Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

14 листопада 2023 року Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором №2067312 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.06.2021 у розмірі 19 680.00 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.11.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Представник позивача через систему «Електронний суд» направив клопотання про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем його проживання та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. У відповідності дост. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявленихвимог на підставіпредставленихдоказів. Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2ст. 247 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.06.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №2067312 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Сума виданого кредиту - 6000 гривень, дата надання кредиту - 25.06.2021 , строк кредиту - 30 днів до повного виконання зобов`язання, валюта кредиту - UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка - 1,90 % в день . Строк кредиту становить 30 днів, дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п.1.3 Кредитного договору). [PERSON] для підписання договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2067312 від 25.06.2021 було надано наступний одноразовий ідентифікатор К333. Відповідно до довідки ТзОВ «ЛІНЕУРА Україна» про ідентифікацію, клієнт [PERSON] , з яким укладено договір №2067312 від 25.06.2021 ідентифікований ТзОВ «ЛІНЕУРА Україна» Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифіктора), здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua/. Одноразовий ідентифікатор Л333, час відправки ідентифікатору позичальнику 2021-06-25 в 14:40;32, номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 380674328323 Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» №2643_230818150100 від 18.08.2023, який адресований ТзОВ «ЛІНЕУРА Україна», вбачається, що між останніми укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 25.06.2021 14:45:06 на суму 6000 грн. Як вбачається із паспорту споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Графіку платежів до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2067312 відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, загальна вартість кредиту, про що свідчить його підпис шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) К333 Судом також встановлено, що 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги боржників вказаних реєстрів боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021, заборгованість [PERSON] за договором №2067312 від 25.06.2021 становить 19 680,00 грн., з яких залишок по тілу кредиту - 6000 грн., залишок по відсотках 13 680,00 грн. (а.с. 22). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. За змістом статей 626,628 Цивільного кодексу Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першоюстатті 638 Цивільного кодексу Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 526 Цивільного кодексу Українипередбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 512 Цивільного кодексу Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першоїстатті 1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 Цивільного кодексу України). Частиною другоюстатті 1054 Цивільного кодексу Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістомстатті 1056 Цивільного кодексу Українирозмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За положеннями ст.1046,1049 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048та ч. 1 ст.1049 Цивільного кодексу Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1ст. 1048 Цивільного кодексу Українипро виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст. 1050 Цивільного кодексу Україниправо кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2ст. 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Таким чином, новий кредитор - позивач відповідно дост. 1048 Цивільного кодексу Українимає право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Проте, позивач просить стягнути з [PERSON] ., проценти за період, який виходить за межі строку кредитування, що суперечить ст. 1048 Цивільного кодексу Українита правовій позиції висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, провадження №4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18. Таким чином, встановивши, що право позивача було порушено внаслідок неповернення кредиту відповідачем, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту у сумі 6 000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 13 680,00 грн., суд зазначає наступне. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2067312 від 25.06.2021 року за період з 25.06.2021 року по 19.02.2022 року, заборгованість [PERSON] ., за відсотками становить 13 680 грн. Однак у вказаному розрахунку зазначена лише сума заборгованості за відсотками, порядок її нарахування не зазначений. Відповідно до п. 1.6.1 вказаного кредитного договору загальна вартість кредиту становить 9 420,00 грн, яка включає загальні витрати по кредиту у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 3 420 грн та суму кредиту у розмірі 6 000 грн. За такого, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є частоково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню на передбачену умовами кредитного договру суму відсотків 3 420,00 грн . Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача задоволено частково, тому на користь позивач підлягає до стягнення з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1284,72 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial