Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просить: визнати таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№ 239850,\~вчинений 26.06.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М.,\~в якому\~запропоновано звернути\~стягнення з\~неї невиплачені\~в строк\~грошові кошти\~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «УПРАВЛІННЯ\~АКТИВАМИ»; стягнути з відповідача усі понесені нею судові витрати, а саме: 1211,20 грн. судового збору за подачу даної позовної заяви до Лебединського районного суду Сумської області; 605,60 грн. судового збору за подачу до Лебединського районного суду Сумської області заяви про забезпечення позову по даній справі; 5000,00грн. витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги представник позивачки обґрунтовує тим, що спірним виконавчим написом порушено її права, оскільки нотаріус не перевірив факт безспірності суми заборгованості, пред`явленої до стягнення, та стягувачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу було пред`явлено договір, який нотаріально не посвідчений. Тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки в наданій заяві просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача надіслав заяву про визнання позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» коштів зі сплати судового збору при поданні позовної заяви та заяви про забезпечення позову, в частині стягнення коштів на відшкодування витрат на правничу допомогу просив відмовити. Треті особи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явилися з невідомих причин. Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 26.06.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М., вчинено виконавчий напис № 239850 про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ»; а представником позивачки заявлено вимогу про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення з відповідача усі понесені нею судові витрати, а саме: 1211,20 грн. судового збору за подачу даної позовної заяви до Лебединського районного суду Сумської області; 605,60 грн. судового збору за подачу до Лебединського районного суду Сумської області заяви про забезпечення позову по даній справі; 5000,00грн. витрат на правничу допомогу. 14.09.2021 року державним виконавцем Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Шаповаловим Є.О. були винесені: \~ \~ \~ \~- постанова про відкриття виконавчого провадження за №66793705; - постанова про стягнення виконавчого збору №66793705 від 14 вересня 2021р. в сумі 1357,70грн.; -\~постанова про\~розмір мінімальних\~витрат виконавчого\~провадження про\~стягнення з\~ [PERSON] , грошових коштів в сумі 241,08грн., як мінімального розміру витрат виконавчого провадження; - постанова про арешт коштів боржника. Сумським відділом державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрите виконавче провадження під №66793705, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем від 26.06.2021 року за №239850 про стягнення таких грошових коштів з [PERSON] , на користь ТОВ «Фінансова компанія «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги на підставі договору факторингу №2106 від 21.06.2021 року за кредитним договором №1787844 від 09.02.2021 року, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] \~ \~ \~ \~З виконавчого напису нотаріуса за №239850 від 26.06.2021 року, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] , були не виплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами». Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.06.2021 року по 26.06.2021 рік включно. Сума заборгованості складає 13\~552,00 грн., в тому числі: -4\~000,00грн. заборгованість за тілом кредиту; -9 552,00грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами. Також за вчинення такого виконавчого напису нотаріуса сплачені грошові кошти у розмірі 25,00 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами». Загальна сума, що підлягає стягненню становить 13\~577,00 грн. На підставі виконавчого напису за №239850 від 26.06.2021 року державним виконавцем Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Шаповаловим Є.О., було відкрито виконавче провадження з примусового виконання такого виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., від 26.06.2021 року за №239850 про стягнення з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» заборгованості. Не погодившись з вчиненням вказаної нотаріальної дії, позивачка звернулася до суду, так як вважає, що виконавчий напис є незаконним і таким, що не підлягає виконанню. Суд повністю погоджується з такими доводами представника\~\~ [PERSON] , адвоката Васильця С.О., та при ухваленні рішення зважає на наступне. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~від 02.09.1993 року № 3425-XII встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло небільше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Верховний суд України у своїй постанові від 05.07.2017 (справа №754/9711/14-ц) зазначив, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Згідно з положеннями п. 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Представник позивачки адвокат Василець С.О., обґрунтовує свої вимоги тим, що з матеріалів виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» на момент винесення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса була відсутня вимога до боржника, та не надано доказів її направлення, що викликає обґрунтований сумнів у тому, що на момент винесення спірного виконавчого напису, приватний нотаріус міг об`єктивно пересвідчитись у наявності безспірності вказаної заборгованості. А тому [PERSON] , не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами» щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. На підтвердження протилежного матеріали справи не містять відповідних доказів, а тому суд вважає, що [PERSON] , була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Не врахувавши та не перевіривши факту наявності чи відсутності між сторонами спору щодо заборгованості, нотаріус порушив положення\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Крім цього, суд також враховує, що 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відтак нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 в перегляді ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Пункт 1 зазначеного Переліку в редакції, чинній на день вчинення виконавчого напису, визначає, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже,\~станом на\~дату вчинення\~спірного виконавчого\~напису чинне\~законодавство передбачало\~можливість вчинення\~виконавчого напису\~лише за\~умови подання\~нотаріусу оригіналу\~нотаріально посвідченого\~договору,\~чого відповідачем\~зроблено не\~було.\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Управління активами» у наданій суду заяві вимоги [PERSON] визнає частково. Разом з цим, суд зважає на положення ст. 12 ЦПК України, згідно з якими цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Вчинення виконавчого напису нотаріусом за відсутності нотаріально посвідченого договору суперечить вимогам закону (ст. 87 Закону України «Про нотаріат», приписам Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999). Така ж правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження №12-5гс21). Тому, виходячи із встановлених обставин справи, положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог представника позивачки адвоката Васильця С.О., про визнання спірного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Окрім цього, суд вирішує долю понесених позивачкою та документально підтверджених витрат зі сплати 1211,20 грн. судового збору за подачу даної позовної заяви до Лебединського районного суду Сумської області; сплати 605,60 грн. судового збору за подачу до Лебединського районного суду Сумської області заяви про забезпечення позову по даній справі; сплати 3000,00грн. витрат на правничу допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги від 26.01.2024 року.

Outcome: partial