Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

В грудні 2023 року Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» через свого представника [PERSON] звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» суму заборгованості в розмірі 5780,08 грн., яка складається з суми заборгованості по сплаті тіла кредиту в розмірі 2365,99 грн. та суми заборгованості по сплаті процентів в розмірі 3414,09 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2021 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № В55/042/21/157/10 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в сумі 8200,00 грн. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кредитні кошти в сумі 8200,00 грн. на рахунок відповідача. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становлять 84% річних. Тип процентної ставки - фіксована. Збільшення фіксованої процентної ставки за договором можливо виключно за письмової згоди позичальника. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом. Строк на який надається кредит становить 24 місяців. Відповідачем було порушено п. 3.3 умов кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення кредиту вчасно кожного місяця, також сумами не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом 08.10.2023 складає 5780,08 грн., з яких: 2365,9 грн. - сума заборгованості по сплаті тіла кредиту; 3414,09 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 31.01.2024 отримано відповідь з Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання 12 березня 2024 року. 07 березня 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримали та не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання 12 березня 2024 року та 15 квітня 2024 року не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою та адресою, вказаною в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу не здійснювалося відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 08 жовтня 2021 року між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № В55/042/21/157/10 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в сумі 8200,00 грн. (а. с. 4-6) Згідно п. 3.2 Кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) становить вісімдесят чотири процентів річних. Тип процентної ставки - фіксована. Збільшення фіксованої процентної ставки за Договором можливо виключно за письмової згоди Позичальника. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом. Кредит надається строком на 24 місяці (п. 3.3 Договору) Відповідно до п. 3.5 Кредитного договору кредитної лінії прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Згідно п. 3.9 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту становить 15683,46 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 124,58% річних. Позивач виконав умови Кредитного договору та перерахував кошти в сумі 8200,00 грн. що підтверджується платіжною інструкцією №1102 від 08.10.2021 (а. с. 8). Відповідач порушила умови договору, внаслідок чого станом на 08 жовтня 2021 року виникла заборгованість в розмірі 5780,08 грн., що складається заборгованості за тілом кредиту - 2365,99 грн. та заборгованості по відсотках 3414,09 грн., Що підтверджено розрахунком заборгованості (а. с. 3). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання Договору про споживчий кредит № В55/042/21/157/10 від 08.10.2021, свідчить про те, що [PERSON] всі умови даного договору цілком зрозумілі. Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані їй позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови договору та має заборгованість перед банком яка станом на 08.10.2023 становить 5780,08 гривень, яка складається з: суми боргу за тілом кредиту - 3414,09 грн. та суми боргу з несплаченими процентами - 2365,99 грн. що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а. с. 3). Отже, позивачем доведено факт укладення договору та порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, а тому, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором в розмірі 5780,08 грн. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 2684,00 грн.

Outcome: approved