Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

30 жовтня 2023 року ОСББ "Червоний Хутір" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачі є співвласниками нежитлового приміщення загальною площею 439,90 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі житлового багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач 1 є власником 3/10 частки, а відповідач 2 власником 7/10 частки. Позивач надає послуги з утримання зазначеного будинку та прибудинкової території, рішенням загальних зборів (із подальшими змінами) було затверджено обов`язкову плату за утримання будинку, споруд та прибудинкової території, та встановлено відповідні строки оплати отриманих послуг. Відповідачі, починаючи із 01 травня 2021 року по 31 серпня 2023 року, належним чином не сплачували кошти за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у них утворилася заборгованість у розмірі: 8561, 61 грн - заборгованість відповідача [PERSON] , 19 977,09 грн. - заборгованість відповідача [PERSON] , що в загальному розмірі становить 28 538,70 грн., та яку позивач просить суд стягнути на свою користь у судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/19729/23 між суддями від 31 жовтня 2023 року, матеріали позовної заяви передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 02 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 07 листопада 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 16 листопада 2023 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду 21 листопада 2023 року до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА" надійшла інформація про те, що [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . 27 листопада 2023 року до суду від Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району м. Києва надійшла інформація про те, що [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками двічі направлялися відповідачам на адреси їх реєстрації: [ADDRESS] та [ADDRESS] , проте поверталися до суду без вручення адресатам, з відмітками "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, приходить до наступного висновку. [PERSON] є власником 3/10 частки, а [PERSON] власником 7/10 частки нежитлового приміщення загальною площею 439,90 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі житлового багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.55-56). Згідно із статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до положень частини п`ятої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладається обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Відповідно до положень статті 4 вищевказаного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно із статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Положеннями статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до статей 14, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Співвласник серед іншого зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. 09 вересня 2016 року було створено ОСББ "Червоний Хутір", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 57) та копією статуту об`єднання (а.с.11-23). ОСББ "Червоний Хутір" здійснює управління житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , та його прибудинковою територією. Статтею 10 Закону визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту тощо. Відповідно до статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно протоколу № 8 загальних зборів ОСББ "Червоний Хутір" від 22 серпня 2018 року, було прийнято рішення про затвердження розміру щомісячного обов`язкового внеску на утримання будинку у розмірі 7,00 грн за м/кв. займаної площі (а.с.24-27). Окрім того, відповідно до протоколу №9 загальних зборів ОСББ "Червоний Хутір" від 21 травня 2019 року, було затверджено збільшення розміру щомісячного обов`язкового внеску на утримання будинку- 7,48 грн за м/кв. займаної площі та 1,50 грн відрахування до ремонтного фонду, що загалом складає 8,98 грн м/кв. (а.с.29-31). Як зазначив позивач у позовній заяві, у період з 01 травня 2021 року по 31 серпня 2023 року відповідачами не сплачувалися обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території, що обумовило виникнення заборгованості у загальному розмірі 28 538,70 грн. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно із частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 308/10167/15-ц. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Заборгованість відповідачів перед позивачем доведена суду належними та допустимими доказами, не заперечувалась та не оспорювалась відповідачами, ними не подавалось суду заяв про те, що на цей час така заборгованість ними погашена повністю або частково, а тому вимога позивача про стягнення суми основного боргу у загальному розмірі 28 538,70 грн підлягає задоволенню. Враховуючи, що у власності [PERSON] перебуває 3/10 частки нежитлового приміщення, по якому виникла заборгованість, а у [PERSON] 7/10 частки, то до стягнення з відповідачів підлягає заборгованість, у розмірі пропорційно розміру частки кожного з співвласників, а саме: до стягнення з [PERSON] підлягає борг у розмірі 8 561,61 грн. а з [PERSON] у розмірі 19 977,09 грн. Разом з тим позивач просив стягнути з відповідачів витрати понесені ним на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до положень пунктів 1.1,1.2 договору про надання правничої допомоги № 23-10 від 23 жовтня 2023 року, укладеним між адвокатом Бойко Ю.А. та ОСББ "Червоний хутір" вбачається, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення в порядку та строки обумовлені сторонами. Адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень: аналізує отримані матеріали по заборгованості із сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території фізичними особами [PERSON] та [PERSON] , які є співвласниками нежитлового приміщення, загальною площею 439,90 кв.м., яке позначене літерою "А" і знаходиться на першому поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; готує проект позовної заяви, відповіді на відзив, заперечення, пояснень, відповідних додатків до нього; представляє інтереси замовника в судах, інших органах, установах, необхідними для виконання умов даного договору. Пунктом 3.1 договору передбачено, що за правову допомогу, передбачену пунктом 1.2 договору замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеному додатком №1 до договору. Відповідно додатку 1 до договору про надання правової допомоги передбачена вартість надання правової допомоги та порядок оплати, а саме: вивчення, аналіз отриманих матеріалів, складання позовної заяви про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території та додатків до неї - 5000 грн; представництво інтересів в суді - 2000 грн (одне судове засідання). Передбачено, що послуга оплачується замовником впродовж 30 календарних днів з моменту проголошення рішення у справі. Відповідно до звіту № 1 про виконання умов договору про надання правової допомоги, адвокатом були надані послуги в наступному об`ємі: вивчення, аналіз отриманих матеріалів, складання позовної заяви про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території та додатків до неї, що оцінено в 5000,00 грн Отже, до позовної заяви долучено докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на зміст позовної заяви, докази долучені до неї, категорію заявленого позову, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зажаючи на ціну позову, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для задоволення заяви позивача про стягнення правничої допомоги у розмірі 5000 грн, яка розподіляється між відповідачами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 2684 грн, який розподіляється між відповідачами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved