карт, а також відмовити в продовженні терміну дії карт при здійсненні операцій, що суперечать інтересам Клієнта або Банку, з використанням Карт або нанесеної на них інформації. Згідно п.1.32 ст.1, пп.7.1.2 ст.7, п.20.1 ст.20 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції станом на 21.10.2021 року, діяв до 01.08.2022 року- введення в дію Закону України «Про платіжні послуги») саме власник рахунку може ініціювати списання коштів та розпоряджатися ними. Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів. Відповідно до пп.37.2 ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до п.п.5,6 постанови Правління НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 року №705 (діяла станом на 21.10.2021 року, втратила чинність 01.08.2022 року) користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Пунктами 7, 8 розділу VI Загальних вимог до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління НБУ від 05.11.2014 року №705, у редакції, чинній на час володіння кредитними коштами відповідача у жовтні 2021 року (діяла станом на 21.10.2021 року), емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні строї банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї рації, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Відповідно до п. 9 розділу VI Загальних вимог до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління НБУ від 05.11.2014 року №705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. З огляду на викладені вище обставини та надані представником відповідача докази, позивачем не доведено, що кредитні кошти одержано саме відповідачем як позичальником. Також позивачем, у порушення ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не доведено вину відповідача у вказаних операціях, або ж порушення ним Правил та умов. Натомість, в судовому засіданні підтверджується належними та допустимими доказами факт здійснення 21.10.2021 року операцій за кредитним рахунком [PERSON] поза його волею та за відсутності його вини, невстановленими особами, адже зазначені банківські операції відповідачем не оформлялися, не ініціювалися та не проводилися, кредитні кошти не отримувалися. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. В цій справі доведенню позивачем підлягають обставини, що свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності таких обставин, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних коштів. Дана правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18), у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц ( провадження № 61-16504св18). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 грудня 2019 року у справі №161/9812/16-ц, провадження №61-18653св18. Встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача та правоохоронні органи про цей факт, було відкрито кримінальне провадження, у межах якого встановлювалася особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Акцент-Банк" про стягнення кредитних коштів, які відповідач фактично не отримував. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у позові понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. відшкодуванню не підлягають. Щодо вимоги представника відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України "Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави». Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу, судовий збір, витрати на проведення експертиз та інші витрати пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 133 ЦПК України, є складовою судових витрат, відшкодування яких проводиться згідно вимог ст. 141 ЦПК України. Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Зі змісту ст. 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Частиною 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Судом встановлено, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу становлять 5750 грн. Понесення відповідачем витрат саме у такому розмірі підтверджується наданими представником відповідача адвокатом Кроловецькою О.С. документами, а саме: договором про надання правничої допомоги №31/10-2023 від 31.10.2023 року, укладеним між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Кучерук і Партнери»; ордером, долученим до Відзиву на позовну заяву AT «A-Банк» про стягнення заборгованості від 07.11.2023 року №01-0136; рахунком на оплату від 31.10.2023 року; квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0.3289091082,1 від 07.11.2023 року, відповідно до якої [PERSON] оплачено 5000,00 грн.; платіжною інструкцією №@2PL209759 від 07.11.2023 року, що підтверджує надходження на банківський рахунок АО «Кучерук і Партнери» оплати від [PERSON] в сумі 5000 грн. згідно з договором про надання правничої допомоги №31/10-2023 від 31.10.2023 року; актом приймання наданих послуг від 29.02.2024 року до договору №31/10-2023 від 31.10.2023 року про надання правничої допомоги, відповідно до якого вартість наданих АО «Кучерук і Партнери» послуг [PERSON] становить 5750 грн. (а.с.221-229). Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України). Отже, враховуючи викладене, із позивача слід стягнути понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5750 грн.

Outcome: approved