Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Панасюк І.І. 26 січня 2024 року звернувся в суд із даним позовом до [PERSON] , який обґрунтовує тим, що позивач є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . На сусідній земельній ділянці знаходиться домоволодіння [PERSON] , жительки [ADDRESS] . Відповідачка у 2022 році без відповідних дозволів та погоджень із державними органами розпочала незаконне втручання в роботу місцевої меліоративної системи. Зокрема, облаштувала штучну водойму, розширила без дозволу компетентних органів меліоративну канаву і облаштувала дамбу. Ці дії спричинили підтоплення сусідніх ділянок, у тому числі земельної ділянки позивача, що унеможливило ведення сільського господарства. Підтоплення не лише приносить незручності на даний час у вигляді порушення умов експлуатації будівель та споруд, пригнічення та загибелі зелених насаджень, але й є причиною невідворотних наслідків у майбутньому, таких як засолення і заболочування ґрунтів, просадкових деформацій у підтоплених масивах лесових порід, що нерідко зумовлює аварійні ситуації для споруд, побудованих без урахування майбутнього замочування лесової товщі, ерозії підвалин легких будівель і споруд. Крім того, підтоплення призводить до зміни хімічного складу ґрунтових вод, забруднення поверхневих і підземних вод, деградації ґрунтового покриву. Позивач разом із дружиною [PERSON] звертались до відповідачки із проханням знести дамбу та демонтувати паркан, однак вона цього не зробила. У листопаді 2022 році за результатами звернення [PERSON] комісія Ратнівської селищної ради рекомендувала [PERSON] знести дамбу та демонтувати паркан. На сьогоднішній день остання рекомендацій комісії не виконала, порушень не усунула. У зв`язку з воєнним станом в Україні інші контролюючі органи та служби, до повноважень яких належить вжиття заходів впливу, не задіювалися. За наведених підстав просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] , шляхом знесення дамби, демонтажу паркана та відновлення канави уздовж присадибної ділянки [PERSON] та [PERSON] , а також стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати. Ухвалою суду від 02.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, установлено відповідачці строк для надання відзиву. Відповідачка та її представник 04 березня 2024 року скерували на адресу суду відзив, у якому зазначили, що земельна ділянка та дві канави, які є предметом спору, є землями загального користування і належать Ратнівській селищній раді. Водночас, доказів того, що Ратнівська селищна рада уповноважила [PERSON] на звернення до суду з позовом, позивач не надав і таких повноважень він не має. Крім того, у позові помилково вказано [PERSON] відповідачкою, оскільки власником земельної ділянки, розташованої на [ADDRESS] , є [PERSON] . З дозволу керівника Ратнівського управління осушувальних систем і безпосереднього огляду ним меліоративної канави, яка розміщена ліворуч від присадибної ділянки [PERSON] , навесні 2015 року було поглиблено меліоративну канаву і переобладнано її під ставок. Від ставка прокладено трубу для стоку опадів до меліоративної канави, на неї висипано ґрунт. З метою недопущення худоби на земельну ділянку, яка належить [PERSON] , та засипання ставка сільською худобою було установлено огорожу. Ні ставок, ні огорожа навколо ставка не перешкоджають користуватись земельною ділянкою, яка є у власності позивача, оскільки вони розміщені ліворуч від земельної ділянки [PERSON] і не мають спільної межі з ділянкою, яка належить [PERSON] . На межі земельної ділянки [PERSON] є канава, яка бере свій початок від огорожі земельної ділянки, належної [PERSON] , і впадає у меліоративну канаву, яка не межує із земельною ділянкою [PERSON] .. Відповідачка зі своїм сином за власні кошти 01 лютого 2024 року найняли трактор і здійснили поглиблення канави. Стверджують, що підтоплення земельних ділянок [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відбулось через значну кількість атмосферних опадів у 2022-2024 роках. Просять відмовити у позові за безпідставністю та стягнути з позивача на користь відповідачки сплачені останньою витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали із підстав, зазначених у позові. Позивач пояснив, що відповідачка орієнтовно у 2015 році розширила меліоративну канаву, у місці закінчення розширення - насипала дамбу, таким чином створила ставок довжиною 60 м шириною 12-14 м, у якому затримувалася вода, не маючи можливості стоку в наступну канаву. Саме внаслідок указаних дій відповідачки вода збирається у створеному на місці розширення канави ставку, спричиняючи підвищення рівня ґрунтових вод й, відповідно, підтоплення його земельної ділянки, оскільки вона знаходиться нижче земельної ділянки відповідачки. Крім цього, [PERSON] самовільно установила паркан навколо земельної ділянки площею 0,14 га, що належить територіальній громаді, здійснивши її захват. Просить позов задовольнити. Представник позивача пояснив, що відповідачка всупереч ст.ст.59, 82 Водного кодексу України без жодного передбаченого законом дозволу здійснила втручання у меліоративну систему, а саме розширила канаву й наприкінці канави насипала дамбу, створивши таким чином ставок, що акумулює воду. Через дамбу відповідачка проклала трубу діаметром 150 мм, однак остання не спроможна пропустити значний об`єм води із ставка. Оскільки земельна ділянка позивача нижче рівня води в ставку, тому відбувається її підтоплення. Відповідачка самовільно захопила земельну ділянку навколо канави, обгородила її, посадила малину, сад. На підтвердження факту підтоплення ділянки покликається на акти комісії Ратнівської селищної ради, що виїжджала за зверненням дружини позивача. Земельно-інженерну експертизу не проводили. Відповідачка позов не визнала, пояснила, що земельна ділянка за адресою місця її проживання належала її чоловікові, який помер. Будинок після смерті батька успадкував син, а право власності на ділянку на даний час у порядку спадкування не перереєстровано. Оскільки ліворуч меліоративної канави знаходилося пасовище й на ділянку заходила худоба вона із сином обгородили канаву й ділянку дерев`яним штахетником. На прохання її сина начальник управління осушувальних систем дав усний дозвіл на розширення канави, що вони, найнявши екскаватор, навесні 2015 року і зробили. На виході з канави проклали меліоративну трубу, будь-яких дамб не створювали. Указала, що у 2022 2023 роках підтоплення зазнали усі земельні ділянки в селі, а не лише позивача. Згадана канава із ділянкою позивача не межує. У лютому вона із сином поглибили прилеглу канаву (рівчак), розчистили від сміття. Визнала, що самовільно захопила ділянку площею 0,045 га. Представник відповідачки пояснила, що будь-яких перешкод відповідачка позивачу в користуванні земельної ділянки не чинить, облаштований [PERSON] ставок знаходиться на відстані від ділянки [PERSON] . На даний час пересічна канава (рівчак) між земельними ділянками відповідачки і Кіпень [PERSON] відновлена шляхом її поглиблення. Представник Ратнівської селищної ради у судове засідання не з`явився, просив справу розглянути за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд установив такі факти та відповідні їм правовідносини. Установлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки на [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.16), а також земельної ділянки на цій же вулиці для ведення особистого селянського господарства (а.с.17). Документально підтверджено планом меж земельної ділянки (а.с.16 зворот), технічною документацією із землеустрою (а.с.40-45), що земельна ділянка позивача межує із земельною ділянкою на [ADDRESS] , що за життя була виділена [PERSON] , чоловікові відповідачки, який помер. [PERSON] пояснила, що після смерті [PERSON] вона відмовилася від спадщини, а житловий будинок успадкував син, земельну ділянку останній успадкував також, однак правовстановлюючих документів не отримав через брак коштів. Відповідачка разом із сином проживає в успадкованому ним будинку. Проте жодна із сторін у передбаченому законом порядку та строки доказів на підтвердження того, хто після смерті [PERSON] є власником земельної ділянки на [ADDRESS] , суміжною із ділянкою позивача, не надала, клопотань про витребування таких доказів не заявляла. Одночасно [PERSON] визнала, що на відстані орієнтовно 50 м від межі земельної ділянки позивача вона разом із сином самовільно без будь-якого на те дозволу відповідних органів захопила земельну ділянку навколо меліоративної канави, що знаходиться ліворуч ділянки на [ADDRESS] (на схемі В-Г, а.с. 44 зворот). При цьому суд достеменно установив, що відповідачка разом із сином орієнтовно у 2015 році поглибили та розширили існуючий меліоративний канал, у місці закінчення розширення шляхом насипу ґрунту облаштували дамбу, у якій проклали меліоративну трубу діаметром 150 мм, таким чином створили ставок, огородивши його дерев`яним парканом. Ці обставини стверджуються поясненнями сторін, їх представників, показаннями свідків [PERSON] , старости Жиричівського округу [PERSON] , спеціаліста-землевпорядника [PERSON] , листом за підписом Ратнівського селищного голови від 04.11.2022 на звернення [PERSON] (а.с.19), листом, підписаним секретарем цієї ради, від 13.07.23 на адвокатський запит [PERSON] (а.с. 23). Крім цього, свідки - староста Жиричівського округу [PERSON] , спеціаліст-землевпорядник [PERSON] дали показання про те, що розширений та поглиблений меліоративний канал, а також земельна ділянка навколо нього перебуває на балансі селищної ради, що свідчить про самовільний захват даних об`єктів відповідачкою (членами її сім`ї). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. За правилами ст.103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо. Відповідно до ст. 104 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Позивач покликається на порушення права користування власною земельною ділянкою внаслідок її підтоплення через облаштування відповідачкою ставка шляхом розширення меліоративного каналу. Причиною такого підтоплення називає акумулювання значного об`єму води створеним відповідачкою ставком на місці меліоративного каналу, низьку пропускну здатність прокладеної [PERSON] від ставка до пересічного каналу (рівчака) меліоративної труби (150 мм) у облаштованій нею ж дамбі на межі ставка, а також розміщення його земельної ділянки нижче земельної ділянки відповідачки. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підтвердження своїх доводів про причину підтоплення власної земельної ділянки позивач посилається на показання свідка своєї дружини [PERSON] та листи Ратнівської селищної ради на її та адвоката звернення. Так, із листа за підписом селищного голови від 04.11.2022 (а.с.19) убачається, що при виїзді на місцевість було виявлено, що уздовж присадибної ділянки [PERSON] поглиблений та розширений існуючий меліоративний канал, який перегороджений штучною дамбою з можливістю перетікання води у меліоративний канал, який заходиться за межами приватної земельної ділянки [PERSON] . Згідно із цим же листом глибина канави, яка перпендикулярно входить у меліоративний канал, по всій її довжині становила орієнтовно до 0,3 м. Від меліоративного каналу до повороту (орієнтовно 30-35 м) канава візуально не проглядається, тобто така канава практично не може виконувати функції осушення навколишньої території; через тривалі дощі цьогоріч (2022 рік) обидві присадибні ділянки частково підтоплені. Із пояснень сторін, показань свідків [PERSON] , [PERSON] установлено, що до складу комісії, яка згідно із вказаним вище листом виїжджала для огляду земельної ділянки, входили заступник селищного голови [PERSON] , начальник земельного відділу [PERSON] , староста [PERSON] , землевпорядник [PERSON] . Допитана у судовому засіданні [PERSON] , спеціаліст-землевпорядник Ратнівської селищної ради, дала показання про те, що, на її думку, створення ставка на місці меліоративного каналу не може бути причиною підтоплення земельної ділянки позивача. Свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили, що у 2022 -2023 роках рівень води внаслідок природніх опадів був значно вищим, ніж у попередні роки, не виключають причину підтоплення у цьому. На переконання суду, жодна із вказаних осіб не має повноважень та спеціальної освіти, яка б надавала право стверджувати про причину підтоплення земельної ділянки позивача. Загалом досліджені докази без підтвердження іншими належними й допустимими доказами не дають можливості суду категорично стверджувати про причинно-наслідковий зв`язок між облаштуванням ставка на місці меліоративного каналу та підтопленням земельної ділянки позивача. Суд уважає, що при розгляді цієї справи та при встановленні дійсної причини затоплення земельної ділянки необхідні спеціальні знання у галузі гідрогеології та екології. Однак позивач доказів на підтвердження підтоплення земельної ділянки, рівня ґрунтових вод від поверхні землі на його земельній ділянці в період підтоплення, рівня води у розширеному меліоративному каналі не надав, до відповідних установ, що володіють спеціальними знаннями у сфері гідромеліорації, зокрема з приводу установлення причини підтоплення земельної ділянки, не звертавсяй такого наміру не виявив. Таким чином, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що факти, викладені позивачем та представником, є лише припущеннями. Крім цього, позивач не довів, які його права та інтереси порушила відповідачка, самовільно захопивши частину меліоративного каналу та земельної ділянки навколо нього, що перебувають на балансі місцевої ради. У таких діях [PERSON] убачається порушення прав власника вказаних об`єктів, яким позивач не є й представляти інтереси цього власника не уповноважений. Відтак з огляду на недоведеність позовних вимог, суд у їх задоволенні відмовляє. За правилами\~ ст.\~141\~ЦПК України,\~що регламентує\~розподіл \~судових витрат\~між сторонами, судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються,\~зокрема,\~ у разі відмови в позові на позивача. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~положень ст.\~137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Між [PERSON] та адвокатом Токарською В.Г. 29 лютого 2024 укладено договір про надання правничої допомоги №4 (а.с.52). Відповідно до акту виконаних робіт від 29.02.2024 (а.с.55) розмір плати за надання правової допомоги у даній справі складає 2000 грн. У зазначену суму включено надання усної консультації - 300 грн, ознайомлення із матеріалами, наданими клієнтом, опрацювання нормативно-правових актів і судової практики, формування правової позиції у справі 400 грн, складання відзиву й додатків до нього 800 грн, участь у судовому засіданні 500 грн. Про сплату [PERSON] адвокату Токарській В.Г. 2000 грн витрат на правничу допомогу свідчить квитанція до прибуткового касового ордера №4 від 29.02.2024 (а.с.54). У статті 137 ЦПК України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною - опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Позивач, його представник будь-яких заперечень щодо розміру понесених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу не навів. Відповідно до ст. 19 Закону України\~\~«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно із ст. 30 цього ж Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.\~ Указана у розрахунку сума гонорару, на думку суду, відповідає обсягу наданої правової допомоги [PERSON] . Відтак із позивача на користь відповідачки підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Outcome: dismissed