Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач КП«Теплопостачання міста Одеси»\~звернулося\~до суду з позовом про стягнення з\~власника квартири [ADDRESS] заборгованості за надані і спожиті відповідачем комунальні послуги з опалення та теплопостачання станом на 1.08.2023 року в загальній сумі 23223,99 грн. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач відзиву на позов не надав, проти позову не заперечував, своїх розрахунків не надав, однак просив застосувати строки позовної давності. Суд дослідивши письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. КП «Теплопостачання м. Одеси» створено на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року № 101-V, шляхом злиття КП «Одесатеплоенерго» та КП «Одестеплокомуненерго». Згідно з п.2.1.1. Статуту підприємства, метою його створення є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Відповідачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким обліковуються надані послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячої водив квартирі [ADDRESS] , оскільки він є споживачем теплової енергії. Зазначений будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади і його теплопостачання та гаряче водопостачання забезпечує КП « Теплопостачання м.Одеси» Позивач доводить, що станом з березня 2018 по1 серпня 2023року відповідач у повному обсязі не сплачував послуги\~за спожиту теплову енергію та гарячу воду,у зв`язку з чим,утворилась заборгованість на суму 23080,29 грн. Сторона позивача також стверджує,що послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання підприємством надавались належної якості, про що свідчить відсутність відповідних звернень зі сторони відповідача або інших мешканців будинку, до якого теплопостачання і постачання гарячої води здійснювалось у централізованому порядку.\~Закон не передбачає безоплатного споживання теплової енергії і гарячої води та зобов`язує споживачів здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію і гарячу воду. На обґрунтування позовних вимог КП «Теплопостачання м. Одеси» посилалося на такі докази: розрахунок заборгованості по сплаті за надані комунальні послуги. Суд дослідив надані докази і наведені доводи і дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Пунктом першим частини 1\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»\~встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, Відповідно до статті 32 Закону «Про\~житлово-комунальні\~послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У відповідності до п.18,20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених КМ України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що КП «Теплопостачання міста Одеси» в централізованому порядку забезпечував багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] тепловою енергією і гарячою водою, в тому числі і квартиру [ADDRESS] в цьому будинку. Споживач теплової енергії\~ відповідач не сплачував у повному обсязі послугу з постачання теплової енергії і гарячої води, внаслідок чого виник борг. Розрахунок боргу позивачем виконано, виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку, встановлених в будинку. Положення\~ст.81ч.1 ЦПК України\~передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Пунктом 18 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Крім цього пунктом 12 визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. В Україні дії карантину введено у березні 2020р., а військовий стан з 24.02.2022р. Отже до нарахованої позивачем заборгованості з лютого 2017р. і до березня 2018р. слід застосувати загальний строк позовної давності у 3 роки, а тому заборгованість слід обчислювати з березня 2018р. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню з березня 2018р. по 01.08.2023р. у сумі 23080,29 грн. У відповідності до положень\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн., сплату якого позивачем було відстрочено судом.

Outcome: partial