Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

18.12.2023 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, який мотивувала тим, що 01.06.2023 року між ними був укладений та нотаріально посвідчений договір позики на суму 968 840 грн., що еквівалентно 26 500 доларам США за національним курсом НБУ на день підписання договору. Позикодавець передала, а позичальник прийняла грошову суму в розмірі 968 840 грн. та зобов`язалась повернути позику в тому ж розмірі у визначений договором строк (п.1.1) Позикодавець надала, а позичальник прийняла позику в повному обсязі до моменту підписання даного договору (п.3.1, 8.6). Сторони договору погодили, що сума позики має бути повернута в строк до 10.08.2023 року включно. Позика вважається повернутою в момент передачі готівкою грошової суми, що позичалась (п.4.1, 4.4). Повернення боргу має бути здійснено в м. Вінниці (п.4.2). Оскільки позику відповідач не повернула в обумовлений договором строк на підставі ст. 625 ЦК України сума боргу підлягає поверненню із врахуванням 3 % річних - 9 625, 16 грн. Відповідно до ст.ст. 625, 1050 ЦК України [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики від 01.06.2023 року в загальній сумі 1 002 050,16 грн., з яких: 992 425,00 грн. - заборгованість за позикою; 9 625,16 грн. - 3% річних, а також стягнути судові витрати - 10 020, 52 грн. та 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дудчик М.У. та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити у повному обсязі. Представник повідомив, що станом на день розгляду справи по суті [PERSON] боргу не повернула, будь-яких контактів уникає. Просив стягнути 3% річних, що нараховані на підставі ст. 625 ЦК України на суму заборгованості - 992 425 грн. за період з 11.08.2023 року по 06.12.2023 року за 118 днів в сумі 9 625,16 грн. Судові витрати складаються із судового збору в сумі 10 020,52 грн. та витрат на правничу допомогу - 20 000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена за останнім зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення. Відзиву на позов, заяв про відкладення засідання не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 01.06.2023 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики на суму 968 840 грн., що еквівалентно 26 500 доларам США за національним курсом НБУ на день підписання договору. Договір посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О. (а.с. 15). Позикодавець [PERSON] передала, а позичальник [PERSON] прийняла грошову суму в розмірі 968 840 грн. та зобов`язалась повернути позику в тому ж розмірі у визначений даним договором строк (п.1.1, п. 3.1 договору). Позичальник, підписавши договір позики, підтвердила, що вона в повному розмірі отримала суму позики від позикодавця до моменту підписання договору позики (п.8.6). Сторони договору погодили, що сума позики має бути повернута одномоментно в строк до 10.08.2023 року включно. Позика вважається повернутою в момент передачі готівкою грошової суми, що позичалась (п.4.1, 4.4). Повернення боргу має бути здійснено в м. Вінниці (п.4.2). Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору позики щодо його предмету, порядку і строку виконання і даний договір відповідає вимогам ст. 1046 ЦК України. Правовідносини, що виникли між сторонами із договору позики, є зобов`язальними і регулюються нормами глави 47, 48, 51, 71 ЦК України. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ч. 2 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач умови договору виконала і надала відповідачу кошти в сумі, еквівалентній 26 500 доларам США, проте відповідач, в порушення свого зобов`язання, позику станом на день ухвалення рішення не повернула. Права позивача порушені і підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 971 490 грн., що еквівалентно 26 500 доларам США (за курсом НБУ станом на день пред`явлення позову 1 долару США відповідає 36,66 грн.). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3% річних за період прострочення з 11.08.2023 року до 06.12.2023 року (118 днів) на суму боргу 971 490 грн. становить 9 422,12 грн. (971 490 грн.?3%?118:365:100 = 9 422,12 грн.) Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна сума боргу - 980 912,12 грн., яка складається з боргу за договором позики - 971 490 грн. та 3 % річних - 9 422, 12 грн., тому позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ст. 141 ЦПК України та наступні обставини. При зверненні до суду позивач сплатила 10 020, 62 грн. судового збору згідно платіжної інструкції від 18.12.2023 року та понесла витрати на правничу допомогу в сумі 20 000 грн. На підтвердження надала договір про надання правової допомоги від 30.10.2023 року, ордер адвоката Дудчика М.У., розрахунок суми гонорару за договором станом на 09.04.2024 року. З урахуванням того, що позов задоволений частково на 98 %, судові витрати підлягають стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 29 420,18 грн. (30020 грн. ? 98%:100= 29 420,18 грн.).

Outcome: approved