Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.09.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання у шлюбі вони збудували будинок в [ADDRESS] . Так, 3/4 будинку зареєстровані за [PERSON] (батько відповідача) на підставі договору дарування, а 1/4 будинку зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Стверджує, що батьку відповідача належав старий будинок за даною адресою. За домовленістю її чоловіка з батьком вони перебудували даний будинок, однак батько відповідача [PERSON] помер так і не переоформивши право власності на спільний будинок та на земельну ділянку на якій він знаходиться. При зверненні за заявою про реєстрацію будинку їй було відмовлено з посиланням на відсутність витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. А тому позивачка вважає, що будинок та земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя, а отже у порядку поділу даного нерухомого майна є підстави для визначення часток співвласників. Посилаючись на приписи ст.ст. 328, 331, 370 ЦК України та ст. 70 СК України, просить суд: 1) визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою [ADDRESS] ; 2) визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,04545 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою [ADDRESS] . Відзиву на позов відповідач [PERSON] не подавав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Ствердила, що вони з чоловіком перебудували старий будинок батька, однак той не встиг переоформити на них будинок та землю, бо помер. Внаслідок чого вони не в змозі оформити свої права на будинок та землю. Так як будинок будували вони з чоловіком, то той є спільним майном подружжя, у зв`язку з чим просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Окрім того подав заяву у якій просить справу розглянути без його участі. Заслухавши думку позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 08.09.2009 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Також вбачається, що право власності на 3/4 будинку за адресою [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору дарування від 28.08.2008 (а.с.11), а право власності на 1/4 вказаного будинку зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.2008 (а.с.12). Наразі право власності на вказаний будинок, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстроване в цілому за [PERSON] . Також згідно витягу з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 2125383600:01:006:0191, за адресою [ADDRESS] , зареєстрована у Державному земельному кадастрі 27.09.2021 за заявою [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є батьком відповідача [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.10) Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] ставить питання про визнання за нею та відповідачем права власності на 1/2 частину будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , з посиланням на те, що будинку було побудовано у період її перебування в шлюбі з відповідачем та є спільною сумісної власністю подружжя, подружжям було здійснено перебудову старого будинку за згодою батька відповідача, який помер не встигнувши переоформити право власності. З цього приводу слід зазначити наступне. Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 15 травня 2019 року у справах № № 552/91/18, 554/9144/17). Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі № 203/2/19). Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України). В даному випадку суд констатує, що будинок, який є предметом спору зареєстрований на праві власності за [PERSON] . Щодо спірної земельної ділянки, то право власності на неї не зареєстроване у встановленому законодавством порядку, відомості про таку земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру і ділянці присвоєний відповідний кадастровий номер. У той же час в силу приписів ст. 120 ЗК України право власності на таку земельну ділянку нерозривно пов`язане з правом власності розташованого на ній будинку, який зареєстрований за [PERSON] . Відомостей про те, що зареєстроване за [PERSON] право власності на спірний будинок скасоване (до його смерті), чи що таке право власності (до його смерті) було припинено у встановленому законодавством порядку (ст. 346 ЦК України), матеріали справи не містять. Відтак на думку суду перехід права власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , можливий виключно в порядку спадкування після смерті [PERSON] , з чого слідує, що всі спадкоємці [PERSON] , які прийняли спадщину за ним, обов`язково підлягають залучення до участі у справи у якості співвідповідачів, при вирішенні будь-яких майнових питань, у тому числі й щодо визнання права власності, на спірне майно. Як вбачається з довідки Ізянського старостинського округу Хустської міської ради від 16.02.2024 разом з [PERSON] на момент його смерті були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , внучка [PERSON] . З чого слідує, що в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадщину за померлим [PERSON] прийняла у тому числі і його дружина [PERSON] , а отже вимоги у цій справі безпосередньо стосуються її прав та обов`язків, у зв`язку з чим така обов`язково повинна була бути залучена до участі у даній справі у якості співвідповідача, чого позивачем зроблено не було. Під час проведення підготовчого судового засідання, суд з`ясовував думку позивача щодо складу сторін, у тому числі й щодо відповідача, і остання заявила, що відповідачем у справі має бути саме [PERSON] , клопотань про залучення іншого співвідповідача не подавала. Також під час судового розгляду підтвердила, що просить визнати право власності на нерухоме майно з тих підстав, що вважає його спільним майном подружжя, а не в порядку спадкування. З урахуванням наведеного, на думку суду, даний позов пред`явлено без залучення обов`язкового співвідповідача, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні. Судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed