Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою. Заяву обґрунтовує тим, що вона з 01.09.2021 перебувала в шлюбі з [PERSON] . Зазначає, що в листопаді 2021 року її чоловік виїхав до м. Санкт-Петербург на лікування та у зв`язку з погіршенням стану здоров`я так і не повернувся в Україну. 02.01.2024 їй стало відомо про смерть її чоловіка від особи, яка здійснювала за ним догляд у клініці, про що їй було надіслано відповідне фото підтвердження, а саме свідоцтво про смерть, з якого вбачається, що її чоловік помер [INFO] . Із свідоцтва про смерть стало відомо, що її чоловік, крім українського громадянства мав і російське, про що вона не знала. Вказує, що встановлення факту смерті її чоловіка є необхідним для вступу в спадщину, оскільки надати оригінал свідоцтва про смерть чоловіка чи апостиль до нього є неможливим у зв`язку з тим, що будь-які дипломатичні зв`язки між Україною та російською федерацією розірвані. Посилаючись на викладене, заявник просить суд, встановити факт смерті [PERSON] , який народився [INFO] в м. Сєверодонецьк, Луганської області, РНОКПП [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] , виданий 03.01.1997 Луцьким МУ УМВС України у Волинській області, який помер [INFO] на території російської федерації в м. Санкт-Петербург. Ухвалою судді від 25.03.2024відкрито окреме провадження у справі. До початку розгляду справи від представника заявника надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, подану заяву підтримує та просить задовольнити з наведеній у ній підстав. Від заінтересованої особи надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника Луцького відділу ДРАЦС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Дослідивши матеріали справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заяви, суд установив таке. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно п. 14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зі змінами, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. Відповідно п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно з ч.ч. 4, 7 глави 1 розділу ІІ вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Підтвердження смерті [PERSON] , який помер [INFO] на території російської федерації, є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2023, виданим в російській федерації (а.с. 12). Таким чином, факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації. За життя [PERSON] склав заповіт, який посвідчений 20.102011 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. за № 2526, яким все своє майно, що належало йому на день смерті, де б воно не було і з чого б не складалося заповів [PERSON] (а.с. 13). Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] випливає, що 01.09.2021 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблений актовий запис № 1118 (а.с. 11). Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції станом на 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Таким чином, дія Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997 зупинена з 27.12.2022 у зв`язку з чим, заявником обґрунтовано підставу звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті, яка настала, на території іноземної держави. Однак, заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть свого чоловіка у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, через те, що факт його смерті відбувся в на території російської федерації. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту смерті чоловіка заявниці дає їй змогу реалізувати свої права. Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved