Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

13 листопада 2023 року позивач [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з мітр`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 19.09.2015 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 01.12.2017 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу із відповідачем донька залишилась проживати разом із позивачкою і знаходить на повному утриманні позивачки. Через те, щол батько дитини добровільно не надав матеріальної допомоги позивач звернулась до суду із заявою про стягнення аліментів та відповідно до судвого рішення в 2017 році з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів на утримання доньки. Позивачка зазначає, що до теперішнього часу вона з відповідачем не дійшли згоди щодо проживання спільної дитини, відповідач погрожує, що забере дитину до Запорізької області. Позивачка вважає, що в інтересах дитини проживати саме з нею, оскільки вона має фінансову та фізичну можливість забезпечити дитині належні умови проживання, займатися її вихованням, піклуватись про стан здоров`я, може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний, фізичний та духовний розвиток. Таким чином, з урахуванням інтересів дитини, його психологічного стану, прав та інтересів на гармонійний розвиток та належне виховання, позивач вважає доцільним звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини із матір`ю. Ухвалю суду від 09 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду направив відзив на позовну заяву, позов визнав в повному обсязі, справу просить розглядати без його участі. В огрунтування відзиву зазначає, що наразі не перебуває в офіційному шлюбі, але з квітня 2022 року проживає в фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. До початку повномасштабного вторгнення [PERSON] надавала можливість відвідувати дитину за місцем проживання у м. Гуляйполе та брати її до себе на декілька днів за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою зареєстровані: відповідач, мама відповідача - [PERSON] та донька [PERSON] . Після 24.02.2022 року [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] та трьома дітьми в тому числі донькою [PERSON] виїхали за кордон до Польщі. Місце перебування дитини там було невідоме, як наслідок спілкування з дитиною відбувалось тільки месенджерами (вайбер, телеграм). 05.09.2023 року [PERSON] методом електронного зв`язку (телеграм) повідомила, що вона разом зі своєю родиною, в тому числі їхньою донькою повернулась до України, проте не надавала деякий час адресу проживання дитини для зустрічі з донькою, мотивуючи це повномасштабним вторгненням та начебто своїми побоюваннями, що забере дитину до зони бойових дій, як зазначено позовній заяві. Відповідно до Наказу №309 від 22.12.2022 року (зі змінами) Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, то весь Запорізький район в тому числі м. Запоріжжя та село Новоолександрівка Запорізького району, включений до переліку можливих бойових дій, а не активних, як було зазначено в позовній заяві. Після вмовлянь [PERSON] дозволила зустрітись з донькою 23.09.2023 року в м. Кам`янське. Після цього відповідач знову намагався побачити доньку, приїхавши зі своєю матір`ю та цивільною дружиною 14.10.2023 року до м. Кам`янське - доньку він так і не побачив, тому що Позивачка після вмовлянь не надала дозволу на зустріч. Відбулась телефонна розмова матері відповідача з Позивачкою, в ході розмови та після наклепів в свою адресу, моя матір сказала, що подасть до суду на Позивачку за неповагу до себе та перешкоджання зустрічей з онукою. Це був єдиний випадок погроз в сторону Позивачки, який стосувався дитини з початку повномасштабного вторгнення.Після цієї ситуації відповідач зустрічався з дитиною 2 рази (25.11.2023 року та 23.12.2023 року) в м. Кам`янське. В наданій суду письмовій заяві представник третьої особи просить розгляд справи проводити без участі представника та ухвалити рішення, яке не суперечить інтересам дитини. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с. 13). З 01 грудня 2017 року сторони шлюбу між сторонами було розірвано і донька [PERSON] залишилась проживати разом з позивачем [PERSON] . Позивачка разом із родиною проживає за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить позивачці на праві користування, що підтверджується договором оренди квартири від 04.09.2023 року (арк.с. 21). Також з Акту про проживання без реєстрації № 730 від 03.11.2023 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , окрім позивача, проживають також: [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (донька), [PERSON] , [INFO] (донька), діти проживають разом з матір`ю(арк.с .20). Відповідно до ч. 1 ст.\~82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 2 ст.\~82\~ЦПК України відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. З матеріалів справи вбачається, що малолітня [PERSON] , 2015 р.н. проживає разом з матір`ю. Від представника третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради до суду надійшов висновок щодо недоцільності визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з мітір`ю гр. [PERSON] (арк.с. 30-31). Як вбачається з вказаного висновку, [PERSON] надав до служби в справах дітей заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , 2015 р.н. разом з матір`ю, а це свідчить про те, що спору з вище вказаного питання не має. Малолітня [PERSON] мешкає з матір`ю без будь-яких перешкод з боку батька. Питання визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради. Враховуючи інтереси малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , наявності відсутності спору між батьками дитини, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради від 12.02.2024р.,

Outcome: dismissed