Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

У серпні 2023 року ТОВ "ФК Форт» звернулося до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних. Позов обґрунтовано тим, що 25 грудня 2007 року між [PERSON] та ПАТ «КБ Надра» укладено кредитний договір №10/МК/2007/840-15 згідно умов якого банк надає грошові кошти у тимчасове користування позичальникові в сумі 55 000,00 доларів США в порядку і на умовах визначених договором. За належне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором перед банком поручилася [PERSON] , уклавши 25 грудня 2007 року договір поруки. 04.08.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №10/МК/2007/ 840-15 від 25.12.2007р., перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП». У подальшому між ТОВ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУП» 20.08.2020 укладено Договір про відступлення прав вимог №GL48N718070_A102, далі між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУП» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» 26.08.2020 укладено Договір про відступлення прав вимоги № б/н, а вже між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» 29.12.2020 Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № б/н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 10/МК/2007/840-15 від 25.12.2007 перейшли до ТОВ «ФК Форт». Враховуючи, що рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 20 травня 2010 року в справі № 2-266/2010 залишилося невиконаним, то є підстави для нарахування заборгованості за період з 01.08.2020 по 01.08.2023 року в загальній сумі 766 632,11 грн, з яких: інфляційні витрати за період з 01.08.2020 по 01.08.2023- 651 244,60 грн; 3 % річних з 01.08.2020 по 01.08.2023 -115 387,51 грн. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2023 відкрито провадження у справі, призначене підготовче судове засідання. 12.09.2023 на адресу суду надійшов відзив на позов представника відповідачів -адвоката Сауляка Є.В., який просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначив, що норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях, в той час [PERSON] отримав кредитні кошти в іноземній валюті-доларах США. Що стосується стягнення 3% річних, то проведений розрахунок за період з 01.08.2020 по 01.08.2023 не відповідає п.18 «Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. Крім того, при обрахунку 3% річних за основу має братися сума, визначена в договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті, про що просить позивач. Зазначені обставини, на думку представника відповідача, у своїй сукупності дають підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 13.09.2023 витребувано у ТОВ «ФК Форт» копію Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги від 29.12.2020 року; витребувано в АТ «ПУМБ» виписку по рахунку виписку по рахунку [NUMBER] за період з 30.12.2020 по 30.12.2020 року про сплату ТОВ ФК ФОРТ (ЄДРПОУ: 42725156) на користь ТОВ ФК ІНВЕСТ ХАУС (ЄДРПОУ 41661563) коштів в сумі 462000,00 грн. згідно платіжного доручення №363_CU018/987. Цією ж ухвалою закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі . Представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову з підстав, вказаних у відзиві на позов. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 20 травня 2010 року задоволено позов ВАТ КБ «Надра», стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість по кредитному договору №10/МК/2007/840-15 від 25 грудня 2007 року 35 049 доларів США 30 центів та судові витрати у справі і витрати на інформаційно - технічне забезпечення. На виконання зазначеного судового рішення ПАТ «КБ «Надра» 31.05.2010 року було видано виконавчі листи про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] та [PERSON] , які направлено на виконання ВДВС Немирівського районного управління юстиції. Постановою головного державного виконавця ВДВС Немирівського районного управління юстиції Клюєва О.О. від 09.11.2017 виконавчий лист №2-266/2010 про стягнення боргу, у якому стягувачем є ПАТ КБ «Надра», а боржником є [PERSON] повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Постановою цього ж виконавця від 12.06.2014 відмовлено у відкритті провадження за виконавчим листом №2-266/2010, виданим 31.05.2010 Немирівським районним судом про стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 «Про виконавче провадження». Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 27.06.2022 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Форт», первісний стягувач ПАТ КБ «Надра», боржник [PERSON] , боржник [PERSON] про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Зазначеною ухвалою суду встановлено, що заявником не надано доказів поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання , які б перешкодили стягувачеві дізнатися про повернення виконавчих документів та пред`явити листи до виконання у встановлений законом строк. Відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження, щодо [PERSON] , [PERSON] , як боржників, не виконанні органів ДВС не перебуває жодних виконавчих проваджень з примусового виконання судового рішення в цивільній справі № 2-266/2010. Тобто, правонаступник стягувача достовірно знав, що виконавчий лист не пред`явлено до виконання, у строки передбачені ЦПК України, тобто відсутні правові підстави для поновлення строку на подачу виконавчого листа для виконання, а також те, що банк послідовно не вчиняв дії щодо стягнення заборгованості, а саме добровільно відмовився стягувати з [PERSON] та [PERSON] боргові зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний з 21.04.1999 року по 15.10.2016року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Статтею 3 ЦК України встановлені загальні засади цивільного законодавства, зокрема п. 3 ч. 1 встановлює свободу правочину. Кредитор на власний розсуд реалізує свої права передбачені ЦК України, і Держава чи будь-які інші особи не вправі втручатись в те, що робить кредитор, не може змушувати його подати позов, відмовитись від позову, зобов`язати подати чи не подати виконавчий лист до виконання. Кредитор сам вирішує стягувати йому борг чи пробачити його боржнику, подавати позов чи ні, пред`являти виконавчий лист до виконання чи не робити цього. Тобто ПАТ КБ "Надра" був вільний у реалізації своїх прав, у тому числі він був наділений правом не подавати виконавчий лист до виконання та взагалі пробачити борг. Як слідує із постанови головного державного виконавця ВДВС Немирівського районного управління юстиції Клюєва О.О. від 09.11.2017 виконавчий лист повернутий стягувачу у зв`язку з тим, що транспортні засоби, що належать боржнику [PERSON] не виявлені протягом року з дня оголошення їх у розшук. При цьому,у вказаній постанові зазначено,що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 09.11.2020року. Як вбачається з автоматизованої системи виконавчих проваджень, після повернення ПАТ КБ «Надра» виконавчого листа, стягувач повторно виконавчий лист до виконання не пред`являв. Очевидно, що якщо справа стосується боргів приватних осіб, як у даному випадку, то держава не може змушувати приватну особу пред`являти чи ні виконавчі листи до виконання, оскільки сторона, що отримала позитивне судове рішення, діє на свій розсуд згідно правового порядку, закріпленого в ст. 19 Конституції України. Аналогічно держава не несе тягар відповідальності, якщо у приватної особи-божника відсутнє майно, яке могло бути використане на погашення боргів. У цій ситуації від держави вимагається організувати ефективну систему виконання рішень судів. Суд вважає, що термін пред`явлення виконавчого листа до виконання від року до трьох є достатнім, щоб реалізувати право стягнути борг у примусовому порядку, якщо на те буде бажання відповідної сторони спору. З наданого суду договору факторингу , укладеного 29.12.2020 року між ТОВ ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт», вбачається, що на день набуття права вимоги ФК «Форт» до [PERSON] , [PERSON] , строк пред`явлення виконавчого документа до виконання уже було пропущено. Згідно з ч. 2 ст.625ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення інфляційних та трьох відтоків річних є особливою мірою відповідальності боржника за безпідставне прострочення виконанням боржником зобов`язання. Отже, враховуючи, що виконавчі листи до виконання у визначенні строки не були пред`явлені, згідно інформації з АСВП, в [PERSON] та [PERSON] відсутні борги та невиконані зобов`язання перед ТОВ "ФК Форт" з виконання рішення суду в цивільній справі № 2-266/2010, а тому в останнього відсутні підстави вимагати від відповідачів стягнення інфляційних та трьох відсотків річних. За наведених обставин, суд вважає не обґрунтованими позовні вимоги ТОВ «ФК Форт» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed