Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

05 грудня 2023 року до суду надійшла вказана позовна заява. В своїх вимогах позивач просить: зобов`язати відповідача звільнити орендоване нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 12,5 кв.м. в будинку [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.03.2017 року між Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією (Орендодавець), фізичною особою - членом НСХУ [PERSON] (Орендар), а також Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (Підприємство - Балансоутримувач) на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 02.02.2017 року №40, розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.02.2017 року №115 було укладено Договір №608/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, відповідно до якого Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація передає, а [PERSON] приймає в оренду нерухоме майно (нежитлове приміщення 1-го поверху, загальною площею 12,5 кв.м), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться на [ADDRESS] , для майстерні художника, який є членом національної творчої спілки. Підтвердженням приймання орендарем вищевказаного нежитлового приміщення є акт про фактичне використання нежилого приміщення від 23.03.2017 року. Зазначений акт підписаний уповноваженими сторонами договору оренди без зауважень і застережень. Підпунктом 9.1 п. 9. Договору оренди встановлено, що договір укладений з моменту підписання його сторонами і діє з 23.03.2017 року до 21.03.2020 року. Так, 06.04.2020 року на виконання пп. 9.7. п. 9 договору оренди, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» листом за вих. №27 попередила орендаря про необхідність передачі нежитлового приміщення по акту приймання-передачі підприємству - балансоутримувачу. З метою врегулювання договірних відносин в досудовому порядку 08.03.2023 року Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація листом від 03.03.2023 року №109-1058 повторно попередила відповідача про необхідність звільнити нежитлове приміщення та про наслідки відмови від виконання даної вимоги. Крім того, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» листом від 25.08.2023 року за №552/вих направило претензію на адресу відповідача з трьома оригінальними підписаними примірниками акту приймання-передачі для повернення нежитлового приміщення в добровільному порядку. Як зазначає позивач, всі листи та претензії залишились без відповідного реагування. Відповідач свідомо ігнорує умови договору та чинне законодавство України і займає приміщення комунальної власності без належних на те підстав. Отже, так як відповідач повинен був повернути нежитлове приміщення площею 12,5 кв.м в будинку [ADDRESS] в міст Києві до 24.03.2020 року, але не зробив цього, продовжуючи неправомірно використовувати майно територіальної громади міста Києва, порушуючи при цьому право власника майна володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача та представник третьої особи позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В письмових поясненнях, які 16.04.2024 року надійшли до суду, представник третьої особи просила задовольнити позовну заяву, оскільки відповідач неправомірно займає приміщення комунальної власності та чинить перешкоди позивачу у користуванні останнім. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив. У відповідності до положень ст. 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність відповідача, який не з`явився в судове засідання. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши представника позивача та третьої особи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.03.2017 року між Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією (далі - Орендодавець), фізичною особою - членом НСХУ [PERSON] (далі - Орендар), а також Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі -Підприємство - Балансоутримувач) на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 02.02.2017 року №40, розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.02.2017 року №115 було укладено Договір №608/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 18.12.2010 №220/1), відповідно до якого Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація передає, а [PERSON] приймає в оренду нерухоме майно (нежитлове приміщення 1-го поверху, загальною площею 12,5 кв.м), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться на [ADDRESS] , для майстерні художника, який є членом національної творчої спілки. Відповідно до акту про фактичне використання нежилого приміщення від 23.03.2017 року нежитлове приміщення, 1-го поверху, площею 12,5 кв.м в будинку [ADDRESS] було передане позивачем в орендне користування відповідачу. Згідно п. 9.1 Договору цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 23.03.2017 року до 21.03.2020 року. Згідно п. 4.2.20 Договору, Орендар зобов`язаний після припинення дії цього договору протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу. Акт приймання-передачі об`єкта підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством-балансоутримувачем. У разі невиконання цього пункту орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати. Відповідно до п. 9.7. Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються відповідним договором, який є невід`ємною частиною цього договору. 06.04.2020 року, на виконання п. 9.7. Договору оренди, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» направило відповідачу лист про необхідність передачі нежитлового приміщення по акту приймання-передачі підприємству - балансоутримувачу. Крім того, 08.03.2023 року Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація листом від 03.03.2023 року №109-1058 повторно попередила відповідача про необхідність звільнити нежитлове приміщення та про наслідки відмови від виконання даної вимоги. Як зазначили представники позивача та третьої особи в судовому засіданні, на момент розгляду справи судом, відповідач не передав передане йому в оренду приміщення за актом приймання-передачі. Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно із частинами першою та другою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 626, частини першої статті 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За частиною першою статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Згідно зі статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За статтею 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Зазначеною нормою визначено обов`язок наймача щодо повернення речі у разі припинення договору найму, а також передбачено право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Однією із основних умов застосування статті 785 ЦК України як щодо зобов`язання повернути майно, так і щодо сплати неустойки є встановлення факту припинення дії договору та користування річчю поза межами дії договору без наявності на те правових підстав. Як було встановлено судом, договір оренди припинив дію 21.03.2020 року, однак відповідач в порушення власних зобов`язань не повернув майно власнику. Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Аналогічні положення містяться у статті 319 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Таким чином, враховуючи те, що згідно умов Договору оренди №608/1 від 23.03.2017 рокувідповідач повинен був повернути нежитлове приміщення площею 12,5 кв.м в будинку [ADDRESS] в міст Києві до 24.03.2020 року, але не виконав власне зобов`язання, суд вважає, що є законом передбачені підстави для задоволення позовних вимог та зобов`язати [PERSON] звільнити орендоване нежитлове приміщення так як [PERSON] неправомірно використовує майно територіальної громади міста Києва. Отже, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved