Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 470396195 в розмірі 33545,80 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованість по основному боргу; 21545,80 грн. сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач за договором факторингу набув право грошової вимоги до відповідача. За умовами кредитного договору позичальник зобов`язався вчасно повернути кредит, сплати відсотки за користування кредитом, в порядку визначеному договором, проте відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Ухвалою суду від 03 листопада 2023 року по справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. 24 січня 2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту відступлення права вимоги, не надано реєстру прав вимоги, які перейшли від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Посилається на те, що відступлення права вимоги може здійснюватися лиши щодо дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. До того ж, представник відповідача звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання [PERSON] кредитних коштів та користування ними. 05 лютого 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що умови кредитування вказані безпосередньо в кредитному договорі та передбачають сплату процентів за користування кредитом, виходячи з фактичного залишку суми кредиту та строку користування кредитом. До того ж, надано до суду копію договору факторингу від 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» з реєстром права вимоги та платіжні доручення про перерахування коштів на рахунок [PERSON] . Зазначено, що після отримання відзиву на позовну заяву позивач звернувся до первісного кредитора із запитами про надання додаткових доказів для надання вичерпної інформації по справі. У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач причин неявки не повідомив, представник відповідача просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 25 вересня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 470396195, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язалось надати відповідачу кредит в розмірі 5000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування. Додатковими угодами до кредитного договору № 470396195 від 25 вересня 2020 року суму кредиту було збільшено на 7000,00 грн., тобто до 12000,00 грн. Пунктами 1.2., 1.3. Договору визначено, що кредит надається строком на 27 днів за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування. У пункті 4.18. Договору зазначено, що цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Як убачається із Договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що підтверджується розділом 5 Договору «Реквізити сторін». Отже, Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Кредитний договір № 470396195 від 25 вересня 2020 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] кредитного договору в електронній формі. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіну і пароля особистого кабінету кредитний договір між Первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Верховний Суд у постанові по справі №243/6552/20 зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 470396195 від 25 вересня 2020 року та здійснило переказ грошових коштів у загальному розмірі 12000,00 грн. (шляхом здійснення переказів на рахунок відповідача по 5000,00 грн.; 600,00 грн.; 850,00 грн.; 600,00 грн.; 1250,00 грн.; 700,00 грн.; 850 грн., 300 грн.; 900,00 грн.; 950 грн.), що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень від 25 вересня 2020 року, 26 вересня 2020 року, 28 вересня 2020 року, 29 вересня 2020 року, 01 жовтня 2020 року у яких призначенням платежу зазначено: переказ коштів згідно договору 470396195 від 25 вересня 2020 року для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , отримувачем яких вказаний саме [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] . Зважаючи на вказане, суд вважає доведеними факт укладання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] кредитного договору в електронній формі та виконання кредитором своїх обов`язків за цим договором, а саме надання грошових коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. Суд приймає до уваги докази надані представником позивача у відповіді на відзив, зважаючи на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не є стороною договору факторингу укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», та стороною кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] у зв`язку з чим вказані докази у розпорядженні позивача відсутні та не були надані разом із позовною заявою. Доказів, які б заперечували факт перерахування ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» кредитних коштів [PERSON] , останнім до суду не надано. Отже, відповідачем отримання коштів за кредитним договором № 470396195 від 25 вересня 2020 року в розмірі 12000,00 грн. не спростовано. Також відповідачем не надано доказів повернення отриманих у кредит коштів кредитору. У зв`язку з тим, що відповідачем не виконувалися умови договору, виникла заборгованість по кредиту, яка станом на 06 березня 2023 року становить 33545,80 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованість по основному боргу; 21545,80 грн. сума заборгованості за відсотками. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, а 31 грудня 2020 року - Додаткова угода до вказаного договору факторингу. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 109 від 24 листопада 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 470396195 від 25 вересня 2020 року, загальна сума заборгованості - 23957,80 грн., з яких: 12000,00 грн. - заборгованість по основному боргу, 11957,80 грн.- заборгованість за відсотками. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Сторони погодили у п.4.1 Договору факторингу, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами Реєстру прав вимог. Пунктом 12 Договору факторингу передбачено, що одним із додатків до нього є Реєстр прав вимоги. Як зазначено у наданому позивачем витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 06 березня 2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 470396195, загальна сума заборгованості - 33545,80 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 12000,00 грн., заборгованість за відсотками - 21545,80 грн. Згідно складеного ТОВ «Таліон плюс» розрахунку вказана заборгованість утворилась у відповідача за кредитним договором № 470396195 від 25 вересня 2020 року станом на 31 серпня 2023 року. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладені вимоги закону та встановлені обставини суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення його заборгованості за кредитним договором № 470396195 від 25 вересня 2020 року, укладеним між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Суд вважає необрунтованим посилання представника відповідача на недоведеність того, що право вимоги від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перейшло до ТОВ «Таліон плюс» з огляду на те, що кредитний договір був укладений 25 вересня 2020 року, тобто більше через два роки після укладення договору факторингу ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ТОВ «Таліон плюс». Так, частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ТОВ «Таліон плюс», сторони домовились, що термін «Борг» у договорі означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту Боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати Клієнту за Кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані Клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили. Відповідно до п.п. 1.3 Додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року під правом вимоги розуміється всі права Клієнта - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» - за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Розділом 4 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. З матеріалів справи вбачається, що такий Реєстр прав вимоги був підписаний 24 листопада 2020 року. Надані копії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та Додаткової угоди до нього № 26 від 31 грудня 2020 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Фактора - ТОВ «Таліон Плюс». Копія договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2020 року також містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до фактора - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Копії вказаних договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Також, з матеріалів справи вбачається, що 21.04.2015 року ТОВ «Таліон плюс» видано свідоцтво про реєстрацію його як фінансової установи. Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 07.11.2017 року № 4234 ТОВ «Іксора-Інвестлайн», яке 06.09.2018 року було перейменовано у ТОВ "Таліон плюс", видана ліцензія на провадження господарської діяльності в сфері фінансових послуг, а саме на надання послуг з факторингу. Матеріалами справи підтверджується, що 27.12.2007 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» видано свідоцтво про реєстрацію його як фінансової установи та згідно з додатком до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 28.02.2012 року № 183 серія ФК до видів фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства зазначено факторинг. Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 23.03.2017 року № 691 позивачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» видана ліцензія на провадження господарської діяльності в сфері фінансових послуг, а саме на надання послуг з факторингу. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Дані про те, що договори факторингу у встановленому законом порядку визнавалися недійсними суду не надано. З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до складеного ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором № 470396195 від 25 вересня 2020 року станом на 06 березня 2023 року залишилась в розмірі 33545,80 грн., з яких: 12000,00 грн. сума заборгованість по основному боргу; 21545,80 грн. сума заборгованості за відсотками. Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з іншими письмовими доказами у справі, зокрема із витягами із Реєстру прав вимоги № 2 від 20 жовтня 2022 року, з Реєстру прав вимоги № 109 від 24 листопада 2020 року, розрахунками заборгованості, складеними ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. Враховуючи викладене, оскільки відповідач у встановлений договором строк не сплатив суму кредиту, проценти за користування кредитом, тобто не виконав зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, зазначені суми підлягають стягненню з нього на користь позивача. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved