Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

19.12.2023 позивач [PERSON] , через свого представника, звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування\~\~позовних вимог\~\~представник позивача зазначив, що 05 червня 2023 близько 09 год. 17 хв. на відрізку автошляху Т-02-36 між населеними пунктами м.Липовець - с.Зозів, водій [PERSON] (далі відповідач, обвинувачений) керуючи автомобілем ГАЗ-31105 державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по своїй смузі руху в напрямку с. Зозів Вінницького району Вінницької області, на заокругленні ділянки дороги праворуч по напрямку його руху, в порушення вимог пунктів 2.3 (б), 11.1, 11.3 ПДР України, змінив напрямок свого руху ліворуч та виїхав на зустрічну смугу руху, по якій в цей час рухався автомобіль OPEL Astra д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого відбулося зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - струс головного мозку; забою грудної клітки зліва; забійних ран лівого ліктьового суглоба, які згідно висновку експерта Вінницького обласного бюро СМЕ №94/97 від 27.07.2023 належать до легких тілесних ушкоджень. У вказаній ситуації, з технічної точки зору у прямому причинному зв`язку із подією виникнення даної ДТП стало порушення водієм [PERSON] положень ПДР України, що підтверджується висновком судової автотехнічної експертизи №3805/3806/23-21 від 26.06.2023. Обґрунтовуючи розмір завданої моральної шкоди позивач вказує на те, що внаслідок травм отриманих при ДТП він зазнав фізичних страждань, у зв`язку з чим тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні (з 07 по 14 червня 2023 року). Фізичні страждання супроводжувалися незручностями внаслідок завданої травми (головні болі, запаморочення, біль в ділянці шиї, потилиці, біль в грудній клітці, загальна слабкість, нудота, набряк м`яких тканин тіла, біль в ділянці лівого ліктьового суглобу). До сьогодні позивач відчуває біль в грудній клітці, для угамування якого вимушений вживати лікарські препарати. Фізичні болі призвели до розладу сну, внаслідок чого позивач став дратівливим, неуважним, що мало наслідком погіршення настрою та працездатності. Після дорожньо-транспортної пригоди позивач відчуває тривогу і страх під час роз`їзду із зустрічними транспортними засобами. Позивач змушений був змінити усталений активний спосіб життя (не мав можливості в звичний для себе спосіб проводити час з однолітками, друзями і рідними, не міг допомагати батькам по господарству, займатися спортом тощо), що відобразилось на емоційному стані, внаслідок чого він переживав душевні страждання. Душевні страждання внаслідок ушкодження здоров`я позивача полягали і у відчутті неповноцінності, безпорадності, хвилюваннях внаслідок дискомфортного стану, незадоволення від позбавлення життєвих зв`язків, можливості нормально переміщуватися. Таким чином, заподіяна при дорожньо-транспортній пригоді шкода здоров`ю знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з душевними стражданнями позивача, у зв`язку з якими він просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 60\~000 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 21.12.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також витребувано з Комунального некомерційного\~ підприємства "Іллінецька\~ міська лікарня" медичну карту стаціонарного хворого №1409 на ім`я [PERSON] . 23.02.2024 на адресу суду надійшло клопотання, в якому відповідач [PERSON] просив суд перейти з розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, оскільки позовні вимоги визнає частково, а також бажає брати участь у судовому засіданні. Однак, ухвалою суду від 07.03.2024 вказане клопотання було залишено без розгляду, оскільки воно подане відповідачем [PERSON] 23.02.2024, тобто з порушенням строку на його подачу. 28.03.2024 на адресу суду надійшли пояснення відповідача, в яких він зазначив, що позов визнає частково на суму 5000 грн. Оскільки розмір позовних вимог у сумі 60 000 грн. є неспівмірним із заподіяною шкодою. При винесенні рішення відповідач просив суд врахувати, що шкода здоров`ю позивача була заподіяна ненавмисно, нетривалий час знаходження позивача на лікуванні - 7 ліжко-днів. Фактично лише факт фізичного болю заподіяного внаслідок травми та незручностей внаслідок лікування та позбавлення можливості вести звичний спосіб життя на час, лікування доведені позивачем. Всі інші твердження якими позивач обґрунтовує наявність та розмір моральної шкоди є на думку відповідача голослівними та нічим не доводяться. Зокрема за наявності тривожних симптомів та больових відчуттів, які продовжуються і до даного часу зі слів позивача, вказана обставина жодним чином не доведена. Відповідач у поясненнях просить суд врахувати те, що він намагався добровільно відшкодувати заподіяну шкоду, однак позивач та його родина на це не погоджувалися, вимагаючи значну суму, яку відповідач не в змозі сплатити. Про факт добросовісності відповідача вказує ухвала Липовецького районного суду №136/1619/23 від 4 березня 2024 року, якою кримінальне провадження відносно нього було закрите в зв`язку з примиренням з потерпілим [PERSON] (а.с. 58-59). Крім того, відповідач, при визначені розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню, просив суд врахувати його незадовільне майнове становище. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до наступного висновку з огляду про таке. Судом встановлено, що 05 червня 2023 близько 09 год. 17 хв. на відрізку автошляху Т-02-36 між населеними пунктами м. Липовець - с. Зозів, водій [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ-31105 державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по своїй смузі руху в напрямку с. Зозів Вінницького району Вінницької області, на заокругленні ділянки дороги праворуч по напрямку його руху, в порушення вимог пунктів 2.3 (б), 11.1, 11.3 ПДР України, змінив напрямок свого руху ліворуч та виїхав на зустрічну смугу руху, по якій в цей час рухався автомобіль OPEL Astra д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого відбулося зіткнення. Вищевказане підтверджується протоколом огляду місця ДТП від 05.06.2023 (а.с. 12), схемою місця ДТП (а.с. 13), фототаблицями з місця події (а.с. 14-17). Відповідно до висновку експерта Вінницького обласного бюро СМЕ №94/97 від 27.07.2023 (а.с. 21-22) слідує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - струс головного мозку; забою грудної клітки зліва; забійних ран лівого ліктьового суглобу, що належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Як зазначено в позові, [PERSON] внаслідок травм отриманих при ДТП зазнав фізичних страждань, у зв`язку з чим знаходився на стаціонарному лікуванні (з 07 по 14 червня 2023 року), що підтверджується медичною карткою стаціонарного хворого №1409 на ім`я [PERSON] , що була витребувана судом на підставі ухвали суду від 21.12.2023. У позовні заяві представник позивача також зазначає, що фізичні страждання позивача супроводжувалися незручностями внаслідок завданої травми (головні болі, запаморочення, біль в ділянці шиї, потилиці, біль в грудній клітці, загальна слабкість, нудота, набряк м`яких тканин тіла, біль в ділянці лівого ліктьового суглобу). До сьогодні позивач відчуває біль в грудній клітці, для угамування якого вимушений вживати лікарські препарати. Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №3805/3806/23-21 від 26.06.2023 (а.с. 23-31): в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «ГАЗ 31105», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] повинен був керуватись нормами п. 10.1, 11.1, 11.3 чи п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля «OPEL ASTRA», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В заданій дорожній ситуації практична можливість у водія автомобіля «ГАЗ 31105», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] попередити подію даного ДТП зумовлювалась виконанням ним технічних норм вимог п. 10.1, 11.1, 11.3 чи п. 2.3 «б» ПДР України, водій [PERSON] не мав технічної можливості попередити дане ДТП шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, причиною виникнення події даної ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля «ГАЗ 31105», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] технічним нормам п.10.1, 11.1, 11.3 чи п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України». З урахуванням виявленої слідової інформації (протоколу ОМП, фото таблиць, план-схеми до протоколу), покази водія [PERSON] стосовно розвитку події даної ДТП є технічного обґрунтованими. З урахуванням виявленої слідової інформації (протоколу ОМП, фото таблиць, план-схеми до протоколу), покази водія [PERSON] стосовно розвитку події даної ДТП є технічно обґрунтованими. В заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ГАЗ 31105», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності нормам п.11.1, 11.3, 10.1 чи п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, в даному випадку, водій [PERSON] є винуватцем ДТП, оскільки не дотримався ПДР та в його діях вбачається невідповідність вимогам п.11.1, 11.3, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, що підтверджується вищевказаним висновком експерта. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водієві автомобіля «OPEL ASTRA», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] (позивачеві) спричинено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а його пасажирові [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом було встановлено, що ухвалою суду від 04.03.2024 у кримінальному провадженні за №12023020060000193 від 05.06.2023, про обвинувачення [PERSON] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого\~ч. 1 ст. 286 КК України (справа №136/1619/23, провадження 1-кп/136/75/23) було вирішено звільнити [PERSON] від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим [PERSON] . Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023020060000193 від 05.06.2023, про обвинувачення [PERSON] , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити. Речові докази - автомобіль марки «ГАЗ 31105» державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіль марки «Opel Astra» державний реєстраційний номер [NUMBER] , вилучені 05.06.2023 під час огляду місця події дорожно-транспортної пригоди, які були поміщені на майданчик для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: вул. Героїв Майдану, буд. 75, м.Липовець, Вінницького району Вінницької області повернути законним володільцям, скасувавши арешт цього майна накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 08.06.2023. Стягнути із [PERSON] на користь держави витрати на залучення експерта на загальну суму - 12993 (дванадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто три) грн.. 68 коп. (а.с. 58-59). Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Порядок та умови відшкодування шкоди встановлено ЦК України, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Зібрані у справі докази підтверджують вину відповідача у вчиненні дорожньо транспортної пригоди, дії останнього були неправомірними, що доведено дослідженими у ході судового розгляду доказами, що наявні в матеріалах справи, між такими діями та шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина відповідача, який був учасником дорожнього руху, отож він має нести юридичну відповідальність. У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ст. ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 23 ЦК України відшкодовується моральна шкода, яка полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п. 1 ст. 23 ЦК України); - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ст. 23 ЦК України); - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ст. 23 ЦК України); - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також її ділової репутації (п. 4 ст. 23 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У даному випадку моральна шкода, завдана позивачеві [PERSON] полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП в результаті протиправної поведінки відповідача (п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України). Моральні страждання полягали у незручностях внаслідок лікування та позбавлення можливості вести звичний спосіб життя на час, лікування та після нього. Фізичні болі призвели до розладу сну, внаслідок чого позивач став дратівливим, неуважним, що мало наслідком погіршення настрою та працездатності. Після дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] відчуває тривогу і страх під час роз`їзду із зустрічними транспортними засобами. Позивач змушений був змінити усталений активний спосіб життя (не мав можливості в звичний для себе спосіб проводити час з однолітками, друзями і рідними, не міг допомагати батькам по господарству, займатися спортом тощо), що відобразилось на його емоційному стані, внаслідок чого він переживав душевні страждання, які полягали і у відчутті неповноцінності, безпорадності, хвилюваннях внаслідок дискомфортного стану, незадоволення від позбавлення життєвих зв`язків. Протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і його протиправним діянням та вина останнього в її заподіянні доведена наявними матеріалами кримінального провадження, зокрема висновками експертів. Враховуючи зазначене та виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати [PERSON] моральну шкоду у розмірі 25 000 грн., що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні та фізичні страждання, яких він зазнав у зв`язку із отриманими травмами в результаті ДТП. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат виходить з наступних мотивів та норм права. Враховуючи те, що позов задоволено частково та в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Загальний розмір позовних вимог 60\~000 грн. Позовні вимоги, що підлягають задоволенню 25\~000 грн. Підтверджені витрати на професійну правову допомогу - 10\~000,00 грн. Розмір витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню з [PERSON] становить 4 167,00 грн. (10000 грн. *(25000 грн. / 60000 грн.) Щодо стягнення судового збору, суд дійшов до наступного. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Таким чином позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору Тому, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України. Враховуючи те, що позов задоволено частково, а при пред`явлені його до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial