Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

До суду надійшла справа за позовом [PERSON] ( [ADDRESS] ) до Об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків № № [NUMBER] , [ADDRESS] ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позивач [PERSON] в позові зазначив, що 04 липня 2022 року між ним та Об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків № [ADDRESS] укладено строковий трудовий договір (контракт) на 3 місяці, відповідно до якого [PERSON] було прийнято на посаду управителя з адміністративної діяльності ОСББ. 08.08.2022 року [PERSON] була подана заява про дострокове розірвання трудового договору за власним бажанням з 01.09.2022 року у зв`язку з невиконанням керівництвом ОСББ законодавства про працю і умов трудового договору. В подальшому, позивач звернувся до суду із позовом до Об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків [ADDRESS] про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Рішенням суду від 25.04.2023 року по справі № 522/13390/22-Е позовну заяву [PERSON] про стягнення вихідної допомоги при звільненні було задоволено та стягнуто з Об`єднання співвласників Сімекс багатоквартирних будинків №№ [NUMBER] , [ADDRESS] на його користь вихідну допомогу при звільненні в розмірі 51\~000,00 гривень. Зазначає, що 11.10.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. було відкрито виконавче провадження № 73017879 з виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2023 року по справі № 522/13390/22-Е, та 16.10.2023 року та 02.11.2023 року кошти надійшли на банківський рахунок позивача, що підтверджується банківською випискою. Вважаючи, що відповідач затримав йому виплату заробітної плати, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача за затримку виплати розрахунку при звільнені (вихідної допомоги) за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року в розмірі 102\~613,05 гривень. Ухвалою суду від 03 січня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження\~ у справі. Встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду даної справи. 04 березня 2024 року відповідач Об`єднання співвласників Сімекс багатоквартирних будинків №№ [NUMBER] , [ADDRESS] не погодившись із позовом, надало суду відзив на позовну заяву, в якому просило суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що вимоги позивача є необґрунтованими, спір є штучним та надуманим, адже судом вже вирішувалося питання про стягнення з ОСББ «СІМЕКС» на користь [PERSON] середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільнені (звільнення з 01.09.2022 року) за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року у сумі 102 613,05 гривень, а саме в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебував позов [PERSON] до ОСББ «СІМЕКС» про відшкодування середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні, за змістом якого позивач просив суд стягнути середній заробіток за затримку виплати розрахунку при звільнені (заробітної плати), а саме з 01.09.2022 року по 13.09.2023 року, а з урахуванням встановленого ст. 117 КУпП 6 місячного строку за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року у сумі 102 613,05 гривень (суддя Шенцева О.П., справа № 522/18152/23-E). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2023 року по справі № 522/18152/23-Е за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№ [NUMBER] , [ADDRESS] про відшкодування середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільнені було задоволено частково та стягнуто з Об`єднання співвласників Сімекс багатоквартирних будинків №№ [NUMBER] , [ADDRESS] на користь [PERSON] відшкодування середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільнені у розмірі 15 113,55 гривень. Рішення суду не набрало законної сили та переглядається в апеляційному порядку. Відтак, вважає, що є підстави для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України. Також зазначає, що розмір простроченої заборгованості відповідача перед позивачем склав на день звільнення лише 15 113,55 гривень, в той час як позивач просить суд у даній справі позивач просить суд стягнути середній заробіток за затримку виплати розрахунку при звільнені у сумі 102 613,05 гривень, а отже такий розмір відповідальності є абсолютно непропорційним розміру невиплачених сум з урахуванням того, що всі належні при звільненні суми становлять 15 113,55, в той час як розмір заявленого середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні становить 102 613,05 гривень, тобто майже в 7 разів його перевищує та просить суд у разі визнання судом обґрунтованими доводи позивача щодо наявності підстав для стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільнені, зменшити розмір відшкодування, який на думку відповідача не має бути більшим за 2000,00 гривень. 04 березня 2024 року до суду від представника позивача надійшла заяв про залишення позову без розгляду. 05 березня 2024 року від [PERSON] надійшли до суду заперечення на клопотання (заяву) та заява про розгляд справи у відсутність особи, яка бере участь у справі. Також, 05 березня 2024 року позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому підтримав свої позовної вимоги та заперечував проти доводів, викладених у відзиві на позов, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 03 квітня 2024 року від [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність особи, яка бере участь у справі. 04 квітня 2024 року до суду від представника відповідача адвоката Лужанова С.В. надійшла заява про проведення судового засідання згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. В судове засідання на 04.04.2024 року сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 04 липня 2022 року між [PERSON] та Об`єднанням співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків № [ADDRESS] укладено строковий трудовий договір (контракт) на 3 місяці, відповідно до якого [PERSON] було прийнято на посаду управителя з адміністративної діяльності ОСББ. Пунктом 4 зазначеного Контракту встановлено, що за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, працівнику виплачується заробітна плата в розмірі 17 000, 00 гривень. 08 серпня 2022 року [PERSON] була подана заява про дострокове розірвання трудового договору за власним бажанням з 01.09.2022 року у зв`язку з невиконанням керівництвом ОСББ законодавства про працю і умов трудового договору. 01 вересня 2022 року Об`єднанням співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків № [ADDRESS] звільнило [PERSON] за власним бажанням та здійснило з ним розрахунок при звільненні у сумі 3 198,73 гривень. В подальшому, позивач звернувся до суду із позовом до Об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків [ADDRESS] про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2023 року по справі № 522/13177/22 позовну заяву [PERSON] до Об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків [ADDRESS] про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди було задоволено частково та стягнуто з Об`єднання співвласників Сімекс багатоквартирних будинків №№ [NUMBER] , [ADDRESS] , [ADDRESS] на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 серпня по 01 вересня 2022 року включно в розмірі 15 113,55 гривень. Між тим, рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 25.04.2023 року по справі № 522/13390/22-Е позовну заяву [PERSON] до Об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків [ADDRESS] про стягнення вихідної допомоги при звільненні було задоволено та стягнуто з Об`єднання співвласників Сімекс багатоквартирних будинків №№ [NUMBER] , [ADDRESS] , [ADDRESS] на його користь вихідну допомогу при звільненні в розмірі 51\~000,00 гривень. За вказаним рішенням судом було видано виконавчий лист. 11 жовтня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. було відкрито виконавче провадження № 73017879 з виконання вищевказаного рішення суду. Надалі, 16.10.2023 року та 02.11.2023 року позивач отримав від ОСББ «СІМЕКС» на виконання рішення суду від 25.04.2023 року по справі № 522/13390/22-Е грошові кошти у вигляді вихідної допомоги при звільненні у сумі 51\~000,00 гривень. Положеннями частини 1 статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Згідно з частиною 2 статті 116 КЗпП України, у разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Частиною 2 статті 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Згідно з висновками ВП ВС, викладених у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. ВП ВС вважає, що, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: - розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; - період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; - ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; - інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Таким чином, суд дійшов до висновку, що середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, стягується з роботодавця на користь працівника у разі невиплати роботодавцем всіх належних працівникові сум при звільненні, до яких відноситься, зокрема, заробітна плата, вихідна допомога, а також всі інші виплати, належні працівникові при звільненні (компенсація за невикористану відпустку, інші виплати, передбачені трудовим договором). Судом враховується той факт, що позивач пропрацював на посаді управителя ОСББ «Сімекс» трохи більше 1 місяця, з якої позивач звільнився за власним бажанням. При цьому, є слушними доводи відповідача щодо того, що працівник обмежений у праві звертатися до суду із окремими позовами до роботодавця про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, по кожному з складових невиплачених роботодавцем сум, як то спочатку по заробітній платі, потім по вихідній допомозі, далі ще по іншим виплатам, адже в такому випадку суд буде кожного разу вирішувати одне й те саме питання про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що потягне для роботодавця надмірний тягар по виплатам, а для позивача надмірне збагачення, з огляду на дуже короткий строк перебування його на посаді. Водночас, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі кошти стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Крім того, суд враховуючи конкретні обставини цієї справи, застосовує загальні засади цивільного права - принцип справедливості, добросовісності та розумності, а також керується однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Відтак, оскільки судом у справі № 522/18152/23-Е за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків №№3, [ADDRESS] про відшкодування середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільнені, було вже вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за затримку виплати розрахунку по заробітній платі при звільнені, відтак не підлягають судом задоволенню його вимоги у справі № 522/24284/23-E за його позовом до відповідача про відшкодування середнього заробітку за затримку виплати розрахунку по вихідній допомозі при звільненні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги слід залишити без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed