Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу між [PERSON] , що народилася [INFO] із [PERSON] , який народився [INFO] . В обґрунтування заяви заявник вказала, що 20.01.1973 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них [INFO] , народився син [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку із чим відкрилася спадщина. Заявник разом із сином до дня смерті чоловіка проживали разом з ним за однією адресою та вели спільне господарство, а отже є його спадкоємцями першої черги за законом та членами сім`ї. Інші спадкоємці, заповіт та спір щодо частки майна відсутні. 29.02.2024 року заявник звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте оформити спадщину у нотаріуса у зв`язку із його смертю, неможливо, оскільки в повторному свідоцтві про шлюб наявна помилка у даті народження чоловіка [PERSON] , а саме замість вірної дати його народження [INFO] помилково зазначено 03.07.1950 року, яку усунути на цей час неможливо. В судове засідання сторони не з`явились. Заявник надала заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Заінтересована особа [PERSON] направив заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні у справі, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що встановлено із його копії паспорту, свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8, 10, 19) Згідно копії свідоцтва про шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , дата народження [PERSON] зазначено 03.07.1950 року. (а.с.15) Відповідно до відповіді від 10.02.2024 року № 479/32/29.18-58, відділ не має можливості витребувати повторне свідоцтво про шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 20.01.1973 року. (а.с. 20) Згідно п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень статті 293, 315 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), на яку заявник посилається в касаційній скарзі, зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61 24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 6114667св20). Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 судам роз`яснено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Встановлення факту реєстрації шлюбу має для заявника юридичне значення, оскільки у зв`язку з наявними розбіжностями у даті народження [PERSON] у свідоцтві про укладення шлюбу, у заявника виникли труднощі в оформленні своїх спадкових прав. Тому, з метою недопущення порушення прав [PERSON] , реалізація яких залежить від доведеності факту реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , з огляду на те, що заявник позбавлена можливості в інший спосіб захистити своє порушене право, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту. За вказаних обставин, заява [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved