Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису відносно сина [PERSON] . \~ \~ \~ \~Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що вона проживає спільно зі своєю родиною: чоловіком, сином, невісткою та малолітніми онуками за адресою: [ADDRESS] . З грудня 2023 року її стосунки з сином і невісткою погіршились, син та його дружина почали систематично проявляти до неї агресію, висловлювати образи, погрози, нецензурну лайку, претензії та обмеження з приводу використання предметів домашнього вжитку, чинити на неї психологічний тиск. Наприклад, їй та чоловікові забороняли користуватись пральною машиною, мікрохвильовою пічкою, забороняли перебувати в кухні чи в коридорі у той час, коли там перебуває її син чи невістка, не дозволяли користуватись балконом та комірчиною. На цьому ґрунті між ними часто виникали суперечки та сварки. В ході сварок невістка виявляла намір покинути квартиру і починала збирати свої речі, які складала в коридорі. Заявник вказує, що в січні 2024 року під час чергової суперечки вона виставила зібрані невісткою пакунки з коридору квартири на сходову клітку, внаслідок чого між ними виникла штовханина. Працівники поліції, які прибули на місце події, склали три протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно неї, сина та невістки. Луцьким міськрайонним судом Волинської області розглянуто вказані протоколи про адміністративні правопорушення, провадження у цих справах було закрито, їх дії були кваліфіковані судом як побутовий сімейний конфлікт, а не як домашнє насильство. Разом з тим, після вказаної події невістка забрала всі свої речі та разом з дітьми переїхала жити в орендовану квартиру. У березні 2024 року її чоловік [PERSON] поїхав на заробітки за кордон. Тож наразі вона проживає лише зі своїм сином [PERSON] . \~ \~ \~ \~Заявник додає, що 04 квітня 2024 року приблизно о 20 год. 20 хв. вона повернулась додому з дачі. У той час її син готував їжу на кухні. Вона вказала синові на необхідність відчинити кватирку, адже через відсутність витяжки пара осідає на вікні та стінах кухні у вигляді патьоків конденсату. У відповідь на зауваження син почав ображати її нецензурною лайкою, принижувати, залякувати фізичною розправою, намагався вигнати її з кухні. При цьому вона чинила опір, внаслідок чого син порвав на ній одяг. В подальшому син вдарив її у ліву сторону нижньої щелепи. Від несподіванки і болю вона закрила місце удару рукою, [PERSON] вдарив її ще раз, травмувавши зовнішню ділянку кисті лівої руки. Після цього вона викликала поліцію. Прибувши на виклик працівники поліції вручили [PERSON] терміновий заборонний припис, яким упродовж п`яти днів йому заборонено перебувати в місці проживання постраждалої особи, а також в будь-який спосіб контактувати з нею. Крім того, відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. \~ \~ \~ \~Також заявник вказує, що вона має побоювання за свою безпеку, адже проживає з кривдником в одній квартирі, її нема кому захистити. Зважаючи на наявність високого ризику повторного вчинення [PERSON] насильства відносно неї, вважає необхідним застосувати до нього тимчасові обмеження. З огляду на вказані обставини, враховуючи вчинення [PERSON] відносно неї домашнього насильства, а також ураховуючи наміри кривдника, які він висловлює у погрозах, [PERSON] вважає себе жертвою домашнього насильства, в зв`язку з чим вона потребує захисту, передбаченого Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». \~ \~ \~ \~На підставі наведеного заявник просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, покласти на нього такі обов`язки: заборонити [PERSON] перебувати у місці спільного проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] наближатись на відстань менше 300 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб на 6 місяців; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею строком на 6 місяців. Ухвалою судді від 16 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Заявник [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, суду пояснила, що [PERSON] систематично вчиняє відносно неї насильство фізичного та психологічного характеру. Заявник просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , оскільки жодні інші заходи не допоможуть їй захиститись від кривдника. Представник заявника адвокат Цехош А. М. вимоги заяви підтримав з підстав, які зазначені в заяві, яку просить задовольнити в повному обсязі. Додатково суду пояснив, що є високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не прибув, повідомлявся засобом телефонного зв`язку, а також розміщення судового оголошення, що відповідає вимогам ч. 9 ст. 128 ЦПК України. Заслухавши заявника, представника заявника дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення за таких підстав. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Суд встановив, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та вони спільно проживають за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а. с. 11). Копією термінового заборонного припису серії АА № 399656 від 04 квітня 2024 року підтверджується, що [PERSON] 04 квітня 2024 року вчинив відносно матері [PERSON] домашнє насильство фізичного, психологічного характеру (а. с. 14). Довідкою КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» № 2875 від 05 квітня 2024 року підтверджується, що [PERSON] звернулась до травмпункту, вказавши, що її побив син, та їй діагностовано: забій м-тканин обличчя правого плеча, лівої кисті, підшкірні крововиливи (а. с. 15). З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12024035580000334 вбачається, що 08 квітня 2024 року [PERSON] звернулась в поліцію з повідомленням про вчинення відносно неї кримінального правопорушення. Короткий виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 04 квітня 2024 року приблизно о 20 год. 30 хв. [PERSON] , перебуваючи у квартирі [ADDRESS] , діючи умисно,

Outcome: partial