Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

До Слов`янського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~через систему\~«Електронний суд»\~з позовною\~заявою звернулася[PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Шипіцин О.В. до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії. Позов обґрунтовує тим, що позивачка після смерті матері [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 1450 від 22 жовтня 2020 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Устіновою І.Є, спадкова справа № 15/2020. Відповідно до зазначеного свідоцтва, спадщина на яку видане це свідоцтво, складається з суми недоотриманої пенсії в розмірі 85567,92 грн., яка належала спадкодавцеві, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.09.2020 № 0574-05-8/12243, та є власністю позивачки. Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області розмір виплати було безпідставно зменшено до 77141,11 грн. з застосуванням трирічного строку з моменту звернення до Пенсійного фонду, тобто з 23.12.2017 по 29.02.2020. Розмір недоплати при цьому складає 8426,81 грн. Зменшення суми неотриманої пенсії відповідач обґрунтував ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р № 1058- ІV. На запит позивачки на Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України від 07.01.2023 № ВЕБ-05001-Ф-С-23-002189 щодо нарахованої та не виплаченої пенсії [PERSON] , відповідачем 31.01.2023 надано відповідь №1310- 346/П-02/8-0500/23, у який зазначено, що пенсійне забезпечення внутрішньо переміщених осіб здійснюється згідно з чинним законодавством, у тому числі з урахуванням вимог Закону України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплати внутрішньо переміщеним особам» (зі змінами). Передбачений Постановою 637 окремий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165. Також у відповіді зазначено, що виплату пенсії [PERSON] призупинено з 01.01.2016 згідно статті 12 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Позивачка повторно звернулась до Пенсійного фонду України в Донецькій області з запитом на Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України від 18.02.2023 № ВЕБ-05001-Ф-С-23-023507 стосовно: підстав призупинення нарахування Пенсійним фондом України в Донецькій області [PERSON] пенсії за період з 01.01.2016 по 23.12.2017; підстав відновлення Пенсійним фондом України в Донецькій області [PERSON] нарахування пенсії з 23.12.2017; надання розрахунку суми пенсії [PERSON] за зазначений період, яка належить позивачці за законом. Пенсійний фонду України в Донецькій області у відповіді від 20.03.2023 № 4230- 3377/П-02/8-0500/23\~зазначив,\~що призупинення\~пенсії [PERSON] \~з 01.01.2016\~будо здійснено\~з підстав\~з`ясування місця\~фактичного проживання,\~оскільки не\~підтверджено місце\~проживання [PERSON] \~та Постанови\~637. Вважаючи такі\~дії відповідача\~незаконними,\~позивачка звернулась\~до суду. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2023 у справі № 243/1219/23 стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, код ЄДРПОУ: 13486010, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, на користь [PERSON] , грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2020 року в розмірі 8426,81 грн., судовий збір у розмірі 959,69 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Припинення виплати пенсії за життя спадкодавця з підстав, пов`язаних з не підтвердженням перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи не передбачено жодним Законом, отже спадкодавець [PERSON] мала право на нарахування та виплату пенсії за період з 01 січня 2016 року по 17 вересня 2017 року незалежно від звернення до відповідача та надання чи не надання нової довідки внутрішньо переміщеної особи. У зв`язку з чим просить суд зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати [PERSON] , [INFO] , місце проживання якої було зареєстровано до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , яка померла [INFO] у м. Єнакієве, пенсію за період з 01.01.2016 по 22.12.2017; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити [PERSON] недоотриману пенсію [PERSON] за період з 01.01.2016 по 17.09.2017 в порядку спадкування; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області на користь [PERSON] судові витрати, які складаються з судового збору та витрат напрофесійну правничу допомогу. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Шипіцин О.В., що діє на підставі договору № 10-02/2021-2 про надання правової допомоги від 10.02.2021 та ордера про надання правничої (правової) допомоги серія АН № 1325120 від 18.01.2024 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, причину неявки суду не повідомив. Разом з тим, від останнього надійшов до суду відзив на позов, в якому зазначено, що за матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] з 01.07.2014 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Бахмуті та отримувала пенсію в разі втрати годувальника, призначену відповідно до Закону №1058. Відповідно до частини другої статті 49 Закону від 09.07.2003 № 1058 - IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. Заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (пункт 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1). Виплата пенсії [PERSON] проведена по 31.12.2015. З 01.01.2016 виплата пенсії [PERSON] припинена на підставі обміну інформацією з органами соціального захисту населення. [PERSON] особисто за час життя за поновленням виплати пенсії не зверталася. Пенсійна справа знята з обліку з 01.03.2020 у зв`язку зі смертю пенсіонера [INFO] . Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Устинової І.Є. Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] , з урахуванням вимог частини 1 статті 46 Закону №1058, та в вересні 2020 року надіслана довідка нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 85567,92 грн. з урахуванням вимог ст. 46 Закону №1058. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» зареєстровано звернення [PERSON] до Головного управління із заявою від 24.12.2020 №11594 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] . За результатом розгляду наданих документів нарахована та виплачена сума недоотриманої пенсії в розмірі 77141,11 грн за період з 23.12.2017 по 29.02.2020 з урахуванням вимог ст. 46 Закону №1058 в межах трирічного строку до дня звернення за отриманням пенсії. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2023 по справі № 243/1219/2, яке залишене без змін Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2023, вирішено стягнути з Головного управління на користь [PERSON] грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії [PERSON] за період з 17.09.2017 по 22.12.2017 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2020 року в розмірі 8426,81 грн. Враховуючи наведене, спадкоємцю [PERSON] здійснена виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] в межах спадщини, а саме: в розмірі 8426,81 грн. за період з 17.09.2017 по 22.12.2017 шляхом стягнення з Головного управління згідно із рішенням суду, справа № 243/1219/23; в розмірі 77141,11 грн. за період з 23.12.2017 по 29.02.2020 шляхом виплати Головним управлінням на виконання вимог ст. 52 ЗУ №1058 з урахуванням вимог ст. 46 зазначеного Закону. Також зазначили, що по пенсійній справі [PERSON] пенсія за життя пенсіонерки за період з 01.01.2016 по 16.09.2017 Головним управлінням не нараховувалась. Отже, вважають, що заявлені позивачкою вимоги є безпідставними, не обґрунтованими, а тому просять суд у задоволенні позовних вимог позивачки відмовити в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка [PERSON] ,\~ [INFO] є донькою [PERSON] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що не оспорюється сторонами по справі. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Устіновою І.Є. від 22.10.2020 та зареєстрованого в реєстрі за № 1450 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] ,\~яка померла\~ [INFO] є\~її донька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Спадщина на яку у вказаних частках видане це свідоцтво складається з залишку недоориманої пенсії, яка була нарахована, але не виплачена в сумі 85567,92 грн., яка належить до сплати. Відповідно до довідки Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 0574-05-8/12243 від 28.09.2020 наданої на запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Устінової І.Є.Ю, [PERSON] не отримувала пенсію за період з 17.09.2017 по 29.02.2020 в загальній сумі 85567,92 грн. у зв`язку зі смертю, дата смерті [INFO] . На запит позивачки на Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України від 07.01.2023 № ВЕБ-05001-Ф-С-23-002189 щодо нарахованої та не виплаченої пенсії [PERSON] , Головним управлінням\~Пенсійного фонду\~України в\~Донецькій області 31.01.2023 надано відповідь № 1310- 346/П-02/8-0500/23 з якої слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] була одержувачем пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 - IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як внутрішньо перміщена особа. Виплату пенсії [PERSON] призупинено з 01.01.2016 згідно статті 12 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». 24 грудня 2020 року [PERSON] надала до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заяву про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] . Сума неодержаної пенсії відповідно до ст. 46 Закону № 1058 була перерахована за три роки до дня звернення за отриманням пенсії за період з 23.12.2017 по 29.02.2020, яка склала 77141,11 грн. та виплачена останній у березні 2021 року разовим дорученням. На повторний запит позивачки на Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України від 18.02.2023 № ВЕБ-05001-Ф-С-23-023507 стосовно: підстав призупинення нарахування Пенсійним фондом України в Донецькій області [PERSON] пенсії за період з 01.01.2016 по 23.12.2017; підстав відновлення Пенсійним фондом України в Донецькій області [PERSON] нарахування пенсії з 23.12.2017; надання розрахунку суми пенсії [PERSON] за зазначений період, яка належить позивачці\~за законом,\~Головним управлінням\~Пенсійного фонду\~України в\~Донецькій області 20.03.2023 надано відповідь № 4230- 3377/П-02/8-0500/23 з якої слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] була одержувачем пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як внутрішньо переміщена особа. Виплата пенсії внутрішньо переміщеним особам проводиться за результатами рекомендацій Міністерства фінансів України щодо зупинення або припинення державних виплат щодо деяких громадян, одержаних відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136. На підставі інформації, яка надійшла від Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, виплату пенсії [PERSON] було призупинено з 01.01.2016 до з`ясування місця фактичного проживання, оскільки не підтверджено місце проживання [PERSON] . Органи Пенсійного фонду України призначають (відновлюють) виплату пенсії внутрішньо переміщеним особам за особливим зверненням з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637 призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Пенсійна справа знята з обліку з березня 2020 року у зв`язку із смертю [PERSON] . Водночас повідомили, що [PERSON] за життя пенсія з 01.01.2016 не нараховувалась та не виплачувалась, за поновленням виплати пенсії померла не зверталась, тому надати розрахунок загальної суми заборгованості недоотриманої за життя пенсії з 01.01.2016 не має можливості. На черговий\~запит позивачки\~на Веб-портал\~електронних послуг\~Пенсійного фонду\~України від\~22.05.2023\~№ ВЕБ-05001-Ф-С-23-109571,\~Головним управлінням\~Пенсійного фонду\~України в\~Донецькій області 06.06.2023 надано відповідь № 10420- 10339/П-02/8-0500/23 з якої слідує, що 10.05.2023 Головним управлінням отримано рішення Слов`янського міськрайонного суду від 16.03.2023 по справі № 243/1219/23. Головним управлінням використане право на оскарження в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції і 29.05.2023 за вих. № 0500-0903-7/45325 подана апеляційна скарга на рішення Слов`янського міськрайонного суду від 16.03.2023 по справі № 243/1219/23. Після надходження ухвали Дніпровського апеляційного суду буде прийнято відповідне рішення щодо виплати недоотриманої пенсії за померлу [INFO] [PERSON] . Як у\~позовній заяві\~зазначає позивачка,\~так і\~зі змісту\~відзиву на\~позовну заяву\~слідує,\~що відповідач\~підтверджує про\~те,\~що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2023 у справі № 243/1219/23 стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, код ЄДРПОУ: 13486010, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2020 року в розмірі 8426,81 грн., судовий збір у розмірі 959,69 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. В задоволенні\~іншої частини\~позовних вимог\~відмовлено.Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2023 вказане рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2023 залишено без змін. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до відзиву на позов було долучено\~витяги з\~електронної пенсійної\~справи [PERSON] \~з яких\~слідує,\~щоГоловним управлінням було проведено виплату позивачці [PERSON] з недоотриманої за життя пенсії [PERSON] за період з 23.12.2017 по 29.02.2020 в розмірі 77141,11 грн. за період з 01.01.2016 по 22.12.2017 пенсія за життя [PERSON] не нараховувалась та не виплачувалась. Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного. Відповідно до положень\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~До складу спадщини, як це передбачено\~ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 ЦК України\~(стаття 1219 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~1227\~ЦК України \~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19, провадження № 61-11268сво20 зазначив, що тлумачення\~статті 1227 ЦК України\~доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно достатті 1227 ЦК Українине поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положеньстатті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Як слідує з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Бахмуті та отримувала пенсію в разі втрати годувальника,маючи\~статус внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, спірні правовідносини регулюються саме Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до\~ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"\~сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 317 цього Кодексу\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 цього Кодексу\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст.16 цього Кодексу\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Під час судового розгляду встановлено, що позивачка [PERSON] , як спадкоємець за законом 22.10.2020 отримала у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 1450, за змістом якого до неї перейшло право власності на недоотриману пенсію за життя\~її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в розмірі 85567,92 гривень. Як було встановлено в судовому засіданні, що також не оспорювалось сторонами по справі, вказане свідоцтво про право на спадщину за законом було видане позивачці приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Устіновою І.Є.\~на підставі\~довідки Бахмутсько-Лиманського\~об`єднаного управління\~Пенсійного фонду\~України Донецької\~області №\~0574-05-8/12243\~від 28.09.2020\~наданої на\~запит нотаріуса,\~в якій\~зазначено,\~що [PERSON] \~не отримувала пенсію за період з 17.09.2017 по 29.02.2020 в загальній сумі 85567,92 грн. у зв`язку зі смертю, дата смерті [INFO] . Судом також було встановлено, що позивачка [PERSON] після отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась до відповідача з метою отримання недоотриманої пенсії за життя її померлої матері [PERSON] та за результатом розгляду наданих документів, їй була нарахована та виплачена сума недоотриманої пенсії в розмірі 77141,11 грн за період з 23.12.2017 по 29.02.2020 з урахуванням вимог ч.1 ст. 46 Закону України«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що також не оспорюється сторонами. Таким чином, різниця недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину за законом склала 8426,81 грн. Позивачка не погодившись з такими діями відповідача, в подальшому звернулась до суду з відповідним позовом та рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2023 у справі № 243/1219/23 стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь [PERSON] грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2020 року в розмірі 8426,81 грн., судовий збір у розмірі 959,69 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. В задоволенні\~іншої частини\~позовних вимог\~відмовлено.Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.11.2023 вказане рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2023 залишено без змін. [PERSON] у позовнй заяві зазначає, що відповідачем з 01.01.2016\~по 17.09.2017 її матері взагалі пенсія не нараховувалась та не виплачувалась. Відповідач же, в свою чергу, як у відзиві на позовну заяву, так і у відповідях наданих на запити позивачки, та долучених останньою до позовної заяви зазначає, що згідно статті 12 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» [PERSON] пенсія за життя пенсіонерки за період саме з 01.01.2016 по 16.09.2017 Головним управлінням не нараховувалась та не виплачувалась. З огляду на вказане вище, та враховуючи те, що за період з 17.09.2017 по 22.12.2017 недоотримана пенсія померлої стягнута за рішенням суду з відповідача на користь позивачки в сумі 8426,81 грн., суд вважає, що спірним періодом не виплати суми недоотриманої пенсії за життя матері позивачки [PERSON] є саме період з 01.01.2016 по 16.09.2017 включно. У відповідності до ч. 1\~ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Зміст\~статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~узгоджується зі змістом\~статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням\~Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 2\~статті 19 Конституції України\~передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону № 1058-IV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV встановлені підстави для припинення виплати пенсії, а саме виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Однак, відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо припинення нарахування та виплати пенсії померлій [PERSON] за спірний період з 01.01.2016 по 16.09.2017 включно. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Згідно із частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована\~Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії. Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України. Однак, відповідно до статті 92 Конституції України (норми якої є нормами прямої дії та водночас мають найвищу юридичну силу) виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6). Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Так, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Як зазначено в\~статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених\~Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 243/3505/16-ц, постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 243/5697/16-ц, постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 227/2802/16-ц та у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 638/8368/19 зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України. Таким чином, суд вважає, що призначена спадкодавцеві довічна пенсія в разі втрати годувальника за період з 01.01.2016 по 16.09.2017 включно повинна була відповідачем нараховуватися, обліковуватися (її розмір був збільшений під час періоду невиплати), але не була виплачена. За викладених\~обставин,\~суд встановивши,\~що позивачка\~має право\~на спадкове\~майно \~пенсіюв\~разі втрати\~годувальника [PERSON] ,\~що є\~власністю позивачки\~в порядку\~спадкування за\~законом,\~доходить висновку\~про наявність\~підстав для\~часткового задоволення\~позовних вимог\~у зв`язку\~з незаконним\~перешкоджанням відповідачем\~реалізації прав\~позивачки,\~як спадкоємця,\~на отримання\~належного їй\~спадкового майна\~-\~пенсії спадкодавця,\~яка залишилася\~не отриманою\~останньою за\~життяза період з 01.01.2016 по 16.09.2017 включно, шляхом зобов`язання відповідача виплати позивачці за вказаний період недоотриману пенсію, що належала її матері [PERSON] . Крім того, суд вважає за необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління\~Пенсійного фонду\~України \~в Донецькій\~області на користь [PERSON] суму судового збору, сплаченого останньою при зверненні\~до суду\~із зазначеним\~позовом у розмірі 1211,20 грн. Позивачка також просила стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1\~статті 15 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У\~статті 137 ЦПК України\~зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частини 8\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21), Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 161/8104/21-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачкою надано договір № 10-02/2021-2 про надання правової допомоги від 10.02.2021, предметом якого є те, що Адвокатське бюро «ОЛЕКСАНДРА ЩИПІЦИНА» в особі керуючого Щипіцина Олександра Володимировича, зобов`язується надати клієнту правову допомогу, пов`язану з будь-якими питаннями, які виникають у клієнта, у тому числі пов`язані з досудовим та/чи судовим вирішенням спірних взаємовідносин з третіми особами. За умовами даного договору бюро уповноважує певного адвоката представляти інтереси [PERSON] в усіх державних, господарських та інших підприємствах, закладах, організаціях та установах незалежно від форм їх власності, в будь-яких судах України загальної юрисдикції за всіма правами що надані позивачу, відповідачу чи третій особі; ордер про надання правничої (правової) допомоги серія АН № 1325120 від 18.01.2024; додаткова угода № 8 від 27.11.2023 до договору № 10-02/2021-2 про надання правової допомоги від 10.02.2021 згідно якої доповнено пункт 1 договору підпунктом 1.9 про те, що бюро надає клієнту правову допомогу, пов`язану з представництвом інтересів клієнта під час підготовки документів та представництва інтересів клієнта для звернення до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, також погоджено розмір гонорара, який є твердим (фіксованим) і дорівнює 10000,00 грн.; акт № 8 приймання-передачі виконаних послуг від 18.01.2024 до договору № 10-02/2021-2 про надання правової допомоги від 10.02.2021з якого слідує, що бюро на виконання умов договору виконало доручення клієнта в наступних обсягах із затратою такої кількості часу: аналіз документів спадщини клієнта, кількість витраченого часу одна година, аналіз судової практики судів України та Європейського суду з прав людини, кількість витраченого часу дві години, підготування та направлення до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області позовної заяви та доданих до неї документів, кількість витраченого часу вісім годин. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~\~ Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. З огляду\~на наведене,\~вивчивши наявні\~в матеріалах\~справи документи,\~які підтверджують\~надання позивачці\~правової допомоги\~адвокатом,\~враховуючи,\~що розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із:складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, суд вважає, що заявлена позивачкою до стягнення з відповідача сума понесених витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 10000,00 грн. не є пропорційною складності справи та обсягу наданих адвокатом послугам. На думку суду, в цьому випадку пропорційною складності справи та наданим адвокатом послугам слід визначити грошову суму в розмірі 3000,00 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial