Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 05 січня 2024 року представник позивача Севостьянова І.Г., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ПрАТ «ПівнГЗК» про відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, заподіяну ушкодженням його здоров`ю у розмірі 980 000 грн. Вказує, що [PERSON] працював з 19.03.2010 по 04.08.2023 на посаді машиніста екскаватора в кар`єрі виробничої дільниці 3 з добутку та навантаження гірничої маси на залізничний транспорт Ганнівського кар`єру ПрАТ «ПівнГЗК», та при виконанні обов`язків здійснював виконання зачисних, відвальних та навантажувально-розвантажувальних робіт. Працюючи він підпадав під вплив підвищених параметрів важкості праці, шуму та пилу, переважно фібро генної дії (з вмістом діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони. Раніше працюючи помічником машиніста екскаватора в Ганнівському кар`єрі з 19.07.2007 по 19.03.2010 з тих же причин підпадав під вплив підвищених параметрів. Згідно висновку лікарсько-експертної комісії, у позивача наявне професійне захворювання: хронічна радикулопатія L 5, S1 двобічна в стадії загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість легкого ступеню (ІІ ст. за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ), хронічний бронхіт ІІ ст.., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. Крім того, по факту професійного захворювання було проведено розслідування комісією, створеною на підприємстві, про що був складений акт розслідування професійного захворювання, в якому вказано, що напротязі тривалого часу позивач підпадав під дії шкідливих виробничих факторів, статистичне навантаження величина статистичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладання зусиль двома руками становила 141000 кг/с при нормативному значення до 70000 кг/с, робоча поза незручна 64,2 % часу зміни при нормативному значенні 25% часу зміни; шум еквівалентний корегований рівень шуму на 1-2 дБА перевищував допустимий рівень та складав 81-82 дБА при ГДР 80 дБА; пил переважно фіброгенної дії: з вмістом вільного діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 2,5-2,6 рази та скаладала 5,0-5,2 мг/м3 при ГДК = 2,0 мг/м3. Внаслідок отриманих позивачем профзахворювань йому було протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, праця в умовах виробничого пилу, шуму, а для підтримання її стану здоров`я було запропоновано спостереження у сімейного лікаря, а також за висновком МСЕК від 04.01.2024 [PERSON] було визнано інвалідом третьої групи безстроково та визначено 60 % втрати працездатності, з яких: 30% радикулопатії, 25% по хронічному бронхіту, 5%- по туговухості. Вважає, що підприємство відповідача не створивши безпечні та нешкідливі умови праці на робочому місці позивача, заподіяло його організму шкоду, в результаті чого в нього виникли захворювання, що призвели до зміни способу життя та кого якість, так як він змушений постійно лікуватися амбулаторно та стаціонарно, позивач відчуває себе нікчемним та безпорадним, його турбує біль, задишка, загальна слабкість, тому виходячи з тривалості роботи у відповідача, просить стягнути з ПрАТ 980 000 грн. моральної шкоди. Стислий виклад заперечень відповідача. 22.01.2024 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК», [PERSON] надав відзив на позовну заяву. Вказує, що позивачем додано докази згідно яких визначено зв`язок між професійним захворюванням позивача та умовами праці й на інших місцях роботи, також позивач умисно сприяв розвитку професійних захворювань, вважає, що надані епікризи та виписки свідчать про те, що позивач мав ознаки захворювання з 2006 року, але лікарів не повідомляв і проходив медичні огляди, за наслідками яких не був відсторонений від роботи. Представник відповідача вважає, що підприємство відповідача не порушувало конституційного права позивача на належні, безпечні, здорові умови праці, при цьому позивач самостійно, на власний розсуд обрав місце роботи з шкідливими умовами та добровільно виконував роботи у шкідливих умовах праці. Крім того звертає увагу, що позивач маючи декілька професійних захворювань продовжував працювати в шкідливих умовах, що в свою чергу свідчить про недбале ставлення [PERSON] до свого здоров`я та суто матеріальний інтерес до вирішення цієї справи. Також, вважає, що заявлений розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним, таким що не відповідає принципу співмірності та пропорційності, без урахування роботи позивача на попередніх підприємствах, що вплинуло на ступінь втрати позивачем працездатності, а також вважає, що сплачуючи податок не за рахунок коштів позивача, підприємство надає їй додаткове благо, яке також підлягає додатковому оподаткуванню, тому стягнення грошових коштів без утримання податків суперечить діючому законодавству України, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяву в якій просять задовольнити позов та проводити розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 13.02.2024 приймав участь в режимі відеоконференції, в судове засідання 15.04.2024 не з`явився, в режимі відеоконфереції участь не приймав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-00 год. 13.02.2024, за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.02.2024 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10-30 год. 22.03.2024. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] працював з 19.07.2007 по 19.03.2010 помічником машиніста екскаватора в Ганнівському кар`єрі та з 19.03.2010 по 04.08.2023 працював на посаді машиніста екскаватора в кар`єрі виробничої дільниці 3 з видобутку та навантаження гірничої маси на залізничний транспорт Ганнівського кар`єру ПрАТ «ПівнГЗК». Працюючи він підпадав під вплив підвищених параметрів важкості праці, шуму та пилу, переважно фібро генної дії (з вмістом діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони, загальний стаж роботи позивача 34 роки 05 місяців, з них: 13 років 04 місяці за професією, та 16 років у\~цеху в умовах впливу шкідливих факторів, що підтверджується копією трудової книжки та актом розслідування хронічного професійного захворювання від 31.10.2023 (а.с. 11-13, 18-23). \~ \~ \~ \~Згідно п. 14 Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 31.10.2023 [PERSON] встановлено діагнози та виявлено професійні захворювання: хронічна радикулопатія L 5, S1 двобічна в стадії загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, легкого ступеню (ІІ ст. за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ), хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (один-два), супутній діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст.., ст.. 3, ризик 3, що також підтверджується виписками із медичної карти, виписними епікризами (а.с. 20, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37-38, 39). \~ \~ \~ \~Відповідно до п.п. 17, 18, 19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 31 жовтня 2023 року, [PERSON] працюючи з\~19.03.2010\~по 04.08.2023\~машиністом екскаватора\~в кар`єрі\~виробничої дільниці\~ 3\~з добутку\~та навантаження\~гірничої маси\~на залізничний\~транспорт Ганнівського\~кар`єру,\~керував екскаватором\~під час\~виконання зачисних,\~відвальних та\~навантажувально-розвантажувальних\~робіт під\~час переміщення\~та маневрів,\~забезпечував технічно\~правильну розробку\~забою та\~ефективне використання\~екскаватора.\~ Внаслідок недосконалості технологічного процесу відкритого видобутку руди, підпадав під вплив підвищених параметрів важкості праці, шуму та пилу, переважно фіброгенної дії з вмістом діоксиду кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони. Раніше працюючи помічником машиніста екскаватора в Ганнівському кар`єрі з 19.07.2007 по 19.03.2010 з тих же причин підпадав під вплив підвищених параметрів важкості праці, шуму та пилу переважно фіброгенної дії (з вмістом діоксиду кремнію від 10% до 70%) в повітрі робочої зони. Причиною виникнення хронічного захворювання (отруєння) є важкість праці: статистичне навантаження величина статистичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладання зусиль двома руками становила 141000 кг/с при нормативному значення до 70000 кг/с, робоча поза незручна 64,2 % часу зміни при нормативному значенні 25% часу зміни; шум еквівалентний корегований рівень шуму на 1-2 дБА перевищував допустимий рівень та складав 81-82 дБА при ГДР 80 дБА; пил переважно фіброгенної дії: з вмістом вільного діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 2,5-2,6 рази та скаладала 5,0-5,2 мг/м3 при ГДК = 2,0 мг/м3. ібрація транспортно-технологічна, еквівалентний рівень віброприскорення 61 дБ (при гранично допустимому 59 дБ), пил переважно фіброгенної дії: з вмістом кристалічного кремнію діоксиду від 10% до 70% в повітрі робочої зони, в 1,2 рази перевищує ГДК (2,4 мг/м3 при ГДК 2,0 мн//м3). З метою ліквідації і запобігання виникненню хронічного професійного захворювання (отруєння) пропонується [PERSON] , генеральному директору ПрАТ «ПівнГЗК», дотримуватися основних вимог в організації технологічних процесів та експлуатації згідно вимог гігієни та промислової санітарії: фізіологічного обґрунтування при обладнанні робочих місць; підвищити контроль відповідальних осіб за забезпеченням і використанням працюючими ЗІЗ органів дихання та інших засобів індивідуального захисту; забезпечити виконання зрошення технологічних автодоріг та забоїв в кар`єрі в теплу пору року; інформувати Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, Головне управління ПФ України в Дніпропетровській області про життя запропонованих заходів (а.с. 20-22). Відповідно до п. 13 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 31 жовтня 2023 року, умови праці [PERSON] відносяться: по вмісту аерозолів переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеню (шкідливі), за рівнем шуму до 3 класу 1 ступеню (шкідливі), за рівнем вібрації загальної до 3 класу 2 ступеню (шкідливі), за показниками мікроклімату до 3 класу 1 ступеню (шкідливі), за показникам важкості праці до 3 класу 3 ступеню (шкідливі), за показниками напруженості праці до 3 класу 1 ступеню (шкідливі), загальна оцінка умов праці відноситься до 3 класу 3 ступеню (шкідливі) (а.с. 20). \~ \~ \~ \~Довідкою МСЕК від 04.01.2024 позивачу при первинному огляді встановлено з 11 грудня 2023 року безстроково третю групу інвалідності та 60 % втрати професійної працездатності, з яких: 30% радикулопатії, 25% по хронічному бронхіту, 5%- по туговухості, за висновком якої він потребує: спостереження у невролога та сімейного лікаря, санаторно-курортне лікування, медикаментозне забезпечення та їй протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, праця в умовах вібрації та виробничого пилу (а.с. 25-26). \~ \~ \~ \~Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч.3 ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 31 жовтня 2023 року, як вказувалось раніше, визначено, що підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужило те, що [PERSON] працюючи з 19.03.2010 по 04.08.2023 машиністом екскаватора в кар`єрі виробничої дільниці 3 з добутку та навантаження гірничої маси на залізничний транспорт Ганнівського кар`єру, Так,\~ [PERSON] \~працюючи на\~підприємстві відповідача\~керував екскаватором\~під час\~виконання зачисних,\~відвальних та\~навантажувально-розвантажувальних\~робіт під\~час переміщення\~та маневрів,\~забезпечував технічно\~правильну розробку\~забою та\~ефективне використання\~екскаватора.\~ Внаслідок недосконалості технологічного процесу відкритого видобутку руди, підпадав під вплив підвищених параметрів важкості праці, шуму та пилу, переважно фіброгенної дії з вмістом діоксиду кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони. Раніше працюючи помічником машиніста екскаватора в Ганнівському кар`єрі з 19.07.2007 по 19.03.2010 з тих же причин підпадав під вплив підвищених параметрів важкості праці, шуму та пилу переважно фіброгенної дії (з вмістом діоксиду кремнію від 10% до 70%) в повітрі робочої зони. Умови праці [PERSON] відносяться до 3 класу 3 ступеня шкідливості Причиною виникнення хронічного захворювання (отруєння) є важкість праці: статистичне навантаження величина статистичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладання зусиль двома руками становила 141000 кг/с при нормативному значення до 70000 кг/с, робоча поза незручна 64,2 % часу зміни при нормативному значенні 25% часу зміни; шум еквівалентний корегований рівень шуму на 1-2 дБА перевищував допустимий рівень та складав 81-82 дБА при ГДР 80 дБА; пил переважно фіброгенної дії: з вмістом вільного діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 2,5-2,6 рази та скаладала 5,0-5,2 мг/м3 при ГДК = 2,0 мг/м3. ібрація транспортно-технологічна, еквівалентний рівень віброприскорення 61 дБ (при гранично допустимому 59 дБ), пил переважно фіброгенної дії: з вмістом кристалічного кремнію діоксиду від 10% до 70% в повітрі робочої зони, в 1,2 рази перевищує ГДК (2,4 мг/м3 при ГДК 2,0 мн// [NUMBER] ). Матеріали справи містять достатньо доказів щодо спричинення потерпілому [PERSON] в результаті отриманих на виробництві професійних захворювань, моральної шкоди. Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Так, суд враховує тривалість роботи позивача на ПрАТ «ПівнГЗК» в умовах впливу шкідливих факторів понад 15 років, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушує його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності 60 % та третю групу інвалідності, тривалість розладу його здоров`я, припинення трудової діяльності, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши роз`яснення викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 щодо відшкодування розміру моральної шкоди, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 240 000 грн. з ПрАТ «ПівнГЗК» у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач завищеною. Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, оскільки добровільне виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімає з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку. Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Позивач подав\~позов про\~відшкодування моральної\~шкоди,\~заподіяної ушкодженням\~здоров`я на\~виробництві та\~визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Отже, з урахуванням положення, п.п.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,0 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року. З огляду, на суму стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2400,00 грн., що становить один відсоток ціни позову. На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial