Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

[PERSON] ( [PERSON] ) через свого представника адвоката Пісного Андрія Володимировича звернулась до Обухівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] ( [PERSON] ) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.07.2021 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1309. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.07.2021 між громадянином Федеративної Республіки Німеччина (далі ФНР) на ім`я [PERSON] та громадянкою ФНР на ім`я [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складений відповідний актовий запис № 1309 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя не пов`язані спільним побутом, проживають окремо та фактично припинили шлюбно-сімейні відносини ще наприкінці 2021 року. Враховуючи добровільність шлюбу і переконання позивача в тому, що збереження шлюбу та подальше перебування у ньому суперечить її особистим інтересам, [PERSON] запропонувала відповідачу по справі розірвати шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Так, 12.10.2023 року між позивачем та відповідачем складено угоду про вибір права та суду, якою сторони обрали право, що підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли між ними у зв`язку з укладенням шлюбу, - право України, визначено підсудністю судової справи про розірвання шлюбу, укладено між сторонами цією угоди, Обухівському районному суду Київської області. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 05.03.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд цивільної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, від її представника -адвоката Пісного А.В. до суду надійшла заява надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Куликова О.А. надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Також до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позову, нотаріальне засвідчення підпису на заяві та нотаріально засвідчений переклад. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~Цивільного\~процесуального\~кодексу\~України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 21.07.2021 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1309. [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] ( [PERSON] ) є громадянами Федеративної Республіки Німеччина. Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частинами 1, 2 ст. 497 ЦПК України передбачено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом може бути визначено за угодою сторін. Положеннями ст. 4-1 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачене право вибору суду. Учасники приватноправових відносин з іноземним елементом можуть укласти угоду про вибір суду, якою визначити підсудність судам певної держави або одному чи декільком конкретним судам певної держави справ у спорах, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з такими правовими відносинами. Угода про вибір суду укладається у письмовій формі незалежно від місця її укладення. Угода про вибір суду, якою обрано суд України, укладається у письмовій формі відповідно до закону України. Угода про вибір суду не може передбачати зміну виключної підсудності справи з іноземним елементом судам України. Недійсність правочину, складовою частиною якого є угода про вибір суду, не тягне за собою недійсність угоди про вибір суду. 12.10.2023 року між позивачем та відповідачем складено угоду про вибір права та суду, якою сторони обрали право, що підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли між ними у зв`язку з укладенням шлюбу, - право України, визначено підсудністю судової справи про розірвання шлюбу, укладено між сторонами цією угоди, Обухівському районному суду Київської області. Відповідно до змісту статей 496 та 497 ЦПК України іноземці мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів за правилами, визначеними цим кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, із процесуальними правам та обов`язками нарівні з фізичними та юридичними особами України, крім випадків, передбачених діючим національним та міжнародним законодавством. Згідно із\~пунктом 7 статті 76 Закону\~України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. До такої події (що стала підставою для подання позову та мала місце на території України) можна віднести проведення органом РАЦС України державної реєстрації укладання шлюбу між сторонами у справі на території України і видача відповідного свідоцтва про шлюб. Таким чином, ця справа, за позовом громадянки ФРН до громадянина ФРН про розірвання шлюбу, який був зареєстрований в Україні відповідним держаним органом РАЦС, може бути вирішенню судами України. Так,\~статтею 16 Загальної Декларації Прав Людини\~визначено, що чоловіки i жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися i засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній i повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним i основним осередком суспільства i має право на захист з боку суспільства та держави. Таке положення міжнародно-правової норми повністю відповідає змісту\~статті 51 Конституції України, якою регламентовано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про\~\~захист\~\~прав\~\~людини і\~основоположних\~свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Обговорюючи питання щодо можливості вжиття заходів, передбачених частиною 1 статті 111 Сімейного кодексу України щодо примирення подружжя, суд приймає до уваги, що жоден з них такого бажання не виявив, до суду із відповідним клопотанням не звертався, а тому враховуючи конкретні обставини справи не знаходить підстав для застосування такого заходу. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що відносини, які склалися між подружжям вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливе, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 110, ст. 112, ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved