Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 23.10.2010 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на спільному утримання подружжя. Подружнє життя у сторін не склалося через постійні сварки та непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Ухвалою судді від 01.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки у матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23.10.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (актовий запис № 46) (а.с. 4). Від шлюбу\~подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів позовної заяви встановлено, що внаслідок непорозумінь між сторонами шлюб існує формально, подальше його збереження та примирення неможливо, подружжя однією сім`єю не проживає, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, які є морально-правовою основою шлюбу, тому за вказаних обставин суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що є підставою для задоволення позову. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд

Outcome: approved