Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

01 лютого 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позивач свої вимоги мотивував тим, що до укладеного договору про надання фінансових послуг № 2110231384114 від 12.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 3500 грн. Строк позики становить 16 днів, процентна ставка (базова, фіксована) становить 2%, яка нараховується за кожен день користування позикою. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за Договором про надання фінансових послуг № 2110231384114 від 12.04.2021 року. У подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023/01 від 10.03.2023 відступило ТОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 2110231384114 від 12.04.2021 року, який укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконує, внаслідок чого загальна сума заборгованості становить 35000,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 3500,00 грн., заборгованості за відсотками 31500,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 2110231384114 від 12.04.2021 року в розмірі 35000,00 грн.; понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн.; та витрати на правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн. Ухвалою від 15 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 14 березня 2024 року. Ухвалою від 14 березня 2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 16 квітня 2024 року у зв`язку з першою неявкою відповідача. У судове засідання 16 квітня 2024 року: Представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі, про що постановлено відповідну ухвалу. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 12.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг № 2110231384114 відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Вказаний договір підписано електронно цифровим підписом відповідача, що підтверджено довідкою про ідентифікацію за договором здійснено переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику у сумі 3500 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР Пей». На платіжну картку [PERSON] [NUMBER] здійснено переказ грошових коштів у сумі 3500,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст. ст. 525-527 ЦК України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, який наданий позивачемзаборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 35000,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 3500,00 грн., заборгованості за відсотками 31500,00 грн. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за Договором про надання фінансових послуг № 2110231384114 від 12.04.2021 року. У подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023 від 10.03.2023 відступило ТОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 2110231384114 від 12.04.2021, який укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконує, внаслідок чого загальна сума заборгованості становить 62840,40 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 3500,00 грн., заборгованості за відсотками 59340,40 грн. Відповідно до вищевказаних договорів факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Із витягів з реєстру боржників до вищевказаних договорів факторингу, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За змістом реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги від 10.03.2023 до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] на вказану загальну суму, однак із посиланням на принцип розумності, співмірності і пропорційності , позивач у поданому позові прохає стягнути заборгованість у загальному розмірі 35000,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3500,00 грн та із заборгованості за відсотками у розмірі 31500,00 грн. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, а заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатурута адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги. Згідно положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 13000,00 грн., які підтверджуються договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023, заявкою на надання юридичної допомоги № 623 від 02.01.2024, витягом з акту № 2 про надання юридичної допомоги. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 13000,00 грн. є реальними та підтверджені матеріалами справи. Клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу не надходило, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у вказаному розмірі. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved