Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення. В обґрунтуваннязаяви зазначила,що вона [PERSON] , є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] заявниця із заявою про прийняття спадщини не зверталась, оскільки про наявність заповіту на її ім`я стало відомо у жовтні 2023 року. Після чого, з метою оформлення спадкових прав звернулась до Державного нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Людмили Миколаївни. Але нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовив у зв`язку з тим, що [PERSON] був пропущений термін встановлений для прийняття спадщини, а також не підтверджено факт проживання заявника разом з померлою [PERSON] на момент її смерті. Крім того, нотаріусом було роз`яснено, що у разі ненадання документів, що підтверджують родинні зв`язки померлої [PERSON] з заявницею [PERSON] , при оформленні спадкових прав нотаріусом у податковий орган буде надано інформацію про те, що заявник є спадкоємцем, який не зазначений у п. 174.2.1 Податкового кодексу України, тобто оподаткування об`єктів спадщини відбуватиметься за ставкою передбаченою п. 167.2. Податкового кодексу України. На дату смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично з вересня 2017 року і по день смерті [PERSON] проживала з сестрою у належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS] . [PERSON] за життя втратила всі свої документи, в тому числі документи про народження. У зв`язку з викладеним у заявника виникла необхідність у встановленні в судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин між нею та її сестрою. Заявник зазначає, що визнання фактів надасть їй можливість довести наявність родинних відносин і прийняття після смерті сестри спадщини, з подальшим оформленням спадкового майна. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.12.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали з мотивів викладених в заяві. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні справи покладалася на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно з вимогами глави 6 розділу IV ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] , мешканців с. Бурімка, Семенівського району, Полтавської області, народилася донька [PERSON] , що підтверджується довідкою Державного архіву Полтавської області та актовим записом про народження.. 23.06.1962 року за №555 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб [PERSON] із [PERSON] , прізвище заявниці змінилося з [PERSON] на Ключка. Вказаний шлюб був розірваний 16.07.1986 року, про що Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області складено запис за №304. 10.09.1986 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , і змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Про народження [PERSON] Державний архів Полтавської області даних не може надати, так як книги реєстрації актових записів громадянського стану про народження жителів Буримської сільської ради за 1927 рік на зберігання до державного архіву не надходили, значна кількість документів довоєнного (воєнного) часу втрачена в період тимчасової окупації Полтавщини в роки Другої світової війни (1941-1943 р.р.) 21 листопада 2017 року, [PERSON] склала заповіт, в якому все майно заповідала своїй сестрі [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23 січня 2023 року. Після смерті [PERSON] спадщина не відкривалась. Будь яких заяв, щодо спадкування за законом чи за заповітом іншими особами не подавалося, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру. На дату смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З 2018 року і по день смерті [PERSON] проживала з [PERSON] у належній останній на праві власності квартирі [ADDRESS] . Сім`я заявниці займалася похованням [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про поховання від 23.01.2023 р., рахунками-замовлення предметів та послуг похоронного призначення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є сусідом [PERSON] , яка проживала за адресою [ADDRESS] , разом з рідною сестрою [PERSON] з 2018 року до дати її смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є сином заявниці, [PERSON] є рідною сестрою його матері, а йому тітка. З весни 2018 року, по досягненню [PERSON] 90 років вона потребувала догляду, тому переїхала проживати до м. Полтави та до дати смерті проживала з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Він та його мати здійснили її поховання. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом своїх прав до суду. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи провстановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.ч.2,4 ст. 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Позицією Великої Палати Верховного суду у справі №320/948/18 від 10.04.2019, визначено право на звернення в суд із заявою про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки; іншого порядку їх встановлення не передбачено; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Також, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правилами доказування, визначеними статтями 76-83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною. Заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, що не заперечується заінтересованою особою. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення даної заяви.

Outcome: approved