Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Позивач 26.12.2023 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 12\~659,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.01.2023 о 13:12 год м. Одеса, по провулку Маланова, 18, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes, номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля Nissan, номерний знак [NUMBER] , який належать [PERSON] . Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2023 по справі №522/3602/23 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП. На момент ДТП діяв Сертифікат добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» від 17.08.2022, який застраховані майнові інтереси пов`язанні з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Nissan, номерний знак [NUMBER] . Позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля у розмірі 12\~659,40 грн та набуло право вимоги до винної особи, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП застрахована не була. Ухвалою суду від 28.12.2023 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 29.02.2024. З метою належного сповіщення відповідача, розгляд справи у судовому засіданні 29.02.2024 було відкладено до 11.04.2024. У судове засідання 11.04.2024 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Від представника позивача [PERSON] 05.04.2024 надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, вказано, що позивача не заперечує проти заочного рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що 17.08.2022 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №027066/4605/0000048, предметом якого стали майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Nissan Juke, державний номер [NUMBER] (а.с.6-12). 25.01.2023 о 13 годині 12 хвилин в м. Одесі по провулку Маланова, 18 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Mercedes, номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та застрахованого автомобіля Nissan, номерний знак [NUMBER] . [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та накладено на нього стягнення у розмірі 850 грн, про що свідчить постанова Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2021 у справі №522/3602/23 (а.с.4-5). [PERSON] 30.01.2023 звернулася до ПрАТ «СК «УНІКА» з заявою №7719390892 про подію, що має ознаки страхового випадку та повідомила про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.14). Згідно рахунку-фактури від 26.01.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan, номерний знак [NUMBER] , складає 12\~659,40 грн (а.с.16). Страховим актом №7719390892 ДТП визнано страховим випадком та вирішено виплатити [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 12\~659,40 грн (а.с.19). Платіжним дорученням №073298 від 16.02.2023 підтверджено виплата позивачем страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Ска Моторс+» у розмірі 12\~659,40 грн (а.с.20). Поліс на дату ДТП на автомобіль відповідача не знайдено (а.с.21). Відповідно до статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Відповідно до статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 108 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У пункту 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Суд, дослідивши та оцінивши всі надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оскільки відповідачем не було подано відзив на позовну заяву, дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» підлягають задоволенню. Відповідно положень статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. Відтак, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову у даній справі, сплачений позивачем судовий збір при звернені до суду з позовом у сумі 2 684 гривень (платіжна інструкція від 27.09.2023), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved