Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку в квартирі, посилаючись на те, що вони з відповідачем є співвласниками квартири [ADDRESS] . Позивач вказує, що йому на праві спільної часткової власності належить 8/9 часток у спірній квартирі, відповідачці на праві спільної часткової власності належить 1/9 частка у спірній квартирі, однак вона жодним чином не цікавиться долею нерухомого майна, не використовує його, не проживає за відповідною адресою, тягар утримання майна не несе, вказану 1/9 частину квартири отримала у спадщину та не має наміру використовувати її для проживання. Також розивач зазначає, що так як частка відповідачки у спільному майні є незначною, спірна квартира є неподільною, належна відповідачці частка не може бути виділена в натурі, відповідачка у спірній квартирі не проживає, її станом не цікавиться, утримання спірної квартири не забезпечує, спільне використання спірної квартири сторонами неможливе, тому припинення права спільної часткової власності відповідачки на частку у спільному майні не завдасть їй жодної шкоди. У зв`язку із неможливістю в позасудовому порядку дійти порозуміння стосовно спільного користування квартирою, позивач звернувся з позовом до суду, в якому, уточнивши первісні вимоги, просить суд припинити право спільної часткової власності відповідачки [PERSON] , на 1/9 (одну дев`яту) частку вказаної квартири, зі стягненням з нього на користь відповідачки грошової компенсації вартості 1/9 (одну дев`ятої) частки квартири у розмірі 98583,00 (дев`яносто вісім тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні, визнати за позивачем право власності на 1/9 частку квартири, що належала відповідачці, стягнути з відповідачки судові витрати. Розгляд справи неодноразово відкладався судом за клопотанням сторін для можливості урегулювання спору шляхом укладення мирової угоди. Позивач в судове засідання, яке призначене на 10 квітня 2024 року, не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представник [PERSON] подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання, яке призначене на 10 квітня 2024 року, не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник [PERSON] подав до суду заяву, відповідно до якої просив відкласти розгляд справи, правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалася, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 8/9 часток у спірній квартирі, а саме: 1/3 частка квартири належить на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданому 1 грудня 2006 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, що зареєстроване і записано у реєстрову книгу за № 3-24547, право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 11.06.2007 року, реєстраційний номер: 19162755, в книзі 643пр-58, номер запису: 329; \~ \~ \~ \~1/9 частка квартири належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 січня 2017 року, виданому державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.І., реєстр. № 3-66, після смерті батька позивача [PERSON] , померлого [INFO] ; 4/9 частки квартири належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 13 вересня 2022 року державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.І., реєстр. № 1-417, після смерті матері позивача [PERSON] , померлої [INFO] . Тобто позивач є власником 8/9 часток квартири під [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/9 частка квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 січня 2017 року, виданому державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.І., реєстр. № 3-69, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач проживає у спірній квартирі з 1989 року, є уповноваженим власником квартири, що підтверджується розпорядженням органу приватизації від 01 грудня 2006 року № 201072 та довідкою Малиновської районної адміністрації від 07.02.2007 року. Позивач сплачує усі комунальні платежі за спірну квартиру, у тому числі за частку, що належить відповідачці, що підтверджується копіями квитанцій про сплату позивачем комунальних платежів за утримання спірної квартири, які були надані суду представником позивача разом зі заявою від 30.01.2023 року. Відповідачка жодним чином не цікавиться долею нерухомого майна, не використовує його, тягар утримання майна не несе. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 13 січня 2023 року, посвідченому начальником дільниці № [NUMBER] ТОВ «Керуюча компанія «Сервіс Плюс» [PERSON] , [PERSON] фактично не проживає в спірній квартирі більш 10 років. 04 квітня 2023 представником позивача наданий до суду висновок судового експерта [PERSON] № 01/2023 будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 10 лютого 2023 року для подання до Малиновського районного суду м. Одеси по цивільної справи № 521/19398/22, на питання щодо технічної можливості виділу в натурі 1/9 частини квартири [ADDRESS] , що належить відповідачу [PERSON] , та визначено ринкова вартість вищевказаної 1/9 частини квартири [ADDRESS] . Висновком судового експерта [PERSON] № 01/2023 будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 10 лютого 2023 року встановлено, що неможливо з технічної точки зору, у відповідності до вимог нормативно-правових та нормативно-технічних актів виділити в натури 1/9 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 54.0 кв.м., так як, співвласнику 1/9 частини, у відповідності до його ідеальної частки, належить незначна площа в досліджуваній квартирі (а саме: 6 кв.м.), та відсутня технічна можливість влаштувати йому ізольовану та забезпечену окремим входом (виходом), як мінімум однокімнатну житлову квартиру, площею 28 кв.м., яка б за своїми показниками (об`ємнопланувальним рішенням, складом приміщень, площею, забезпеченістю інженерним обладнанням) відповідала чинним вимогам нормативних документів. Визначена ринкова вартість 1/9 частини квартири [ADDRESS] , - 116106,00 грн. З урахуванням висновків експерта [PERSON] №01/2023 будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 10 лютого 2023 року, 02 травня 2023 року представником позивача подана до суду уточнена позовна заява. 18 липня 2023 року представником позивача подана до суду заява, у якої вказано, що у червні 2023 року сталося залиття спірної квартири, квартира отримала значні ушкодження, потребує відновлювального ремонту, у зв`язку з чим змінилася ринкова вартість квартири, та був наданий до суду висновок судового експерта [PERSON] № 39/23 комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 13.07.2023 року для подання до Малиновського районного суду м. Одеси по цивільної справі № 521/19398/22, яким надані висновки на питання щодо причини залиття та вартості ремонтно-відновлювальних робіт приміщень спірної квартири, та визначено ринкова вартість 1/9 частини квартири [ADDRESS] , що належить відповідачці [PERSON] . Висновком судового експерта [PERSON] № 39/23 комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 13.07.2023 року встановлено, що технічний стан, наявність та характер пошкоджень оздоблювальних покриттів приміщень спірної квартири вказує на залиття квартири внаслідок протікання покрівлі будинку, розмір ремонтно-відновлювальних робіт внаслідок залиття квартири становить 148097,00 гривень, у зв`язку з чим ринкова вартість квартири [ADDRESS] , становить 887245,00 грн, а ринкова вартість 1/9 частки вказаної квартири становить 98583,00 грн. З урахуванням висновків судового експерта [PERSON] № 39/23 комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи від 13.07.2023 року, 12 вересня 2023 року представником позивача подана до суду уточнена позовна заява. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 29 листопада 2023 року представник відповідача подав до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що вжиті ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2023 року, посилаючись на те, що обставини, які зумовлювали необхідність накладення заходів забезпечення позову відсутні, що наразі між сторонами досягнуті домовленості щодо врегулювання спору в позасудовому порядку. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2023 року задоволено клопотання представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку в квартирі, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2023 року. 16 січня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про надання дозволу на внесення на депозитний рахунок Малиновського районного суду м. Одеси в Територіальному управлінні Державної судової адміністрації в Одеській області коштів в розмірі 98583, 00 (дев`яноста вісім тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні в якості грошової компенсації вартості 1/9 (одної дев`ятої) частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належить відповідачу [PERSON] . Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача від 16 січня 2024 року, надано [PERSON] дозвіл на внесення на депозитний рахунок Малиновського районного суду міста Одеси в Територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Одеській області грошової суми в розмірі 98583,00 гривні в якості грошової компенсації вартості 1/9 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно з положеннями статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток із мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з частинами першою, другою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам громадян, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За положеннями статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами першою, другою статті 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно частини першої статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У силу статті 358 (ч.ч.1,2,3) ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності». Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 8/9 часток квартири під [ADDRESS] . Відповідачці [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/9 частка квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 січня 2017 року, виданому державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.І., реєстр. № 3-69. Належна відповідачці 1/9 частка у спірній квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, що підтверджується висновком судового експерта [PERSON] № 01/2023 будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 10 лютого 2023 року. Відповідачка не забезпечує утримання спірної квартири, належною часткою квартири не цікавиться, витрати по утриманню належної їй частки не несе, всі витрати по утриманню квартири несе позивач, у тому числі за частку, що належить відповідачці. Позивач та відповідачка, не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків та не ведуть спільного господарства. Зважаючи на викладене суд зазначає, що припинення права спільної часткової власності відповідачки [PERSON] на 1/9 частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам [PERSON] в розумінні вимог статті 365 ч.1 п.4 ЦК України. Згідно висновку судового експерта [PERSON] .В комплексної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 39/23 від 13 липня 2023 року ринкова вартість 1/9 частки квартири [ADDRESS] становить 98583,00 гривні. Дослідивши матеріали справи, перевіривши факти і обставини, якими сторони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановивши характер правовідносин, що виникли між сторонами, і надавши їм належну правову оцінку, суд доходить висновку про задоволення позову. Згідно зі ст. 141 ч.ч.1,2 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, по`вязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із висновком суду про задоволення позову, понесені судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved