Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Пилипчук В.О., звернулася до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Самгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання договору дійсним. У вказаній позовні заяві представник позивача просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку від 01 лютого 2000 року, відповідно до якого [PERSON] , що мешкала в [ADDRESS] , продала, а [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , придбала цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , а саме один жилий будинок "А", веранда "а", сарай Б, погріб В, вбиральня Г. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на початку 2000 року [PERSON] запропонувала їй придбати її будинок, так як мала намір виїжджати на постійне місце проживання в м. Київ до сина [PERSON] . Стан будинку та ціна її влаштовували, але правовстановлюючі документи на будинок частково були відсутні, тому вони звернулись до юриста, який порадив їм укласти між собою письмовий договір купівлі - продажу цього будинку, а в подальшому, після виготовлення всіх необхідних документів, посвідчити його нотаріально та зареєструвати в БТІ. 01 лютого 2000 року вони уклали договір купівлі-продажу даного будинку. За даним договором вони домовились, що нотаріальне посвідчення цього договору, державна реєстрація, та перехід права власності на жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] , за номером 22, відбудеться після оформлення [PERSON] всіх необхідних для цього документів. Також договором було передбачено, що в разі смерті [PERSON] до нотаріального посвідчення даного договору купівлі - продажу, обов`язки продавця візьме на себе спадкоємець - її син [PERSON] , на ім`я якого [PERSON] було складено заповіт, та який був присутній під час підписання цього договору. В день підписання договору, вона розрахувалась з [PERSON] , і вони домовились, що до переїзду в м. Київ вона деякий час поживе в даному будинку. Проте [PERSON] до сина так і не перебралась, оскільки захворіла і [INFO] померла. Після того як [PERSON] запевнив її, що не претендує на спірний будинок, вона зробила в будинку ремонт, перекрила кришу, провела газифікацію та в 2002 році почала в ньому проживати. Оскільки [PERSON] проживав в м. Києві і не мав можливості займатись оформленням документів, для того, щоб пришвидшити цей процес, 05 липня 2010 року, [PERSON] видав довіреність на її ім`я, якою уповноважив її вести справи з оформлення його спадкових прав на майно, яке залишилось після померлої [PERSON] та передав всі наявні у нього документи. В свою чергу, вона отримала всі необхідні документи, підготувала звернення до суду і рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 грудня 2011 року (яке набрало чинності 17 січня 2012 року) за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після [PERSON] , померлої [INFO] , а саме: житловий будинок, зазначений на плані піл літерою «А» загальною площею 52.1 кв. м. , житловою площею 27.6 кв. м.; веранду «а», сарай - «Б», погріб - «В», убиральню - «Д», що знаходиться в [ADDRESS] . Проте, після цього вони не змогли переоформити на неї право власності на вказаний будинок, оскільки [PERSON] помер. У зв`язку\~зі смертю\~ [PERSON] та\~її сина\~ [PERSON] вона\~не має\~можливості оформити\~документи на\~право власності\~на будинок\~та не\~має можливості\~вчиняти будь-які\~дії з\~нерухомим майном,\~оскільки не\~має на\~нього правовстановлюючих\~документів, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Пилипчук В.О. в судове засідання не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі та про підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно із ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у судовому засіданні, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули у судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу будинку від 01 лютого 2000 року, [PERSON] продала, а [PERSON] придбала будинок, за адресою: [ADDRESS] . Технічний паспорт на садибний житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений 22 лютого 2011 року на замовлення [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Позивач [PERSON] провела газифікацію та перекрила дах житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується робочим проектом №912, виготовленим Козятинським УГГ від 11 березня 2002 року та інженерним розрахунком №Він-003004 від 07 квітня 2017 року. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 грудня 2011 року (яке набрало чинності 17 січня 2012 року) за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після [PERSON] , померлої [INFO] , а саме: житловий будинок, зазначений на плані піл літерою «А» загальною площею 52.1 кв. м, житловою площею 27.6 кв. м; веранду «а», сарай - «Б», погріб - «В», убиральню - «Д», що знаходиться в [ADDRESS] . 15 травня 2012 року Козятинським РСПКП «ВООБТІ» зареєстровано право власності на вищевказаний будинок за [PERSON] . З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, наданого начальником Козятинського відділу ДРАЦС на виконання ухвали суду від 29 листопада 2023 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, встановлених законом. Суд, за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсною. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 квітня 1978 року, зі змінами №15 від 15 травня 1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми», визнаються недійсними тільки угоди, які, відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі - продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу будинку, виконання договору відбулося. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Виходячи з системного аналізу вищенаведених норм права та доказів, наданих позивачем, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Outcome: approved