Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Комунальне некомерційне підприємство «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» від імені директора [PERSON] , звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначила, що [PERSON] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Представник зазначає, що згідно актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 18.11.2021 року малолітнього [PERSON] , негайно було відібрано у матері, під час відібрання дитини, матері дома не було. Розпорядженням Малиновської (нині Хаджибейської) районної адміністрації Одеської міської ради від 19.11.2021 року № 535/01-06 «Про невідкладне відібрання малолітнього [PERSON] у матері [PERSON] , та тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення» малолітню дитину було відібрано від матері та влаштовано до КНП «Спеціалізований психоневрологічний Будинок дитини № 3 «Сонечко» ОМР. Наказом Служби у справах дітей малолітня дитина поставлена на первинний облік. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2022 року прийнято рішення про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Представник зазначає, що станом на цей час дитина тимчасово переміщена (евакуйована) до Турецької Республіки у м. Анкара. Мати дитини, його життям не цікавиться, не телефонує, не забезпечує, не надає будь-якої допомоги. На підставі викладеного представник позивача просить: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дитини у розмірі: 1/3 частини усіх видів доходу, на особистий рахунок дитини. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в підготовче засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Чергове судове засідання у справі призначено на 09 квітня 2024 року сторони до суду не з`явились. Представник позивача директор [PERSON] звернулась з листом згідно якого зазначила щодо можливості проведення підготовчого засідання у відсутність представника позивача, в якому також зазначила, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.78). Також, 01.04.2024 року надійшов лист за підписом представника позивача [PERSON] щодо можливості розгляду справи у відсутність позивача, згідно якого представник зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.108). Відповідач [PERSON] до суду також не з`явилась про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положення ч. 11 ст. 128 ЦПК України, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.105-106). Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, до суду також не з`явився, третя особа про час та місце слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно (а.с.107). Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача звернувся на адресу суду з заявами про слухання справи за його відсутності, відповідач про час та слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини не явки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надала, а відтак підстав для відкладення слухання справи не має. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Звертаючись з позовними вимогами щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , представник зазначив, що згідно актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 18.11.2021 року малолітнього [PERSON] , негайно було відібрано у матері, під час відібрання дитини, матері дома не було, протягом всього часу перебування дитини в державному закладі, відповідач, як мати дитини не цікавилась його життям, не відвідала та не проявила бажання побачити чи по спілкуватись з дитиною. Вказані обставини стали підставою звернення до суду. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 594. Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до Повного витягу про народження [PERSON] , вбачається, що відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.15-16). Згідно Розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.11.2021 року № 535/01-06 «Про невідкладне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] та тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення» встановлено, що 18.11.2021 року спеціалістами Служби у справах дітей ОМР було здійснено негайний виїзд за адресою: [ADDRESS] та під час чого було виявлено малолітнього [PERSON] , [INFO] , який за словами [PERSON] протягом 3-х днів перебуває без догляду матері (а.с.17-18). Відповідно до Акту прийому дитини в КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» ОМР від 18.11.2021 року малолітнього [PERSON] прийнято до будинку дитини (а.с.21). Згідно Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, за адресою: [ADDRESS] , в присутності бабусі [PERSON] встановлено - дуже небезпечний рівень безпеки дитини, під час складення акту - мати дитини відсутня (а.с.22-26). Судом встановлено, що згідно з Наказом від. 17.11.2022 року № 141 «Про тимчасове переміщення (евакуацію) групи дітей, зарахованих до КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» ОМР за межі України до Турецької Республіки. Так, згідно Додатку № 1 до Наказу - [PERSON] значиться переміщеним (евакуйованим) до Турецької Республіки (порядковий номер списку евакуйований дітей 17) (а.с.27-30). Наказом від 19.11.2021 року № 259 Про постановку на первинний облік малолітнього [PERSON] поставлено на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування. Дані щодо [PERSON] внесено до банку даних потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів (а.с.33-34). Судом встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2022 року (справа № 521/19702/21) позовні вимоги Органу опіки та піклування в особі Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Територіальний відділ служби у справах дітей Одеської міської ради Малиновського району, про відібрання дитини від матері - задоволено. Відібрано малолітнього [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Стягнуто [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.11.2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини (а.с.35-39). Рішення суду набрало законної сили 16.06.2022 року. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації ОМР від 08.07.2022 року № 200/01-06 [PERSON] надано статусу дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.40). Розпорядженням від 03.08.2022 року № 226/01-06 - малолітнього [PERSON] зараховано на повне державне забезпечення до КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» ОМР, терміном на 6 місяців (а.с.41-42). Судом встановлено. що позивач здійснював дії щодо розшуку відповідача, що відповідно підтверджується листом - відповіддю Департаменту надання адміністративних послуг ОМР та Департаменту праці та соціальної політики ОМР (а.с.43,44). Листом - відповіддю Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі (а.с.53), повідомлено про відсутність відомостей щодо актового запису про смерть, листом відповіддю Одеського слідчого ізолятору повідомлено, що [PERSON] в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не утримувалась (а.с.54). За даними Управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області, за наявною інформацією [PERSON] до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась (а.с.55). За даними листа Центру соціальних служб, за адресою: м. Одеса, вул. Блока, буд. 74 - двері до приміщення не відчинили, зі слів сусідів [PERSON] за вказаною адресою не проживає, у зв`язку з цим, здійснити оцінювання потреб сім`ї/особи та надати необхідні соціальні послуги не вдалось можливим (а.с.56). Також, судом встановлено, що Територіальним відділом Служби у справах дітей ОМР у Малиновському районі було направлено повідомлення-лист [PERSON] щодо необхідності з`явлення до служби з питання з`ясування думки з приводу позбавлення батьківських прав, повідомлення відповідачем отримано не було, за відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.57,58,59) Також, судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 року (справа № 947/23344/21) [PERSON] позбавлено батьківський прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.45-49). Рішення суду набрало законної сили 22.11.2021 року. Отже, з досліджених документів судом встановлено, що з моменту відібрання малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме з 19.11.2021 року, мати дитини була відсутня станом на час відібрання, а також, встановлено, що дитина була залишена матір`ю без догляду з 15.11.2021 року. Протягом часу розгляду справи в суді відповідач до суду не з`явилась, як встановлено матеріалами справи Службою у справах дітей було проведено низку заходів щодо встановлення місця знаходження відповідача. Відповідач, тобто мати малолітнього з листопада 2021 життям дитини не цікавиться не вчиняє будь-яких дій щодо розшуку дитини тощо. Судом досліджується висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.06.2023 року вих. № 1581/01-20 - згідно якого зазначено наступне: Розглянувши проект висновку Служби у справах дітей Одеської міської ради ІЗ № 5532 (вих. від 09.06.2023 № 0851/01-11), встановлено, що на обліку Служби у справах дітей Одеської міської ради перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради малолітнього [PERSON] , було відібрано у матері [PERSON] та влаштовано до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2022 №521/19702/21), у матері [PERSON] відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради з від 08.07.2022 № 200/01-06, малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 03.08.2022 № 226/01-06, малолітній [PERSON] , [INFO] , був зарахований на повне державне забезпечення до КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради. Відповідно до довідки КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради від 19.04.2023 № 389, малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває у закладі з 18.11.2021 по теперішній час. Станом на сьогоднішній день дитина тимчасово переміщена (евакуйована) до Туреччини, м. Анкара. Батьки дитини або інші родичі не телефонують, станом здоров`я дитини та її долею не цікавляться, матеріальної допомоги не надають. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , місце перебування її невідоме. Відомості про батька вказані у свідоцтві про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно з інформацією Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 19.04.2023 № 518ССД/01-29, відсутня будь-яка інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Службою у справах дітей Одеської міської ради направлено рекомендований лист від 10.04.2023 № 06/46 [PERSON] за адресою вилучення дитини: [ADDRESS] , з метою з`ясування її думки щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , але лист повернувся з позначкою «закінчення терміну зберігання». Згідно з інформацією Центру соціальних служб Одеської міської ради від 04.05.2023 № 04/01-1183, [PERSON] , [INFO] , зі слів сусідів, за адресою: [ADDRESS] не проживає. На залишені інформаційні матеріали та запрошення на прийом - [PERSON] до ВСР ЦСС ОМР у Малиновському районі не звернулась. Висновком встановлено, що мати дитини [PERSON] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON] , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не приділяє розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей в повнішому обсязі, матеріальної допомоги не надає. На засідання комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 14.06.2023 мати дитини не з`явилася. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Викладені факти, як кожен окремо так і в сукупності, дають підстави вважати, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітнього сина. На підставі наданих документів та згідно зі ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989; ст.19, 150, ч. 1 п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України ч. 1, 2 ст. 16, ст. 34 п. 1-6 п.п. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", та відповідно до п. 2.10 "Положення про Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради", затвердженого рішенням Одеської міської ради від 26.04.2017 № 1934-VII, проекту висновку Служби у справах дітей Одеської міської ради, а також протоколу засідання комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.06.2023 за № 11: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.7-10). Відповідно до ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Частиною 7 ст.7 СК України, передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.03.21991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема п.2 ч.1 ст.164 СК України, визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (застосовується лише у разі, якщо мати, батько досягли повноліття); жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами (застосовується лише у разі, якщо мати, батько досягли повноліття); вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (застосовується лише у разі, якщо мати, батько досягли повноліття); засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. В даному випадку судом встановлено, що встановити місце знаходження матері дитини є неможливим, остання не з`явилась на засідання з приводу вирішення питання доцільності позбавлення її батьківських прав, є такою, що самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Позбавлення прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька так і для дитини (ст.166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (п.57,58). У п.100 справи «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Не може також бути виправданим захід, що роз`єднує сімейні зв`язки, самим лише посиланням на ненадійний стан батьків, що може бути вирішено за допомогою менш радикальних засобів, такими як цільова матеріальна допомога та соціальна підтримка, а не шляхом розлучення сім`ї (як приклад, рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року). Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.180,181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Як роз`яснено у п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом враховується, що дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, який відповідач не може забезпечити. Зокрема, за час розгляду справи відповідач не довела суду такої можливості. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів в розмірі: 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що заочним рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2022 року (справа № 521/19702/21) вже було вирішено питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини, а саме в розмірі: 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до стягнення повноліття (а.с.35-39). Таким чином, судом встановлено, що питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини вже було вирішено судом у справі про відібрання дитини від матері, а відтак рішення суду в частині щодо стягнення аліментів є таким, що набрало законної сили, та відповідно підлягає до виконання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). На підставі викладеного, з урахування досліджених доказів, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial