Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 02 липня 2020 року між АТ „Ідея Банк та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №Z75.27704.006813702. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. 07 липня 2023 року між АТ „Ідея Банк та ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу №07072023, згідно якого АТ „Ідея Банк передає за плату ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників. Зокрема до відповідача набуло права грошової вимоги в сумі 57796,45 грн.. Однак, в порушення умов вказаного кредитного договору відповідач належно не виконував взятого на себе зобов`язання і своєчасно не вносив необхідні платежі. Таким чином [PERSON] має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 57796,45 грн. (24566,53 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7154,92 грн. заборгованість за відсотками; 26075 грн. заборгованість за комісіями), які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 05 березня 2024 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відсутній за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання. Відзив на позов не подав. У відповідності до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 02 липня 2020 року між АТ „Ідея Банк та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №Z75.27704.006813702. За умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. 07 липня 2023 року між АТ „Ідея Банк та ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу №07072023, згідно якого АТ „Ідея Банк передає за плату ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників. Зокрема до відповідача набуло права грошової вимоги в сумі 57796,45 грн. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).\~ Однак, судом встановлено, що в порушення умов вищевказаного кредитного договору, відповідач належно не виконував взятого зобов`язання і своєчасно не вносив необхідні платежі. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що він має заборгованість за кредитним договором у розмірі 57796,45 грн. (24566,53 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 7154,92 грн. заборгованість за відсотками; 26075 грн. заборгованість за комісіями. В той же час, з 24 лютого 2022 року відповідно до\~Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану" в Україні введено\~режим воєнного стану. 15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла\~Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення"\~Цивільного кодексу України\~доповнено новими пунктом 18 відповідно до якого у\~період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк\~після його припинення або скасування\~у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем),\~позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625\~Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.\~Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення"\~Закону України "Про споживче кредитування"\~доповнено пунктом 61, який містить аналогічні положення. Також забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 10561\~Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3\~Закону. З розрахунку заборгованості вбачається, що з 07 липня 2023 року та впродовж дії воєнного стану нараховувалась комісія за обслуговування кредиту в сумі 26075 грн., яка на підставі вказаних законів стягненню не підлягає. Таким чином, виходячи з вимог вищевказаних Законів, суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача на користь позивача в сумі 31721,45 грн.. Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 3028 грн.(а.с.29). За таких обставин, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (31721,45 х100: 57796,45 = 54.88), то з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1661,76 грн. судових витрат по оплаті судового збору (3028 х 54,88 : 100 = 1661,76).

Outcome: partial