Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 жовтня 1996 року у виконавчому комітеті Жемчужинської сільської ради Нижньогірського району Автономної Республіки Крим Україна, актовий запис № 11. Позов обґрунтовується тим, що 18 жовтня 1996 року сторони уклали шлюб, мають спільного сина, який в теперішній час досяг повноліття. Більше 20 років сторони проживаються окремо, шлюбні стосунки фактично припинені. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння та поваги. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На цій підставі просить не надавати сторонам строку на примирення. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав заяву про підтримання позову повністю та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог п. 19 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) та ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позов не подала. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Судом із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 18 жовтня 1996 року сторони уклали шлюб. Нормою ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 55 СК дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбне життя сторін не склалося, негаразди в сім`ї є тривалими, позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу і заперечує проти надання строку на примирення. Положенням ч. 2 ст. 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам позивача. Відповідач [PERSON] не висловила своєї позиції щодо зміни прізвища, тому їй слід залишити теперішнє прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141\~ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved