Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 07.06.2014 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалося, стосунки між сторонами погіршились, у зв`язку з чим подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. Станом на даний час, окрім спільної дитини, сторін нічого не пов`язує. З 07.06.2023 сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, а шлюб між сторонами існує лише формально. Позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні характери, протилежні погляди на життя, різне відношення до сім`ї та до подружніх обов`язків, що призвело до втрати взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Примирення між сторонами неможливе. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 07.06.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що складений актовий запис № 726. 09.02.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 07.03.2024, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 07.03.2024 у судовому засіданні оголошена перерва до 03.04.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання 03.04.2024 позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання 03.04.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 07.06.2014 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції складений актовий запис № 726. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 2). У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112\~СК України\~визначає,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач послалася на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, стосунки між сторонами погіршились, у зв`язку з чим подальше збереження шлюбних відносин стало неможливим. З 07.06.2023 сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, шлюб між сторонами існує лише формально. Позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні характери, протилежні погляди на життя, різне відношення до сім`ї та до подружніх обов`язків, що призвело до втрати взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Примирення між сторонами неможливе. Відповідач докази на спростування указаних обставин суду не надав. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанціями № 5957-2905-4976-0190 від 29.12.2023 (а.с. 3), № TFAK-9D6T-9FUE від 08.02.2024 (а.с. 14), № L172-2K92-2Z4E від 09.02.2024 (а.с. 16). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved