Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1 В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2008 до 07.04.2023. Від шлюбу мають двох дітей, сина [PERSON] , [INFO] , який вже є повнолітнім та сина [PERSON] , [INFO] . Бувша дружина проживає за кордоном зі старшим сином, а меншого він виховує сам, відповідачка участі у його вихованні не приймає, фінансово та матеріального не забезпечує. Тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 2.2 Відповідачка подала відзив на позовну заяву, згідно якого вважає позовні вимоги безпідставними. Вона проживає з їхнім повнолітнім сином за кордоном, син навчається, а вона займається вихованням повнолітнього сину та надає йому фінансову допомогу. Вихованням меншого сина, який проживає з позивачем, займається батько дитини. Вона не має можливості надавати фінансову допомогу ще й для меншого сина. Факт її перебування за кордоном не може вважатися достатнім для висновку про те, що вона має можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 3196 грн. Вона могла б надсилати позивачу кошти у розмірі 1598 грн. але лише в тому випадку, якщо позивач буде надсилати їй допомогу на повнолітню дитину, що навчається, в розмірі, який не буде меншим за 1598 грн. Вважає, що в ситуації, коли вона піклується про повнолітнього сина, а позивач про неповнолітню дитину, стягнення з неї аліментів буде несправедливим. Тому просить у позові відмовити через недоведеність позовних вимог. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 16.02.2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду без повідомленням (виклику) сторін. ІІІ. Фактичні обставини справи. 3.1. Судом встановлено, що сторони з 29.07.2008 перебували у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 07 квітня 2023 року розірвано (а.с.7-8). 3.2. [PERSON] народився [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] його батьками зазначені сторони по справі (а.с.6). 3.3. Дитина зареєстрована та проживає з позивачем за адресою [ADDRESS] (а.с.10). 3.4. Згідно довідки №21 від 15.01.2024 Дубенського ліцею №5 Дубенської міської ради Рівненської області учень 5-Б класу [PERSON] відвідує заняття у ліцеї. Дитина завжди охайна, доглянута. Батько спілкується з педагогами, відвідує батьківські збори. Оскільки мати дитини перебуває за кордоном, вихованням дитини займається батько (а.с. 9). 3.5. Згідно актів про не проживання №52 та обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13.03.2024, а також заяв двох свідків-сусідів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що станом на 13.03.2024 малолітній [PERSON] проживає з батьком, мама дитина перебуває за кордоном. [PERSON] займається вихованням дитини самостійно. Цей факт визнає і відповідачка, згідно відмітки в її паспорті для виїзду за кордон залишила межі України 15.01.2023 (а.с.11-21). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ч.1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ч.1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1. При вирішенні спору суд враховує що незалежно від того, проживають батьки дітей разом чи окремо, незалежно від характеру їх взаємовідносин, але той з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний допомагати утримувати її і забезпечувати належні умови проживання та виховання, створювати обстановку для гармонійного розвитку дитини. І той факт, що відповідачка проживає за кордоном та фінансово допомагає повнолітньому сину, жодним чином не звільняє її від обов`язку утримувати і малолітню дитину до досягнення повноліття. 5.2. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб неповнолітньої дитини, можливостей відповідачки, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача частково та стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення ним повноліття. Стягнення з відповідачки аліментів у такому розмірі відповідатиме інтересам дитини. В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.3. Відповідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідачки в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial