Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Позивач 07.12.2023 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 102\~923,39 грн та судовий збір у розмірі 2\~481 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між АТ «СК «АРКС» та [PERSON] 24.05.2021 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №0200а1о, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Lexus, номерний знак [NUMBER] . 27.04.2022 о 12:20 год. в м. Одеса, пр. Ак. Глушко- [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Mazda, номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Позивач виплатив страхувальник страхове відшкодування у розмірі 151\~423,39 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ СГ «ТАС».АТ СК «ТАС» виплатило позивачу 48\~500 грн, з врахуванням того, що максимальний розмір страхової виплати за європротоколом становить 50\~000 грн та вирахувавши франшизу у розмірі 1\~500 грн. Сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 102\~923,39 грн. Ухвалою від 08.12.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 06.02.2024. У зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача, розгляд справи у судовому засіданні 06.02.2024 було відкладено до 02.04.2024. У судове засідання 02.04.2024 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду 27.03.2024 з заявою про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 08 квітня 2024 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27.04.2022 між автомобілем Mazda, номерний знак [NUMBER] , який керував [PERSON] (транспортний засіб належить [PERSON] ) та автомобілем Lexus, номерний знак [NUMBER] , який керував [PERSON] (транспортний засіб належить [PERSON] ) сталася дорожньо-транспортна пригода. Наслідки дорожньої пригоди її учасниками були оформлені у вигляді повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) (а.с.13). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Lexus, номерний знак [NUMBER] , застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», згідно договору №0200а1о від 25.05.2021 добровільного страхування наземного транспортну «Все включено» (а.с.24-29). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mazda, номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у АТ «Страхова група «ТАС», згідно полісу серії АТ №001206518 (а.с.34). [PERSON] звернувся до позивача 29.04.2022 з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с.17). [PERSON] звернулася до ТОВ «Мерідіан Плаза» з заявою на ремонт автомобіля Lexus та відповідно до рахунку на оплату СФА0000780 від 29.04.2022, вартість відновлювального ремонту становить 151\~423,39 грн (а.с.16). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, сума відшкодування у розмірі 151\~423,39 грн складається з вартості відновлювального ремонту, франшиза становить 0 грн, коефіцієнт пропорційності 1 (а.с.15). Згідно акту №ARX3263057 вирішено виплатити [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 151\~423,39 грн (а.с.14). АТ «СК «АРКС» 26.05.2022 перерахувало у ТОВ «Мерідіан Плаза» страхове відшкодування згідно акту №ARX3263057 [PERSON] / рахунок [NUMBER] від 29.04.2022, у розмірі 151\~423,39 грн (а.с.12). AT "СК "АРКС" звернулось до ПрАТ "Страхова група «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.34). ПрАТ "Страхова група «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 48 500 грн (а.с.36). АТ «СК «АРКС» надіслало [PERSON] претензію про регресні вимоги на суму 102\~923,39 грн (а.с.9). Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом частини 2 статті 108 Закону України "Про страхування" якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 108 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. У преамбулі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Натомість відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством Згідно зі статтями 993 ЦК України та 108 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), з урахуванням змін внесених Законом України «Про страхування» №1909-IX, введений в дію 01.01.2024. Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. З наведеного вбачається, що обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу і за обставин даної справи у страховика відповідача (за договором між страховими компаніями у страховика позивача) не виникло обов`язку щодо повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності. Різниця між виплаченою позивачу страховиком відповідача сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, зумовлена законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, зокрема, врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Тому саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічні по суті висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). Отже виплата ПрАТ «СК «ТАС» у розмірі меншому ніж фактично завдана шкода не зобов`язує позивача оскаржувати її розмір, якщо ж на думку винуватця ДТП його страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому, а у даному випадку страховику потерпілого, страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу відповідальності винуватця ДТП такі дії страховика можуть бути оспорені самим відповідачем. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у постанові від 20 березня 2018 року у справі № 911/482/17. З 01.07.2022 максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80000 гривень на потерпілого, однак на час складення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду на підставі Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №698 від 17.11.2021 (наразі втратила чинність) розмір страхової виплати складав 50\~000 грн. Згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК обов`язок доказування покладається на сторони. АТ «СК «ТАС» сплатило позивачу 48 500 грн страхового відшкодування (50\~000 грн 1\~500 грн франшизи). Враховуючи встановлені обставини, викладені норми законодавства та правові позиції Верховного Суду у подібних справах, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" про стягнення з [PERSON] 102\~923,39 грн, які є різницею між отриманим страховим відшкодуванням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та фактичними витратами на ремонт забезпеченого авто є обґрунтованими. Відповідно положень статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. Відтак, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову у даній справі, сплачений позивачем судовий збір при звернені до суду з позовом у сумі 2\~684 гривень (платіжне доручення №993704 від 17.08.2023), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved