Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , звернулася до Добропільського міськрайонного суд Донецької області із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є бабусею неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Батьками неповнолітньої онуки є [PERSON] та син позивача [PERSON] . Батько онуки помер [INFO] . До вересня 2022 року неповнолітня [PERSON] проживала разом із померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після смерті сина позивача у вересні 2022 року, онука стала проживати разом із бабусею, тобто позивачем. Саме з цього часу утриманням та вихованням дитини займається позивач. Також позивач зазначає, що відповідач усунулася від виховання та піклування за своєю донькою, не виконує своїх батьківських обов`язків, життя доньки взагалі не цікавиться. На зв`язок із позивачем та своєю донькою відповідач не виходить з 2014 року. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям та здоров`я не переймається, вихованням дитини не займається. Також висновком виконкому Добропільської міської ради від 28.07.2023 року, було зроблено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. На підставі вищезазначеного позивач звернулася до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13.12.2023 року було прийнято позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16.01.2024 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що батько дитини помер, а мати невідомо де, відповідач останній раз бачилась з дитиною 9 років назад. Позивач просить позовні вимоги задовольнити, так як бажає оформити опіку над дитиною. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.05.2023 року, [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . (а.с.9) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.1986 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . (а.с.10) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Добропілля Покровського району Донецької області, про що Добропільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зроблено актовий запис № 739 від 03.10.2022 року, та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 03.10.2022 року. (а.с.11) Згідно довідки голови квартального комітету вул. Чехова від 13.06.2022 року, вбачається, що [PERSON] , 1986 року народження, фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , а разом із ним мешкала малолітня донька [PERSON] з 2014 року. (а.с.12) Також відповідно до довідки № 61 від 17.03.2023 року, яку видало ТОВ «Добропільське експлуатаційне підприємство № 2», вбачається, що [PERSON] [INFO] мешкає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується підписами сусідів. (а.с.14) Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини [PERSON] від 14.04.2023 року, для дитини є окрема кімната, яка об лаштована за всіма потребами, є спальне місце, шафа для одягу, письмовий стіл. Кімнати обладнані сучасною побутовою технікою та меблями. Відносини в родині добрі. Комісія вважає, що для дитини створені добрі умови для проживання та розвитку. (а.с.15) Відповідно до довідки директора Навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 7- Дошкільний навчальний заклад» № 21 від 28.02.2023 року, [PERSON] , [INFO] , навчається в 8-Б класі даного закладу на денній формі навчання. (а.с.16) В характеристиці учениці 8-Б класу, [PERSON] , [INFO] , зазначено, що мати дівчини у шкільному та класному житті шкоди участі не приймає. Вихованням дитини займається бабуся, яка підтримує тісний зв`язок з учителем. (а.с.17) Згідно довідки № 382 від 13.06.2022 року, яка видана НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 7 - Дошкільний навчальний заклад», мати, [PERSON] вихованням дитини, [PERSON] , не займається, з сім`єю не проживає, в школі жодного разу не з`являлася. (а.с.18) Судом також було досліджено лист виконкому Добропільської міської ради № 03/338-13/01/02 від 23.06.2023 року, відповідно до якого громадянка [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але вже довгий час не проживає за цією адресою. (а.с.20) Також згідно листа Добропільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області СМУМЮ № 602/14/23/23 від 31.08.2023 року, вбачається, що актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , в архіві відділу не виявлено. (а.с.21) В листі ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області № П-40/302/02-2023 від 11.05.2023 року, зазначено, що [PERSON] знаходиться на непідконтрольній території України. (а.с.22) Згідно наказу Служби у справах дітей Добропільської міської ради № 36 від 19.04.2023 року, [PERSON] , [INFO] , було взято на первинний облік, як дитину, яка залишилась без батьківського піклування. (а.с.25) Також відповідно до назаку Служби у справах дітей Добропільської міської ради № 37 від 19.04.2023 року, неповнолітню [PERSON] , [INFO] , було тимчасово влаштовано до громадянки [PERSON] , на яку було покладено відповідальність за життя та здоров`я дитини. (а.с.26) Судом було досліджено лист Державної прикордонної служби України, відповідно до якого було надано витяг з інформацією, щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України [PERSON] . Останній перетин кордону було здійснено 27.01.2020 року, у напрямку виїзду через пункт пропуску Мар`їнка (Курахове). Відомості про повернення особи на територію України у витязі відсутні. (а.с.63) Згідно висновку виконкому Добропільської міської ради № 03/0397-10/02 від 28.07.2023 року, було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с.27-28) Висновок є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не проявляє відносно своєї дитини турботи та піклування, не проявляє зацікавленості в її долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ч. 1 ст. 164 СК України, суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. З наведених норм вбачається, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що судом було встановлено, що відповідач належним чином свої батьківські обов`язки не виконує, постійно нехтує сімейними цінностями, усі обов`язки щодо виховання та утримання дитини виконує бабуся, тобто дитина фактично позбавлені батьківського піклування зі сторони матері, суд доходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що повною мірою відповідатиме інтересам малолітньої дитини.

Outcome: approved