Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та, уточнивши, свої вимоги мотивує тим, що з 17.08.2007 року йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Продавцями цієї квартири були батьки дружини позивача [PERSON] та [PERSON] , які були зареєстровані у квартирі на момент її продажу, а також їх діти (інші співвласники квартири) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як на момент продажу, так і на момент звернення до суду зазначені особи в квартирі не проживають, але не змінили місця своєї реєстрації. Особистих речей у квартирі не мають. На відповідачів нараховуються комунальні послуги, тому він, як власник житла несе додаткові витрати на їх оплату. Посилаючись на порушення його прав, просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідачі до суду повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися за адресою реєстрації, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив у встановлений судом строк не подано. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, пояснення на позов у встановлений судом строк не подано. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2007 року [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до\~довідки МЄІРЦ\~від 22.10.2023\~ за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~зареєстровані [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~ (а.с.6). Згідно акту від липня 2023 року встановлено факт непроживання [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у кв. [ADDRESS] від дати придбання [PERSON] квартири 17.12.2007 року. Акт підписано мешканцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7) . Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право власника квартири користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок у цієї особи; із припиненням права власності особи втрачається й право його користування цим жилим приміщенням. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі фактично не проживають у квартирі, за комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні квартири не приймають. Перешкод у користуванні квартирою позивач відповідачам не чинить. Доводів на спростування позиції позивача відповідачами не надано. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі, яка належить позивачу на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном. Відповідачі не є членами сім`ї позивача як нового власника квартири, між сторонами відсутня будь-яка угода щодо користування вказаним житлом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved