Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 01.02.2022 за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] , набуте нею на підставі договору іпотеки, посвідченого 10.07.2006 року Тверською І. В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 4341, а також договору про відступлення права вимоги, посвідченого 01.07.2021 Івановою О.П. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 357. Одночасно з реєстрацією речового права на нерухоме майно за позивачем приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, який здійснював таку реєстрацію, вніс запис про обтяження № 46538533 - арешт нерухомого майна на підставі постанови № [NUMBER], виданої 05.11.2021 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 63270774 від 04.02.2022, особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , орган державної влади, обтяжувач: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції. В результаті таких реєстраційних дій за позивачем зареєстровано не лише право власності на нерухоме майно, а також і обтяження майна арештом за ВП № [NUMBER]. В зв`язку з цим, враховуючи що право власності позивача не заперечується та не оспорюється, держава визнала її власником такого нерухомого майна, а тому вона має право звертатися до суду з позовом про зняття арешту зі свого майна. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2023 головуючим суддею у справі обрано [PERSON] . Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.11.2023 було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2024, цивільну справу № 758/13536/23 передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д. В., оскільки суддю [PERSON] відраховано зі штату Подільського районного суду м. Києва, згідно Наказу № 3/02-02 від 11 січня 2024 року «Про відрахування зі штату Подільського районного суду м. Києва судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська [PERSON]». Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Петрова Д.В. від 23.01.2024 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача на адресу суду надійшла заява, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Спектрум Ессетс», [PERSON] та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надходило, про причину неявки суд не повідомили, відзив та інші заяви з процесуальних питань до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить нерухоме майно, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 298077220 від 04.02.2022 (а. с. 13). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зазначено обтяження нерухомого майна - квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] . Підставою обтяження є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63270774 від 04.02.2022 (а. с. 15). Судом встановлено, що арешт на вищевказане майно накладений на підставі постанови № [NUMBER] виданої 05.11.2021 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позивач не є ані боржником, ні особою, права якої обтяжуються за ВП № [NUMBER]. Стягувачем за вищезгаданим ВП є ТОВ «Спектрум Ессетс». Нерухоме майно було передано в іпотеку попереднім власником [PERSON] 10.07.2006, про що вказаного числа в Державному реєстрі іпотек було зроблено запис № 46538526. ВП № [NUMBER] було відкрито 06.07.2016 року, фактично через 10 років після обтяження нерухомого майна іпотекою. 01.07.2021 позивач набула прав іпотекодержателя за договором іпотеки відповідно до договору про відступлення права вимоги, посвідченого 01.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 357 (а. с. 11). 05.11.2021 третя особа винесла постанову про накладення арешту на нерухоме майно в результаті звернення нею стягнення на предмет іпотеки як іпотекодержателем. 01.02.2022 за позивачем зареєстровано право власності на нерухоме майно в результаті звернення нею стягнення на предмет іпотеки як іпотекодержателем. Судом встановлено, що права відповідачів в результаті набуття позивачем права власності на нерухоме майно порушені не були, що підтверджено приватним нотаріусом Легкобитом С.О., який здійснював реєстрацію права власності. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як випливає зі змісту статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За частинами 1 та 5 статті 59 ЗУ Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту . У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. На сьогодні позивач позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном через наявність арешту. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. ч. 1,2,3 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту її права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. При таких обставинах, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту нерухомого майна, що належить [PERSON] , який накладний на підставі постанови № [NUMBER] виданої 05.11.2021 Відділом примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), номер запису про обтяження в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 46538533, тому що накладення арешту перешкоджає вільному розпорядженню майном, що порушує права власника.

Outcome: approved