Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 07.02.2021 року між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем укладено кредитний договір № 00-2547147. 22.12.2022 року укладено договір факторингу № 22122022/2, у відповідності до якого ТОВ «Качай Гроші» передає позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі. Відповідно до реєстру боржників від 22.12.2022 року до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 872,00 грн., з яких 8\~000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 11\~872,00 грн. заборгованість за звичайними відсотками. Таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем в розмірі 19 872,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача 19 872,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 00-2547147 та понесені судові витрати. Представник відповідача через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості з відповідача та додаткові пояснення у справі, в яких заперечує проти викладених обставин у позовній заяві та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки факти викладені у позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України. Просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 7500,00 грн. В обгрунтування вказав, що позивач не додав до позовної заяви всіх належних доказів, зокрема первинних бухгалтерських документів, що стосуються предмету спору, і не заявив про неможливість їх надання. Відповідач стверджує, що нарахування відсотків відбувалось за межами строків, на який надано кредит, що є протиправним. Крім, того зазначив, що розрахунок заборгованості не є належним доказом, оскільки з нього неможливо детально встановити формування заборгованості та її виникнення. Позивач не мав права стягувати незаконно нараховані відсотки поза межами строку кредитування. Представник позивача через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, де вказала, що вважає відзив безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Позивач не володіє і не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами кредитних договорів, щодо яких виник спір, з тих причин, що позивач не є первісним кредитором, а вказані документи формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видав кредит, відповідно до чинного законодавства України. Крім того, у відповідності до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську карту, вказану позичальником при укладанні кредитного договору, тому доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк-емітент, яким видано картку, та відповідач [PERSON] . Отже, ні первісні кредитори, ні позивач не мали та не мають доступу до вказаної інформації, оскільки дана інформація є банківською таємницею, але відповідач як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може особисто отримати виписки по рахунку для підтвердження чи спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Що стосується нарахування відсотків, зазначив, що нарахування відсотків за користування кредитом є абсолютно правомірним, так як підтверджується умовами кредитного договору та доказами кредитної заборгованості. Щодо стягнення судових витрат відповідача на правову допомогу, представник позивача категорично не погоджується, оскільки вважає їх завищеними для даної категорії справ. ІІ. Заяви, клопотання та процесуальні дії у справі. 27.11.2023 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження. 18.12.2023 року надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором. До відзиву долучено клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. 25.12.2023 року надійшла відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, до якої додано детальний розрахунок заборгованості по кредитному договору відповідача. 05.02.2024 року Жашківський районний суд Черкаської області ухвалив задовольнити клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03.04.2024 року в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що [PERSON] дійсно отримала гроші, які своєчасно не повернула, відсотки за користування не сплатила. Також, не спірним укладення договору факторингу. Проте відповідач не згодна із нарахуванням відсотків поза межами строку кредиту. У судове засідання 17.04.2024 року сторони не з`явилися, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 1. 07.02.2021 року між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем укладено кредитний договір № 00-2547147 (арк. с. 7-8). Згідно договору сума кредиту складає 8\~000 грн. Строк кредиту 16 днів. Стандартна процентна ставка за користування коштами кредиту становить 1,40 (один цілих 40 сотих) % в день (504,00% річних) та застосовується в межах строку кредиту, а в межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 1,30 (один цілих 30 сотих) % в день відповідно до п. 1.8 договору. Нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з першого дня отримання кредиту, але не більше ніж 90 дня прострочення і застосовується відповідно до умов п. 6.3 Договору. Факт укладення\~договору,\~отримання коштів,\~та невиконання\~відповідачем своїх\~обов`язків по\~поверненню кредиту\~не є\~спірним між\~сторонами.\~При цьому\~відповідач заперечує\~суму нарахованих\~відсотків та\~стверджує,\~що відсотки\~нараховані поза\~межами строку кредитування. До вказаного договору позивач додав Паспорт споживчого кредиту (арк. с.10-11). 22.12.2022 року укладено договір факторингу № 22122022/2, у відповідності до якого ТОВ «Качай Гроші» передає позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі (арк. с.12-15). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 22122022/2 від 22.12.2022 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 19872,00 грн., з яких 8\~000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 11872,00 грн. заборгованість за звичайними відсотками (арк. с. 16). Факт укладення договору факторингу не є спірними між сторонами. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до\~змісту ч.\~4\~вказаної статті,\~електронний договір\~укладається шляхом\~пропозиції його\~укласти (оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. На підставі\~ч.\~8\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у\~разі якщо\~укладення електронного\~договору відбувається\~в інформаційно-комунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної комерції,\~для прийняття\~пропозиції укласти\~такий договір\~особа має\~ідентифікуватися в\~такій системі\~та надати\~відповідь про\~прийняття пропозиції\~(акцепт)\~у порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За ч.\~6\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь\~особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено,\~якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~"Про\~електронний цифровий\~підпис",\~за умови\~використання засобу\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронного\~правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК України \~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно договору сума кредиту складає 8\~000 грн. Строк кредиту 16 днів. Стандартна процентна ставка за користування коштами кредиту становить 1,40 (один цілих 40 сотих) % в день (504,00% річних) та застосовується в межах строку кредиту, а в межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 1,30 (один цілих 30 сотих) % в день відповідно до п. 1.8 договору. Підпунктом 1.4.1 договору встановлено, що нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з першого дня отримання кредиту, але не більше ніж 90 дня прострочення і застосовується відповідно до умов п. 6.3 Договору. Таким чином позивачем отримано за кредитним договором 8\~000 грн, строк кредиту 16 днів, нарахування відсотків здійснюється до 90 дня прострочення, тобто загалом відсотки у розмірі 1,40 % нараховуються 106 днів. 1,40% від 8\~000 грн складає 112 грн. Сума відсотків за 106 днів складає 11\~872 грн. Разом із сумою кредиту загальна заборгованість складає 19\~872 грн. Також не є спірним між сторонами те, що відповідач не вчиняла жодних дій для виконання своїх обов`язків за вищенаведеними договорами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач належним чином довів позовні вимоги, які підлягають задоволенню у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved