Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Відповідач є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка на цей час проживає з батьком, оскільки її мати [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дитини не займається, з дитиною проживає періодично, не проявляє до неї батьківського піклування та турботи, умови для проживання дитини не створює, не працює, зловживає спиртними напоями. Сім`я відповідачки перебуває в полі зору органів захисту дітей з 2021 року. У 2023 році неповнолітня дитина не приступила до навчання, іноді уходить із дому через аморальний спосіб життя матері та її поведінку. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітків (доходу). Процесуальні дії у справі. 14 грудня 2023 позовна заява надійшла до суду. 19 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху. 01 січня 2024 року надано уточнену позовну заяву. 05 січня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 29 лютого 2024 року підготовче провадження закрито, витребувано докази. Справа призначена до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання учасники процесу не з`явились. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлена в установленому порядку, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, але про причини неявки не повідомила, правом надання відзиву не скористалась, ніяких клопотань від неї не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач 28 липня 2010 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та набула прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом ОСББ «ОЛІМП» від 27 листопада 2023 року. Як видно із листа ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 14 листопада 2023 року на ім`я в. о. начальника служби у справах дітей [PERSON] батьки неповнолітньої [PERSON] , [INFO] не займаються її вихованням, внаслідок чого стосовно [PERSON] складались адміністративні протоколи. Відповідно до листа координатора КМЦСС від 13 листопада 2023 року 10 листопада 2023 року фахівцем було здійснено візит за місцем проживання відповідача, де було встановлено незадовільні умови для проживання дитини. Як видно із інформації, 23 вересня 2023 року було повідомлення в поліцію про те, що [PERSON] пішла з дому; 17 вересня 2023 року, 24 вересня 2023 року та 22 жовтня 2023 року вітчим дитини повідомив до поліції про крадіжку нею його телефону; 10 липня 2023 року, 24 жовтня 2023 року та 25 жовтня 2023 року вітчим дитини повідомив поліцію про те, що не можуть вплинути на дитину, яка вживає алкоголь, палить. Постановами Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2021 року, 14 липня 2023 року, 30 серпня 2023 року, 20 вересня 2023 року, 18 жовтня 2023 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. З письмових пояснень відповідача видно, що вона не справляється зі своїми батьківськими обов`язками стосовно дочки [PERSON] , [INFO] та просить позбавити її батьківських прав. ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області 25 жовтня 2022 року, 26 червня 2023 року, 18 липня 2023 року зверталось до Служби у справах дітей з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачкою стосовно дочки [PERSON] . З Актів обстеження умов проживання від 31 серпня 2023 року та 29 вересня 2023 року за адресою: [ADDRESS] , видно, що за цією адресою мешкає відповідач з співмешканцем [PERSON] та її дитиною [PERSON] , 2010 року народження. Квартира перебуває в антисанітарному стані. Місце для навчання дитини відсутнє, мати зловживає спиртними напоями, внаслідок чого виникають конфліктні ситуації з дочкою, яка періодично залишає місце проживання. Як видно з характеристики учениці 8 класу Червонівської гімназії Карпівського ліцею Карпівської сільської ради, [PERSON] має низький рівень успішності, навчанням не цікавиться, створювала конфліктні ситуації. Мати та її співмешканець ведуть аморальний спосіб життя, мати не підтримує контакт з класним керівником. З листа служби у справах дітей виконавчого комітету Карпівської сільської ради від 29 листопада 2023 року та пояснень батька дитини [PERSON] видно, що [PERSON] мешкає разом із батьком, має місце для навчання, відвідує онлайн уроки. Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дочки [PERSON] , [INFO] , про що прийняв рішення №424 від20 грудня 2023 року. Зміст спірних правовідносин. Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок виховання батьками неповнолітніх дітей, наслідки ухилення їх від виконання своїх обов`язків, та з аліментних обов`язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.164 СК України - мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При цьому, суд керується положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», згідно з п.15 якої, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з положеннями п.16 цієї Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою статті 182 цього кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем повністю доведений факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини, байдужого ставлення до її долі. З урахуванням вищевказаного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 СК України. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача судовий збір за дві вимоги майнового та немайнового характеру на користь держави, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved