Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.02.2020 звернувся до Київського районного суду м.Харкова з позовною заявою, у якій просить усунути перешкоди у праві користування та розпорядження належної йому на праві власності квартири [ADDRESS] з боку [PERSON] , шляхом внесення зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (розділ №83963101) та повернення у первісний стан загальної площі квартири [ADDRESS] , яка має складати 82,5 кв.м. В обґрунтування\~\~позовних вимог позивач, посилаючись на ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 317, 319, 321, 391 ЦК України, зазначив, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 16.04.1999 Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою, р. №7-905. 24.07.2017 двокімнатній квартирі загальною площею 39,3 кв.м., житловою 25,9 кв.м., яка знаходиться у власності [PERSON] присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] - а. Пунктом 3.15 ДБН В.2.2-15-2005 (Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення) передбачено, що квартира комплекс взаємопов`язаних приміщень, що використовуються для проживання однієї сім`ї різного чисельного складу, який включає: основні приміщення житлову (житлові) кімнату та допоміжні приміщення кухню, ванну кімнату (душову), туалет (або суміщений санвузол), а також передпокій, комору чи вбудовану шафу. Згідно технічного паспорту від 29.01.2020, виданого ТОВ «БУДГРУПП» квартира [ADDRESS] розташована на цокольному поверсі та складається з 2-х кімнат житловою площею 25,9 кв.м.: одна кімната - 5,5 кв.м., друга кімната - 20,4 кв.м., коридор - 3,6 кв.м., кухня - 4,4 кв.м., санвузол - 5,4 кв.м., загальна площа квартири 39,3 кв.м. Таким чином, санвузол площею 5,4 кв.м. є невід`ємною частиною квартири [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] , оскільки санвузол є обов`язковим допоміжним приміщенням квартири згідно ДБН. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомо майна №198520624 від 31.01.2020 право власності на кв. [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 16.08.2017 приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.І., р. №1580. Загальна площа квартири складає 87,9 кв.м., житлова - 44,1 кв.м. Відповідно до деталізованої інформаційної довідки №156100576 від 13.02.2019 право власності на 30/100 частин кв. [ADDRESS] перейшло до [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 20.05.2011 приватним нотаріусом ХМНО Бідонько Л.Л., р. № 245. Право власності за [PERSON] було зареєстровано 23.06.2011 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Витяг про державну реєстрацію права №30393288 від 23.06.2011. Відповідно до вищезазначеної інформаційної довідки право власності на 28/100 частин кв. [ADDRESS] перейшло до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.01.2013 приватним нотаріусом ХМНО Бондаренко Г.Ю., р. №42. Право власності за [PERSON] було зареєстровано 15.01.2013, про що видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 40929. Відповідно до вищезазначеної інформаційної довідки право власності на 42/100 частин кв. [ADDRESS] перейшло до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.09.2013 приватним нотаріусом ХМНО Харитоновою Я.М., р.№2434. Право власності за [PERSON] було зареєстровано 26.09.2013, про що видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №10015706. Отже, з 26.09.2013 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 70/100 частин, [PERSON] - 30/100 частин, загальна площа квартири складає 82,5 кв.м., житлова 44,1 кв.м. Таким чином, встановити законні підстави збільшення загальної площі вищезазначеної квартири не можливо. Згідно Ухвали Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2019, справа №640/13967/18, н/п 2/640/531/19 було витребувано для огляду в судовому засіданні з КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» належним чином завірені копії інвентаризаційних справ на кв. [ADDRESS] та в цілому інвентаризаційну справу на житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, наданих КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» для ознайомлення на кв. [ADDRESS] було встановлено наступне: До матеріалів інвентаризаційної справи долучено рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2012, справа №2018/10246/2012, н/п 2/2018/2764/2012, яким позовну заяву [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності на технічне приміщення, задоволено в повному обсязі. Визнано за [PERSON] право власності на технічне приміщення, площею 5,4 кв.м. у квартирі [ADDRESS] . Дане рішення підлягає обов`язковій реєстрації у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до п.1.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Міністерством юстиції України 07.02.2002 №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за № 157/6445 (положення, яке діяло на час набрання винесення рішення судом) обов`язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. Відповідно до підпункту 5 п. 1.5. Державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на таке нерухоме майно: 5) приміщення - частини внутрішнього об`єму житлових будинків, будівель, квартир, обмежені будівельними елементами. Відповідно до п.10 додатку 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно), рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Крім того, з 01.01.2013 змінився порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: п.1 ст.2 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; п.5 ст. 12 відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформаціїо про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Ознайомившись з матеріалами інвентаризаційної справи, які були надані до суду, та на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомо майна №156100576 від 13.02.2019 час видачі 12:22:11 вбачається, що Рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2012, справа №2018/10246/2012, н/п 2/2018/2764/2012, у якому визнано право власності на технічне приміщення площею 5,4 кв.м, по [ADDRESS] не було зареєстровано згідно чинного законодавства та право власності не було оформлено за [PERSON] . Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, а саме поверхового плану (стр. 64) на житловий будинок по [ADDRESS] (колишня Артема) наданих КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» для ознайомлення встановлено що квартира [ADDRESS] розташована на першому поверсі житлового будинку літ. «А-1» та ніякого відношення до цокольного поверху не має. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, жодних правових підстав для приєднання приміщення площею 5,4 кв.м. до квартири [ADDRESS] у [PERSON] не було. Виходячи з вищезазначених фактів, [PERSON] є законним власником квартири [ADDRESS] (колишня Артема) загальною площею 39,3 кв.м., житловою - 25,9 кв.м., право власності на яку оформлено згідно норм чинного законодавства. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Попрас В.О. від 11.02.2020 відкрито загальне позовне провадження по цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 19.05.2020 до суду від відповідача [PERSON] надійшов Відзив на позовну заяву, (а.с.50-56 т.1), у якому відповідач, посилаючись на ст.391 ЦК України, Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вважав позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вказав, що позивач стверджує, що він є законним власником квартири [ADDRESS] ) (далі за текстом - квартира [ADDRESS] ) на підставі: свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.04.1999, посвідченого [PERSON] , державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 7-905 та довідки серія та номер: 5297/-01, виданої 24.07.2017 ТОВ «Міжрегіональне Бюро технічної інвентаризації». Державна реєстрація права власності Позивача на квартиру [ADDRESS] підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 92803469 від 25.07.2017. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.04.1999, квартира [ADDRESS] (після зміни нумерації квартира [ADDRESS] (після зміни нумерації квартира [ADDRESS] ), було зареєстровано Позивачем 05.09.2002 у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», реєстровий №П-2-8465, що підтверджується відповідним штампом у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 16.04.1999. 24.07.2017 Позивач отримав довідку № 5297/-01, згідно якої була змінена нумерація квартири [ADDRESS] , та збільшено загальну площу до 39,3 кв.м. (на 9 кв.м. від попередньої площі квартири [ADDRESS] (2-А). 10.05.2017, за Позивачем, на підставі довідки № 5297/-01 від 24.07.2017, свідоцтва про право спадщину за заповітом від 16.04.1999 р. - рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36299997 від 25.07.2017, [PERSON] , державного реєстратора Зміївської міської ради Харківської області було зареєстровано право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Приміщення № 1 загальною площею 3,6 кв.м. та приміщення № 4 площею 5,4 кв.м. (загалом 9 кв.м.) було самочинно приєднано до квартири [ADDRESS] (з 10.05.2017 - квартира [ADDRESS] ). Доказами цього є: - лист КП «ХМБТІ» від 09.09.2002 до Виконкому Київської районної ради м. Харкова аркуш 12 інвентаризаційної справи КП «ХМБТІ» щодо квартири [ADDRESS] ); поверховий план будинку [ADDRESS] від 14.04.2016 (аркуш 34 інвентаризаційної справи КП «ХМБТІ» щодо квартири [ADDRESS] ). Вказані дії є самочинним будівництвом відповідно до п. 3.2 розділу 3 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна». Відповідно до розділу 1 та З ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» від 01.01.2010, реконструкцією квартири у тому числі є зміна загальної площі квартири. Згідно зі ст. 100 ЖК УРСР, переобладнання жилого приміщення внаслідок якого змінюється площа, кількість чи склад приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду, допускається за письмовою згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не передбачено договором найму (оренди). Вказана норма кореспондується із п. 2.8 «Порядку перепланування і (або) переобладнання жилих будинків та жилих приміщень у місті Харкові» затверджених рішенням ХМР від 23.02.2011 № 162/11, яка вказує на те, що рішення виконавчого міської ради є підставою для проведення ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню жилого приміщення. Також, відповідно до п. 3, 12 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов`язковим є прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, яке здійснюється шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Таким чином, Позивачем фактично була проведена незаконна (самочинна) реконструкція квартири [ADDRESS] (з 10.05.2017 - квартира [ADDRESS] ), шляхом збільшення загальної площі з 30,3 кв.м. до 39,3 кв.м., без отримання рішення (дозволу) виконавчого комітету Харківської міської ради та без документу про введення в експлуатацію реконструйованої квартири з боку органу державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до п. 58 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 № 1127, у разі змін технічних характеристик об`єкта нерухомості, заявник під час державної реєстрації права власності на цей об`єкт, повинен надати технічний паспорт та документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Згідно з ч. 1 ст. 31-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внесення змін проводиться на підставі рішення суду. Таким чином, Позивач, 10.05.2017 міг законно зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] з урахуванням збільшення її загальної площі з 30,3 кв.м. до 39,3 кв.м., лише двома шляхами: надавши документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (реконструйованої квартири) або надавши рішення суду, проте надав реєстратору довідку № 5297/-01 від 24.07.2017, видану ТОВ «Міжрегіональне Бюро технічної інвентаризації», яка не є документом, що підтверджує законну зміну загальної площі квартири [ADDRESS] . Вказане призвело до незаконної державної реєстрації за Позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,3 кв.м. Державна реєстрація від 10.05.2017 (на підставі рішення про реєстрацію від 25.07.2017) права власності Позивача на квартиру [ADDRESS] також була предметом судової справи № 640/13967/18 (н/п 2/640/531/19), яка розглядалась Київським районним судом м. Харкова. В межах цієї справи 12.12.2019 було винесено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] було задоволено в повному обсязі та усунуто перешкоди [PERSON] у праві користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою [ADDRESS] з боку [PERSON] шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 36299997) від 25.07.2017, про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 39,3 кв.м., житловою 25,9 кв.м., на підставі довідки №5297/-01 від 24.07.2017 ТОВ «Міжрегіональне бюро технічної інвентаризації», за [PERSON] . Таким чином, посилання Позивача на те, що він є законним власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 39,3 кв.м., як на одну з обставин, які є підставою для задоволення його позову - є необгрунтованими та не законними, тому Відповідач заперечує щодо наявності вищевказаної обставини у Позивача. Відповідно до Договору дарування 30/100 часток комунальної квартири від 20.05.2011, посвідченого Бідонько Л.Л., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 245, [PERSON] було отримано в дар 30/100 частини комунальної квартири [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на 30/100 часток квартири [ADDRESS] , було зареєстровано 23.06.2011 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується виданим Витягом про держану реєстрацію прав № 30393288 від 23.06.2011. Відповідно до Договору купівлі - продажу частини квартири від 15.01.2013, посвідченого Бондаренко Г.Ю., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 42, [PERSON] було придбано 28/100 часток квартири [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на 28/100 часток квартири [ADDRESS] , було зареєстровано 15.01.2013 Бондаренко Г.Ю., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, що підтверджується виданим Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 40929 від 15.01.2013. Відповідно до Договору купівлі - продажу частини квартири від 26.09.2013, посвідченого Харитоновою Я.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 2434, [PERSON] було придбано 42/100 часток квартири [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на 42/100 часток квартири [ADDRESS] , було зареєстровано 26.09.2013 Харитоновою Я.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, що підтверджується виданим Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10015706 від 26.09.2013. Таким чином, з 26.09.2013 квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] у частці 70/100 та [PERSON] у частці 30/100, загальна площа квартири [ADDRESS] було ухвалено рішення у цивільній справі №2018/10246/2012, яким було визнано за [PERSON] право власності на приміщення площею 5,4 кв.м. у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до Технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] від 07.03.2018, виданого ТОВ «Інвентарбюро», [PERSON] , квартира [ADDRESS] , площею 5,4 кв.м. Відповідно до Договору дарування частки квартири від 10.03.2017, посвідченого Куксіним С.Ю., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованого в геєстрі за № 323, [PERSON] було отримано в дар від [PERSON] 30/100 часток в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на 30/100 часток в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , було зареєстровано 10.03.2017 [PERSON] , приватним нотаріусом ХМНО, що підтверджується виданим ним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 82143576 від 10.03.2017. Приватним нотаріусом ХМНО Куксіним С.Ю., було проведено реєстрацію змін розділу об`єкту нерухомості - квартири [ADDRESS] (індексний № 34208737 від 10.03.2017) та відповідно додано до розділу: загальна площа 87,9 кв.м., житлова площа 44,1 кв.м. підтверджується аркушами 1 та 2 Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 181336771 від 17.09.2019, виданої [PERSON] , приватним нотаріусом ХМНО). Вказані зміни були зареєстровані на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.11.2012 у цивільній справі № 2018/10246/2012, довідки ТОВ «ІНВЕНТАРБЮРО» № 176/1 від 07.03.2017, технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 07.03.2017, виданого ТОВ «Інвентарбюро». Таким чином, з 10.03.2017 спірне приміщення площею 5,4 кв.м. було приєднано до квартири [ADDRESS] та відповідно збільшено площу вказаної квартири з 82,5 кв.м. до 87,9 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внесення змін здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином, з 10.03.2017 квартира [ADDRESS] загальною площею 87,9 кв.м., включаючи спірне приміщення площею 5,4 кв.м., належала на підставі права власності [PERSON] . Відповідно до Договору дарування квартири від 16.08.2017, посвідченого Самощенко О.І., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі № 1580, [PERSON] прийняв у дар від [PERSON] квартиру [ADDRESS] , було зареєстровано 16.08.2017 [PERSON] , приватним нотаріусом ХМНО, що підтверджується виданим нею Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 94764782 від 16.08.2017. Таким чином, з 16.08.2017 квартира [ADDRESS] , загальною площею 87,9 кв.м., включаючи спірне приміщення площею 5,4 кв.м., належить на підставі права власності, Відповідачу - [PERSON] . Спірне приміщення площею 5,4 кв.м., з 10.03.2017 на законних підставах знаходиться у власності інших ніж Позивач осіб. Спірне приміщення було законно зареєстровано у складі квартири [ADDRESS] , раніше незаконної реєстрації цього приміщення у складі квартири [ADDRESS] за Позивачем 10.05.2017. Вказане підтверджує законність володіння Відповідачем квартирою [ADDRESS] , яка включає в себе спірне приміщення площею 5,4 кв.м. та відповідно спростовує наявність обставини на яку посилається Позивач, як на підставу задоволення свого позову, а саме на те, що державна реєстрація права власності Відповідача на квартиру [ADDRESS] з урахуванням приміщення площею 5,4 кв.м. є такою, по перешкоджає його праву користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2021 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 22.09.2021 на підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями з підстав звільнення судді [PERSON] у зв`язку з поданням заяви про відставку, зазначена цивільна справа розподілена в провадження судді Губській Я.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 23.01.2024 суддею Губською Я.В. заявлено самовідвід по розгляду цивільної справи №953/2183/20. 24.01.2024 на підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями з підстав самовідводу судді Губської Я.В., зазначена цивільна справа розподілена в провадження судді Колесник С.А. Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Колесник С.А. від 25.01.2024 справу прийнято до розгляду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позові, просила його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на підстави, викладені у Відзиві на позовну заяву. Третя особа: Приватний нотаріус Куксін Станіслав Юрійович у судове засідання не з`явився, 28.02.2020 до суду надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності. Покладається на висновки суду (а.с.27 т.1). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши доводи представників сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 16.04.1999 року державним нотаріусом восьмої Харківської державної нотаріальної контори Шаповаленко Л.Л. (зареєстровано в реєстрі за № 7-905), [PERSON] набув у власність після смерті [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Зазначена квартира на момент отримання у спадок складалась із двох кімнат загальною площею 30,3 кв.м., житловою 25,9 кв. м. Право власності на квартиру загальною площею 30,3 кв.м. зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 05.09.2002 року, реєстровий № П-2-8465 (а.с.69 т.1). Згідно даних технічного паспорта, виготовленого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] , станом на 2016 рік загальна площа квартири [ADDRESS] становила 33,9 кв.м., житлова - 25,9 кв.м. Водночас у технічному паспорті наявна відмітка, датована 14.04.2016, про наявність самочинно приєднаного до кв. [ADDRESS] приміщення загальною площею 3,6 кв.м. (а.с.36-37 т.2). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка складається із двох кімнат загальною площею 39,3 кв.м., житловою - 25,9 кв. м. Підставами виникнення права власності зазначено: довідка № 5297/-01, видана 24.07.2017 року ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації»; свідоцтво про право на спадщину № 7-905, видане 8-ма ХДНК (а.с.4 т.1). Згідно даної довідки\~№ 5297/-01, виданої 24.07.2017 року ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації» зазначено, що в будинку [ADDRESS] знаходяться 2 квартири під номером [ADDRESS] : двокімнатна квартира загальною площею 39,3 кв.м., житловою 25,9 кв.м., та трикімнатна квартира загальною площею 54,2 кв.м., житловою 46,2 к в.м. В довідці зазначено про присвоєння двокімнатній квартирі загальною площею 39,3 кв.м., яка знаходиться у власності [PERSON] поштової адреси: [ADDRESS] (а.с.3 т1). Згідно технічного паспорту від 29.01.2020, виданого ТОВ «БУДГРУПП», квартира [ADDRESS] а розташована на цокольному поверсі та складається з 2-х кімнат житловою площею 25,9 кв.м: одна кімната - 5,5 кв.м, друга кімната - 20,4 кв.м, коридор - 3,6 кв.м, кухня - 4,4 кв.м, санвузол - 5,4 кв.м, загальна площа квартири 39,3 кв.м. (а.с.5-6 т.1). Згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомо майна №198520624 від 31.01.2020 право власності на квартиру [ADDRESS] ) зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 16.08.2017 приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.І. за реєстровим № 1580. Загальна площа квартири складає 87,9 кв.м, житлова 44,1 кв.м. (а.с.12 т.1). Відповідач [PERSON] отримав квартиру [ADDRESS] від [PERSON] (а.с.67 т.1), яка набула право право власності на зазначену квартиру загальною площею 87,9 кв.м, житловою 44,1 кв.м на підставі наступних правочинів: - 28/100 частин квартири придбала у [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 15.01.2013 приватним нотаріусом ХМНО Бондаренко Г.Ю. за реєстровим №42 (а.с.59-60 т.1); - 42/100 частки квартири придбала у [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 26.09.2013 приватним нотаріусом ХМНО Харитоновою Я.М. за реєстровим №2434 (а.с.61т.1); - 30/100 частин квартири отримала у дар від [PERSON] згідно договору дарування, посвідченого 10.03.2017 приватним нотаріусом ХМНО Куксіним С.Ю. за реєстровим №323 (а.с.65 т.1). Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 26.11.2012 у справі №2018/10246/2012 за позовом [PERSON] до Харківської міської ради, про визнання права власності на технічні приміщення, визнано за [PERSON] право власності на технічне приміщення площею 5,4 кв.м у квартирі [ADDRESS] . Дане рішення підлягає обов"язхковій реєстрації у КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" (а.с.64 т.1). Позивач у позовній заяві посилається на те, що дане рішення суду підлягає обов`язковій реєстрації у КП «Харківське МіськБТІ», однак не було зареєстровано, у зв`язку з чим право власності на технічне приміщення площею 5,4 кв.м не було оформлено за [PERSON] , а відтак неможливо встановити законні підстави збільшення загальної площі квартири [ADDRESS] до 87,9 кв.м. Крім того позивач вважає, що квартира [ADDRESS] , яка розташована на першому поверсі житлового будинку літ. «А-1», не має ніякого відношення до цокольного поверху, у зв`язку з чим у [PERSON] не було жодних правових підстав для приєднання технічного приміщення площею 5,4 кв.м, яке знаходиться на цокольному поверсі, до належній ій квартири [ADDRESS] . За таких обставин позивач [PERSON] вважає себе законним власником квартири [ADDRESS] загальною площею 39,3 кв.м., житловою - 25,9 кв.м., до складу якої входить спірне приміщення площею 5,4 кв.м, а наявність запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно якого квартира [ADDRESS] має загальну площу 87,9 кв.м, до складу якої також входить спірне приміщення площею 5,4 кв.м, порушує право користування та розпорядження позивача належною йому на праві власності квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.5 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. Відповідно до ч.4 зазначеної статті не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження, зокрема, окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі. Підпунктом 4 пункту 2 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ № 1141 від 26.10.2011р. /надалі Порядок/ об`єктом речових прав є: земельна ділянка, житловий будинок, будівля, споруда, а також їх окремі частини, квартира, житлове та нежитлове приміщення, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, меліоративна мережа, складова частина меліоративної мережі. Проаналізувавши викладене, суд доходить висновку, що спірне приміщення площею 5,4 кв.м вважається приналежністю головної речі квартири, призначеною для обслуговування головної речі, тобто є складовою частиною квартири, і не належить до об`єктів щодо яких проводиться державна реєстрація речових прав, як окремого об`єкта речового права. Підпунктом 2 пункту 29 Порядку встановлено, що до Державного реєстру прав вносяться такі відомості про об`єкт нерухомого майна, зокрема, опис об`єкта нерухомого майна із зазначенням об`єктів, що є приналежністю головної речі (присвоєна літера, римська або арабська цифра відповідно до технічного паспорта, загальна та (за наявності) житлова площа) у разі коли об`єкт нерухомого майна є головною річчю. Відповідно до ч.3 ст.13 Закону «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, що містять відомості про, зокрема, нерухоме майно. Враховуючи те, що Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 26.11.2012 у справі №2018/10246/2012 за [PERSON] визнано право власності на технічне приміщення площею 5,4 кв.м у квартирі [ADDRESS] , то запис про зазначене приміщення можливо здійснювати виключно у вкладці «опис майна» щодо загальної площі квартири [ADDRESS] . Як встановлено судом апеляційної інстанції у справі №2018/10246/2012 (Ухвала від 30.01.2019), з матеріалів інвентаризаційної справи на будівлю по [ADDRESS] вбачається, що квартири були перебудовані з кімнат комунальної квартири, розташованої в одноповерховому будинку, збудованого до 1917 року, а відповідно до технічного паспорта на квартиру від 07.03.2018 квартира [ADDRESS] розташована на першому і цокольному поверсі, загальною площею 87,9 кв.м, включаючи у себе технічне приміщення у квартирі [ADDRESS] (комора) площею 5,4 кв.м. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 12.12.2019 у справі №640/13967/18, зміненим Постановою Харківського апеляційного суду від 13.07.2020 (а.с.102-103, 104-110 т.1), усунуто перешкоди [PERSON] у праві користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою [ADDRESS] з боку [PERSON] шляхом скасування запису про право власності №21549435 від 10.05.2017 на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] а за [PERSON] , внесеного на підставі рішення державного реєстратора Зміївської міської ради Харківської області Калініної Людмили Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36299997 від 25.07.2017. За таких обставин судовими рішеннями у справі №640/13967/18 спростовується твердження позивача [PERSON] про те, що він є власником квартири [ADDRESS] ), і зазначена обставина не підлягає доказуванню при розгляді цієї справи. Крім того, вказаним рішенням спростовуються доводи [PERSON] , що право власності, яке виникло на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова від 26.11.2012 у справі №2018/10246/2012, не було зареєстровано згідно чинного законодавства та не було оформлено. Окрім цього, судовими рішеннями у справі №640/13967/18 встановлено, що технічні зміни у квартирі [ADDRESS] , які виникли на підставі судового рішення від 26.11.2012, були закріплені у довідці ТОВ «Інвентарбюро» №176/1 від 07.03.2017р., технічному паспорті від 07.03.2017, у яких було зазначено, що загальна площа квартири [ADDRESS] змінилась з 82,5 кв.м на 87,9 кв.м, за рахунок включення у неї приміщення площею 5,4 кв.м під інвентаризаційним номером 12 (комора), у зв`язку з чим на підставі рішення приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] 10.03.2017, індексний номер 34208737, проведено державну реєстрацію змін об`єкту нерухомості квартири [ADDRESS] та зареєстровано збільшення її загальної площі на 5,4 кв.м, з 82,5 кв.м до 87,9 кв.м. Зазначені обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи. Посилання позивача на дані технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого ТОВ «БУДГРУПП» станом на 29.01.2020, в якості доказу на підтвердження того, що технічне приміщення площею 5,4 кв.м є невід`ємною частиною квартири [ADDRESS] , судом не приймаються, так як технічний паспорт на об`єкт нерухомості не є правовстановлюючим документом та не породжує права чи обов`язки для особи. Технічний паспорт на об`єкт нерухомості є технічним документом, тому за відсутності правовстановлюючих документів не створює будь-які права позивача. Суд зазначає, що ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», затверджені наказом Держбуду України №80 від 18.05.2005, згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №87 від 26.03.2019, втратили чинність з 01.12.2019, тобто ще до подання позову до суду, а відтак не можуть застосовуватись до спірних правовідносин у цій справі. Матеріали інвентаризаційної справи та лист КП «Харківське МіськБТІ» від 09.09.2002 (а.с.1-239 т.2) свідчать, що 06.09.2002 при обстеженні квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , виявлено самовільне приєднання до квартири [ADDRESS] рекомендовано під час оформлення самовільних переобладнань розглянути питання про можливість присвоєння квартирі, що належить [PERSON] , номеру «2а». Аналогічні відомості містяться у довідці КП «Харківське МіськБТІ» від 10.05.2016, у якій зазначено, що при обстеженні квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , станом на 14.04.2016 виявлено самовільне приєднання до квартири приміщень № І площею 3,6 кв.м та № ІІ площею 5,4 кв.м, без урахування яких загальна площа квартири [ADDRESS] становить 30,4 кв.м. Судом не приймається в якості належного та допустимого доказу Висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №1614 від 22.02.2021р. (а.с.17-23 т.2), так як він складений на підставі вихідних даних, які не відповідають матеріалам інвентаризаційної справи КП «Харківське МіськБТІ», а також на підставі нечинних правовстановлюючих документів, так як на час проведення експертом дослідження за [PERSON] було скасовано право власності на квартиру [ADDRESS] а згідно Постанови Харківського апеляційного суду від 13.07.2020 у справі №640/13967/18. За таких обставин судом встановлено, що приміщення площею 5,4 кв.м самовільно та протиправно приєднано [PERSON] до квартири [ADDRESS] . Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судові рішення у справах №2018/10246/2012 та №640/13967/18, що набрали законної сили, а також матеріали інвентаризаційної справи свідчать про правомірність набуття відповідачем [PERSON] права власності на спірне приміщення площею 5,4 кв.м та збільшення загальної площі квартири [ADDRESS] на 5,4 кв.м з 82,5 кв.м до 87,9 кв.м, а також про законність дій приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] щодо проведення державної реєстрації відповідних змін щодо об`єкту нерухомості квартири [ADDRESS] . Враховуючи вищенаведене, позивачем не доведено, що він є власником спірного приміщення площею 5,4 кв.м. Відповідно до статей 16, 386, 391 ЦК\~України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, і лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог. Зважаючи на те, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до ст.141\~ЦПК України судові витрати позивача відносяться на його рахунок і стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed