Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя. В поданій до суду позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог посилалась на те, що з 10 серпня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Згідно інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області за [PERSON] зареєстровано транспортні засоби: легковий автомобіль BMW 3281, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу від 02.09.2022 року, та легковий автомобіль SKODA ROOMSTER, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , на підставі вантажно-митної декларації та посвідчення митниці від 17 серпня 2021 року. Вказане майно набуто сторонами в період шлюбу, а тому є об`єктами спільної сумісної власності позивача та відповідача. Автомобілі є річчю неподільною, а позивач позбавлена можливості користуватися авто, бо свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, а також самі автомобілі перебувають в користуванні відповідача. Тому позивач просила суд визнати легкові автомобілі BMW 3281, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , та SKODA ROOMSTER, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , об`єктами права спільної сумісної власності подружжя та в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію її частки в розмірі 1/2 від ринкової вартості легкових автомобілів, яка складає 334582,50 грн., залишивши легкові автомобілі у власності [PERSON] . Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 20 липня 2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Відповідач [PERSON] \~надав відзив\~на позов,\~у якому\~зазначив,\~що не погоджується із заявленими позовними вимогами. Зазначив, що дійсно, з 10 серпня 2013 року він перебуває в шлюбі з позивачем. Але між сторонами припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства з 01 січня 2023 року. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26 липня 2023 року у справі №552/3321/23 шлюб між сторонами розірвано. У власності відповідача перебувають транспортні засоби: легковий автомобіль BMW 3281, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , та легковий автомобіль SKODA ROOMSTER, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Вказані автомобілі дійсно придбані під час шлюбу з позивачем, але за кошти відповідача, оскільки дохід позивача був мінімальний. Крім того, на придбання автомобіля BMW відповідачем було взято кошти в борг у батька [PERSON] . На даний час заборгованість за договором позики не погашена, а отже заявлена до відшкодування вартість за частку в спільному майні в розмірі 247582 грн. не підлягає задоволенню, оскільки грошові кошти за вказаний автомобіль не повернуто та він не може вважатися спільним майном подружжя, оскільки його було придбано не за кошти подружжя. Тому відповідач вважає за необхідне зменшити заявлену до відшкодування позивачем суму до 255980,20 грн. Оцінка автомобіля SKODA ROOMSTER здійснена без безпосереднього огляду автомобіля, не враховано його пробіг, технічний стан, наявність ушкоджень і дефектів, запчастин, що потребують ремонту. Крім того, позивач не приймала участь у придбанні вказаних автомобілів ні спільною працею, ні спільними коштами. Тому наявні підстави для відступлення від рівності часток у праві спільної власності подружжя. З посиланням на викладені обставини відповідач просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Не погодившись з доводами, наведеними відповідачем у відзиві, позивач подала відповідь на відзив, у якій просила позов задовольнити в повному обсязі, визнати спірні автомобілі об`єктами прав спільної сумісної власності подружжя та стягнути з відповідача компенсацію належної їй частки у праві спільної власності на майно в розмірі 334582,50 грн., залишивши автомобілі у власності відповідача. Також позивачем подано заяву про зміну предмету спору, яка за своїм змістом та суттю є заявою про зменшення позовних вимог. У вказаній заяві позивач просила стягнути з відповідача на її користь кошти в розмірі 334582,50 грн. як компенсацію вартості належної їй частки у праві спільної власності. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2023 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Ткаченко Світлани Василівни про продовження строку для надання відповіді на відзив (а.с. 62). Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року задоволено клопотання представника позивача про витребування у відповідача [PERSON] оригіналів доказів, а саме: договору позики від 01 серпня 2022 року, укладеного [PERSON] та [PERSON] , розписки [PERSON] від 01 серпня 2022 року про одержання коштів (а.с. 83). Ухвалою суду від 19 грудня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування у [PERSON] доказів, а саме оригіналу розписки [PERSON] від 01 серпня 2022 року про одержання коштів (а.с. 113). Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника відповідача про виклик в судове засідання та допит в якості свідка [PERSON] . Інші заяви та клопотання від учасників справи та їх представників суду не подавалися. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, уповноваживши адвоката Ткаченко С.В. представляти її інтереси всуді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив. Позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Висота І.А., в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. В задоволенні позовних вимог просили відмовити. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, що в засідання не з`явилась. Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 10 серпня 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26 липня 2023 року у справі №552/3321/23. Також судом встановлено, що під час шлюбу подружжям [PERSON] та\~ [PERSON] було придбано транспортні засоби: легковий автомобіль BMW 3281, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , та легковий автомобіль SKODA ROOMSTER, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області від 21 червня 2023 року за вих. №31/16-7-74аз, станом на 20 червня 2023 року за [PERSON] зареєстровані транспортні засоби: легковий автомобіль марки BMW 3281, колір чорний, 2013 року випуску, об`єм двигуна 1997 куб. см., номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований на підставі договору купівлі-продажу від 02 вересня 2022 року №5346/2022/3372584, легковий автомобіль марки SСODA ROOMSTER, колір червоний, 2009 року випуску, об`єм двигуна 1390 см. куб., номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , ввезений на територію та зареєстрований на підставі вангтажно-митної декларації №205140/2021/0322220 від 17 серпня 2021 та посвідчення [NUMBER] від 17.08.2021 (а.с. 22). Таким чином встановлено, що дані транспортні засоби придбано під час перебування відповідача [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] . Вирішуючи питання щодо правового статусу даного майна, суд виходить з наступного. Згідно частини третьої\~статті 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно частин першої, другої, третьої\~статті 61 СК України\~об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому суд відхиляє доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позов, що вказані автомобілі не є спільним сумісним майном. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року в справі №\~638/18231/15-ц, провадження № 14-712 цс 19 також звернула увагу на наступне. Так, положення\~статті 60 СК України\~свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено\~статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором,\~є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини третьої\~статті 61 СК України\~кореспондує частині четвертій\~статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга\~статті 65 СК України). За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом\~мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Відповідачем не спростовано факт придбання спірних автомобілів в інтересах сім`ї. На підставі викладеного судом встановлено, що придбані під час шлюбу подружжям [PERSON] та\~ [PERSON] транспортні засоби: легковий автомобіль BMW 3281, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , та легковий автомобіль SKODA ROOMSTER, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , належать сторонам на праві спільної сумісної власності. При цьому суд відхиляє посилання відповідача на те, автомобілі не є спільним майном подружжя, оскільки позивач мала незначний заробіток. Вказане твердження суперечить вимогам ч. 1 ст. 60 СК України, згідно якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Також суд відхиляє заперечення відповідача проти позову з посиланням на придбання автомобіля за кошти, одержані в борг за договором позики, з наступних підстав. Як вбачається з договору, укладеного 01 серпня 2022 року [PERSON] , що діє в договорі як позичальник, та [PERSON] , що діє в договорі як позикодавець, за даним договором позикодавець передає позичальникові позику в сумі 14000 доларів США готівкою для купівлі автомобіля, а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки та в порядку, зазначені в договорі (а.с. 49). Згідно п. 2.2. договору позики позичальник має повернути позику в період до 01 червня 2024 року включно. Як підтверджується розпискою [PERSON] від 01 серпня 2022 року, в цей день він отримав в борг від [PERSON] в якості позики 14000 доларів США, що еквівалентно 517076 грн. (а.с. 50). Проте, вказаними доказами не підтверджується, що зазначена позика отримана відповідачем саме для придбання спірного автомобіля BMW 3281, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Як вбачається з договору купівлі-продажу 5346/2022/3372584 від 02 вересня 2022 року, на умовах даного договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, яким є [PERSON] , транспортний засіб: марка BMW,\~модель 3281, 2013 року випуску, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] (а.с. 23). Як встановлено пунктом 3.1. договору купівлі-продажу 5346/2022/3372584 від 02 вересня 2022 року, за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 100000 грн. Таким чином встановлено, що при вартості автомобіля 100000 грн. відповідач не мав потреби отримувати в позику на придбання цього автомобіля 14000 доларів США, що за курсом Національного банку України на день укладення договору позики еквівалентно 511960,40 грн. Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2020 року у справі №320/3072/18/, при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Тобто, у подружжя, крім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержану за рахунок останніх квартиру, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. Разом з\~тим,\~це не\~змінює статус\~спільності набутої\~під час\~шлюбу квартири за запозичені кошти, які були використані в інтересах сім`ї саме на придбання цього майна. Крім того, сам по собі факт зазначення у договорі позики про ціль позики, безумовно, не свідчить про те, що позика була витрачена на придбання вказаної квартири та про обізнаність позивачки про існування такої позики. Оцінюючи вказані обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт придбання спірного автомобіля за позичені кошти. Таким чином\~відповідачем не\~спростовано факту\~набуття обох\~транспортних засобів в спільну сумісну власність подружжя. Відповідно до статей\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до даних звіту №01/06 про оцінку транспортного засобу BMW 3281, держ. номер [NUMBER] , виготовленого ФОП « [PERSON] », ринкова вартість колісного транспортного засобу BMW 3281, держ. номер [NUMBER] , складає 495165 грн. 00 коп. (а.с. 25). Відповідно до даних звіту №02/06 про оцінку транспортного засобу SKODA ROOMSTER держ. номер [NUMBER] , виготовленого ФОП « [PERSON] », ринкова вартість колісного транспортного засобу SKODA ROOMSTER держ. номер [NUMBER] , складає 199239 грн. 00 коп. (а.с. 26). Проте, позивачем визнано ту обставину, що вартість транспортного засобу SKODA ROOMSTER держ. номер [NUMBER] , становить 174000 грн., про що повідомлено суду у заяві по суті справи, а саме у відповіді на відзив (а.с. 65-68). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню та є встановленою. Таким чином загальна вартість спільного майна сторін становить 669165 грн. (495165\~грн.\~+\~174000\~грн.) відповідно 1/2 частина вартості 334582,50 грн. (669165 грн./2). Спірні автомобілі залишились у користуванні відповідача [PERSON] . Тому з метою захисту права позивача з відповідача необхідно стягнути на її користь 1/2 частину вартості спірних автомобілів - 334582,50 грн. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частин 1 та 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач доказів на спростування вартості автомобілів не надав, хоча має автомобілі у своєму володінні та міг забезпечити проведення їх огляду та визначення реальної вартості. Тому, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати\~позивача складаються\~з витрат\~на оплату\~судового збору\~з врахуванням\~заяви про\~зменшення позовних\~вимог у розмірі 3345,83\~грн.\~(а.с.8),\~витрат на\~проведення експертного\~дослідження у\~розмірі 2000\~грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16300 грн. Відповідачем доказів на підтвердження безпідставності та необґрунтованості судових витрат позивача до матеріалів справи не додано. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 21645,83 грн. на відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: approved