Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом до відповідачів та просить суд: 1) визнати позивача батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; 2) внести зміни до актового запису № 27 від 18 листопада 2011 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , а саме виключити відомості про батька [PERSON] (в графі «Батько») та зазначити (внести зміни) батьком дитини - [PERSON] , [INFO] (в графі «Батько»), прізвище дитини змінити з « [PERSON] » на « [INFO] », по батькові дитини змінити з « [PERSON] » на « [INFO] ». Позов мотивує тим, що 24 листопада 2007 року відповідачі зареєстрували між собою шлюб. Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2013 року шлюб між відповідачами було розірвано. До розірвання шлюбу відповідачка [PERSON] певний період часу проживала з позивачем. [INFO] народилася [PERSON] . Оскільки на момент народження дитини відповідачі перебували в зареєстрованому шлюбі, то в актовому записі про народження дитини відповідача [PERSON] було записано батьком. Однак, біологічним батьком дитини є саме позивач, що підтверджується письмовими доказами. Оскільки позивач є біологічним батьком, тому звернувся до суду з цим позовом. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не надіслав, однак надіслав заяву про визнання позову. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Суду пояснив, що в момент зачаття дитини проживав разом з відповідачкою [PERSON] , а тому є батьком народженої нею дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Суду пояснила, що в момент зачаття дитини проживала разом з позивачем, а тому він є батьком народженої нею дитини. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 2011 року листопада місяця 18 числа зроблений відповідний актовий запис за № 27, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18 листопада 2011 року. Батьком дитини є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а. с. 9). З матеріалів справи слідує, що 24 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2007 року листопада місяця 24 числа зроблено відповідний актовий запис за № 916, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24 листопада 2007 року (а. с. 10). Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2013 року шлюб між відповідачами було розірвано (а. с. 11). Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ст. 133 СК України). Саме на підставі ч. 1 ст. 122 СК України батьком дитини [PERSON] було записано відповідача у справі [PERSON] . Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. За змістом п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Оскільки запис про батька дитини [PERSON] у Книзі реєстрації народжень учинено, згідно з ч. 1 ст. 122 СК України, відповідно позивач [PERSON] має право на звернення до суду з цим позовом про визнання батьківства. За змістом п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Судом установлено згідно з поясненнями позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] , що вони в момент зачаття дитини проживали разом. Відповідачі ці обставини не оспорювали, а цей позов визнали повністю. Звітом про встановлення батьківства підтверджується, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON] з ймовірністю 99,995 відсотків (а. с. 12). Згідно з вищевикладеним, суд доходить до висновку, що з урахуванням сукупності досліджених судом доказів можливо стверджувати про те, що позивач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] . Згідно зі ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи те, що суд дійшов до переконання визнати позивача батьком дитини, відповідно за наявності цього, суд уважає внести зміни до актового запису про народження дитини, а саме виключити відомості про батька дитини, зазначити у цьому актовому записі позивача батьком дитини, а також змінити прізвище та по батькові дитини. У змісті позову [PERSON] просить залишити за ним понесені судові витрати, а тому враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, судові витрати позивача розподіленню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved