Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач мотивує, що 14 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2467701. У відповідності до п.п.1.1 кредитного договору, укладення вище вказаного договору здійснено сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечено клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснена при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Відповідно до п.п.9.7 кредитного договору, договір був укладений шляхом направлення його тексту підписаного з боку товариства аналогом власноручного підпису уповноваженого особи та відтиску печатки, які відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Згідно п.п. 2.1 кредитного договору, кредит надавався товариством у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену ним в особистому кабінеті. Порядок обчислення (нарахування) процентів, пролонгація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами кредитному договорі. Підписанням кредитного договору відповідач [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Лінеура Україна», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. 05 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №05052023, у відповідності до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 05 травня 2023 року до Договору факторингу №05052023, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 42964, 40 грн., з яких: 14000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28964, 40 грн. - сума заборгованості за процентами. На підставі п.1.3 Договору факторингу з відповідними змінами внесеними Додатковою угодою №2 від 28 липня 2021 року, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом десяти робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства (а.с.2-5). Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2023 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву та пред`явлення зустрічного позову(а.с.44). 22 грудня 2023 року, ухвалою суду, в цивільній справі витребувано письмові докази у ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Лінеура Україна», закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд (а.с.53-54). На виконання вище вказаної ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2023 року, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано витребувані письмові докази (а.с.56-63). 26 лютого 2024 року за вхідним №1089/24 відповідач [PERSON] подала заяву про зменшення позозовних вимог позивача, з підстав, що з позивачем ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» погоджено суму до сплати у розмірі 34 200 грн., та додатково надано гарантійний лист ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 14 лютого 2024 року №006826248-ГЛ (а.с.70-71). У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з`явився, 30 січня 2024 року за вхідним №ЕС-547/24 надіслав заяву за змістом якої просив судовий розгляд цивільної справи провести у відсутності представника (а.с.56-58). Відповідач [PERSON] , взявши участь у судовому засіданні 01 лютого 2024 року позовні вимоги визнала, просила оголосити у справі перерву для врегулювання спору з відповідачем, та будучи інформована про судовий розгляд 11 квітня 2024 року, не прибула, подала заяву про неможливість прибуття, у зв`язку з професійною зайнятістю, зазначивши на слухання без її участі, одночасно подавши докази у виді квитанції та платіжної інструкції щодо виконання боргового зобов`язання згідно гарантійного листа (а.с.73-75). Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення учасників справи, вивчивши зміст заяв про слухання без їх участі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивач повинен зазначити і довести підстави позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свої матеріально-правові вимоги. Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі "Церква села Сосулівка проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції закріплює "право на суд", в якому право на доступ до суду - право порушити провадження у судах щодо прав та обов`язків цивільного характеру - становить тільки один з його аспектів (див. "Голдер проти Об`єднаного Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія A, N 18, ст. 18, п. 36). Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (див. "Беллет проти Франції", рішення від 4 грудня 1995 року, Серія A, N 333-Б, ст. 42, п. 36). Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», з врахуванням наступного. Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У відповідності ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із практикою Європейського Суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. В ході судового розгляду із досліджених судом доказів встановлено, що згідно договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14 жовтня 2021 року №2467701, сторонами є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] (а.с.6-12). Згідно п.п. 1.1, п.п. 1.2 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний застосунок «Сredit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІКС товариства. На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 14 000 гривень (а.с. 6-12). За змістом договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14 жовтня 2021 року №2467701 між сторонами узгоджено порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів, порядок продовження строку користування кредитом, авто пролонгація, порядок повернення кредиту і сплати процентів, права і обов`язки сторін, відповідальність сторін, обставини не переробної сили, порядок взаємодії за договором (а.с.6-12). Місцем виконання договору є місцезнаходження товариства, зазначене в розділі 11 (а.с.6-12). У договорі про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14 жовтня 2021 року №2467701, згідно розділу 11, вказано юридичні адреси та реквізити сторін. Зі сторони позикодавця - ТОВ «Лінеура Україна», код ЄДРПОУ 42753492, ліцензія на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг від 04 квітня 2019 року, видана на підставі розпорядження НКФП №529, місцезнаходження м.Київ вул..Дніпровська Набережна, №25 п.318, поточний рахунок ІВАN [NUMBER] , банк АТ КБ «ПриватБанк» МФО 320649 тел. 0 (800) 330 733, Еmail:info@credit7.ua (а.с.6-12), та зі сторони клієнта - [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , контактні дані споживача, особистий кабінет, номера мобільних телефонів [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , Еmail:kyzmenko@gmail.com, [INFO] , контакні дані третьої особи 380930175527, ст.182 КК України роз`яснено, підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором К835, 14.10.2021 10:20:31 [PERSON] (а.с.6-12). При перевірці місця реєстрації відповідача [PERSON] , Мліївська сільська рада Черкаського району Черкаської області листом від 15 грудня 2023 року за вхідним №ЕП-3426/23, повідомила про зміну місця проживання відповідача, вказавши адресу [ADDRESS] (а.с.49-50). До укладеного договору додано паспорт споживчого кредиту з наявною інформацією, яка надається споживачу, із зазначенням інформації та контактних даних кредитодавця, інформація та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти (а.с.14-15). Згідно додаткового договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11 листопада 2021 року №2467701, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] додатково погоджено строк користування кредитом на строк 27 днів, дату повернення кредиту 09 грудня 2021 року, орієнтовану реальну річну процентну ставку - 33373,41% , орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення додаткового договору - 21522,20 грн. (а.с.16-17). Крім того, до додаткового договору від 11 листопада 2021 року додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в якій відображено види платежів за кредитом, реквізити для оплати (а.с.17). 05 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №05052023, у відповідності до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належну йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.20-22). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №05052023 від 05 травня 2023 року, вказаний Реєстр боржників передано в повному об`ємі (а.с.23). Як вбачається із Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №05052023 від 05 травня 2023 року, відповідач [PERSON] рахується боржником, сума заборгованості якої становить 42964, 40 грн. (а.с.24). Вказана сума заборгованості відповідає сумі, вказаній у розрахунку заборгованості за кредитним договором №2467701 від 14 жовтня 2021 року (а.с.25). Відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 23 березня 2017 року №691, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, крім професійної діяльності на ринку цінних паперів (а.с.28-29). ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є юридичною особою і, як юридична особа має Статут, затверджений загальними зборами учасників від 18 жовтня 2023 року, який є установчим документом, та регламентує порядок створення і припинення юридичної особи, правове становище і межі правоздатності (а.с.26, 35-39). Розпорядженням Державної комісії з регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 27 лютого 2012 року №8462, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи Серії [NUMBER] (а.с.27). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи Серії [NUMBER] від 19 березня 2019 року, ТОВ «Лінеура Україна», код ЄДРПОУ 42753492, розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 19 березня 2019 року №394 реєстраційний номер 13103919, надано види фінансових послуг (а.с.30), вказаний статус юридичної особи підтверджується і Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18 лютого 2022 року (а.с.32-33). Розпорядженням Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 04 квітня 2019 року №529 видано ТОВ «Лінеура Україна» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, крім професійної діяльності на ринку цінних паперів (а.с.31). У підготовчому засіданні 22 грудня 2023 року постановлено ухвалу про витребування у цивільній справі у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» м.Київ та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» м.Київ первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують факт перерахування зі сторони ТОВ «Лінеура Україна» коштів [PERSON] за кредитним договором №2467701 від 14 жовтня 2021 року, в тому числі копії договору, заяви на отримання кредиту, інформації щодо повідомлення про зміну кредитора (а.с.53-54). На виконання вище вказаної ухвали суду, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано наступну інформацію від 30 січня 2024 року за вхідним №547/24. ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надано довідку від 24 січня 2024 року №2643_240124132146 про перерахування коштів на платіжну картку клієнта на підставі договору ФК-19/03-21 від 12 березня 2019 року, 14 жовтня 2021 року 10:22:09 зараховано 14000 грн. на картку [NUMBER] (а.с.62). Вище вказана платіжна картка належить [PERSON] , остільки нею не спростовано дану обставину та не заперечувався факт отримання кредитних коштів (а.с.62). Крім того, у виді письмового доказу, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано розрахунок заборгованості за договором №2467701 від 14 жовтня 2021 року про надання коштів позичальнику [PERSON] на умовах споживчого кредиту, станом на 05 травня 2023 року, яка складає 42964, 40 грн. (а.с.59-61). При цьому у розрахунку додатково зазначено, що товариство не здійснює нарахування штрафних санкцій згідно договору за період, визначений п.6 Перехідних та прикінцевих положень Закону України (а.с.59-61). Копії первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують факт перерахування зі сторони ТОВ «Лінеура Україна» коштів [PERSON] за кредитним договором №2467701 від 14 жовтня 2021 року, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані ТОВ «Лінеура Україна» до суду, на виконання ухвали суду від 22 грудня 2023 року про витребування доказів (а.с.53-54). Відповідач [PERSON] , 26 лютого 2024 року подала заяву за вхідним №1089/24 про зменшення позозовних вимог позивача, з підстав, що з позивачем ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» погоджено суму до сплати у розмірі 34 200 грн., та в підтвердження, надала гарантійний лист ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 14 лютого 2024 року №006826248-ГЛ (а.с.70-71). Як вбачається із квитанції №0.0.3497358428.1 від 28 лютого 2024 року та платіжної інструкції №0,0.35493892451 від 24 березня 2024 року, відповідачем [PERSON] відповідно до гарантійного листа від 14 лютого 2024 року №006826248-ГЛ сплачено позивачу ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму боргу в розмірі 22 800 грн. (а.с.73-75). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, ст.ст. 626,628 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася, ч.2 ст.639 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, згідно ст.ст.205,207 ЦК України. Як вбачається із матеріалів справи, оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» №2664-ІІІ від 12 липня 2001 року, договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону; заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розмішено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Укладення договору вищевказаним способом узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, відповідно до яких Верховний Суд застосував умови договору з застосуванням електронного цифрового підпису щодо кредитування, які розміщені на веб-сайті кредитодавця. Паперовий екземпляр не був підписаний, підписаний був лише електронний договір. Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VІІІ договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІV а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» №675-УІІІ. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VШ зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму, ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІV. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно наданого розрахунку ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором №2467701 від 14 жовтня 2021 року про надання коштів позичальнику [PERSON] на умовах споживчого кредиту, станом на 05 травня 2023 року, сума боргу складає 42964, 40 грн. (а.с.59-61). Вказана сума встановлена судом на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до гарантійного листа ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 14 лютого 2024 року №006826248-ГЛ, при умові виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором у сумі 34 000 грн. у період з 14 лютого 2024 року по 28 квітня 2024 року, а саме при здійсненні платежів у визначений термін: 11400 грн. до 28 лютого 2024 року, 11400 грн. до 28 березня 2024 року, 11400 грн. до 28 квітня 2024 року, у компанії в подальшому будуть відсутні фінансові вимоги за вище вказаним договором, та у випадку порушення зазначених умов стосовно строків та обсягу платежів, гарантійний лист врачає свою силу (а.с.71). Відповідач [PERSON] вимоги гарантійного листа виконує, що підтверджується письмовими доказами у виді квитанції №0.0.3497358428.1 від 28 лютого 2024 року та платіжної інструкції №0,0.35493892451 від 24 березня 2024 року (а.с.74-75). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. У своїх рішення Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, вказує, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку ТОВ «Лінеура Україна»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Зазначені обставини судом перевірені на підставі пояснень сторін і досліджених доказів. Такі висновки відповідають правовим позиціям, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) та у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15). Враховуючи, що відповідач виконує свої зобов`язання щодо погашення суми позики, згідно до гарантійного листа ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 14 лютого 2024 року №006826248-ГЛ і залишок боргу складає 11 200 грн., та заміна первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу №05052023 від 05 травня 2023 року на нового кредитора ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», не можуть трактуватися на користь відповідача, як причини невиконання зобов`язання, то, суд, на підставі досліджених доказів, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Згідно ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі: задоволення позову - на відповідача; відмови в позові - на позивача; часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат у виді судового збору. Так, позивачем у справі сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №48612 від 07 листопада 2023 року (а.с.1), які суд, згідно ст. 141 ЦПК України, вважає підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем витрати на сплату судового збору необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в розмірі 699, 70 грн, виходячи з розрахунку, що розмір задоволених позовних вимог 11200 грн. х 2684,00 грн. (сума сплаченого судового збору) : 42954, 40 (розмір заявлених позовних вимог). Позов підтверджується: копією договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14 жовтня 2021 року №2467701; копією паспорту споживчого кредиту; копією додаткового договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 11 листопада 2021 року №2467701; копією Договору факторингу №05052023 від 05 травня 2023 року; копією Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №05052023 від 05 травня 2023 року; копією Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №05052023 від 05 травня 2023 року; копією розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 23 березня 2017 року №691; копією Статуту ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 18 жовтня 2023 року; копією Розпорядження Державної комісії з регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 27 лютого 2012 року №8462; копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи Серії [NUMBER] від 19 березня 2019 року; копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18 лютого 2022 року; копією Розпорядження Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 04 квітня 2019 року №529; копією довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надано довідку від 24 січня 2024 року №2643_240124132146; копією розрахунку заборгованості за договором №2467701 від 14 жовтня 2021 року від 05 травня 2023 року; заявою [PERSON] від 26 лютого 2024 року за вхідним №1089/24 про зменшення позозовних вимог позивача; гарантійним листом ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 14 лютого 2024 року №006826248-ГЛ; квитанцією №0.0.3497358428.1 від 28 лютого 2024 року; платіжною інструкцією №0,0.35493892451 від 24 березня 2024 року; платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №48612 від 07 листопада 2023 року. На підставі наведеного та

Outcome: partial