Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що відповідач по справі є його батьком. На даний час він досягнув повноліття та продовжує навчання на ІІІ курсі денної форми навчання ВСП «Павлоградський фаховий коледж національного технічного університету «Дніпровська політехніка», форма навяання за контрактом, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Він несе витрати, повязанні з навчанням, проїзд до міста навчання та у зворотньому напрямку, поповнення мобільного інтернету для участі у лекціях онлайн. Пплату за навчання здійснює його мати [PERSON] . Зазначає, що відповідач отримує щомісяця пенсію та регресні виплати, але добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Просить стягнути з відповідача на його користь на його утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, на весь час його навчання, але не більше ніж до 23 років, починаючи з моменту подання позовної заяви. Позивач в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідач надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/6 частини його доходів, оскільки на його утриманні є ще одна малолітня дитина 2022 року народження, та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, просить розглядати справу без його участі. Надав суду копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , довідку про його доходи, довідку з місця роботи [PERSON] . Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 16 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 15. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до довідки ВСП «Павлоградський фаховий коледж національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 25 січня 2024 року, [PERSON] навчається на ІІІ курсі денної форми навчання ВСП «Павлоградський фаховий коледж національного технічного університету «Дніпровська політехніка», за контрактом, термін навчання до 30 червня 2025 року. Відповідно до договору про надання освітніх послуг закладом фахової перед вищої освіти № 151-Кі-21 від 01 серпня 2021 року, укладеного між ВСП «Павлоградський фаховий коледж національного технічного університету «Дніпровська політехніка» в особі директора Посунько Л.М. та законного представника [PERSON] , вступник [PERSON] , фінансування здійснюється за рахунок видатків державного бюджету. Відповідно до додаткової угоди від 24 липня 2023 року до договору про надання освітніх послуг № 154 від 01 серпня 2021 року, укладеного між ВСП «Павлоградський фаховий коледж національного технічного університету «Дніпровська політехніка» в особі директора Посунько Л.М. та законного представника [PERSON] , вступник [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги у 2023-2024 навчальному році становить 26662,02 грн. Відповідно до квитанцій, [PERSON] сплачено за навчання [PERSON] відповідно до договору № 154 від 01 серпня 2021 року: 11 жовтня 2023 року - 2667,00 грн, 16 січня 2024 року - 2667,00 грн. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 03 травня 2022 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки ВСП «Павлоградський районний відділ ДУ «Дніпропетровський ОЦКПХ МОЗ» від 23 лютого 2024 року, [PERSON] працює в ВСП «Павлоградський районний відділ ДУ «Дніпропетровський ОЦКПХ МОЗ» на посаді лікаря із загальної гігєни відділення епідеміологічного нагляду (спостереження) та профілактики неінфекційних захворювань з 01 лютого 2018 року. На данний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до довідки про доходи № 5258152289261468 від 27 березня 2024 року, [PERSON] перебуває на обліку в Павлоградському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком у розмірі 23610,00 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Отже, матеріалами справи доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] , [INFO] , від відповідача, досягнення ним 18 років, але його вік є меншим 23 років, продовження ним навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу (оскільки він визнає позовні вимоги в 1/6 частині його доходів, отримує пенсію у розмірі 23610,00 грн.,що дозволяє йому утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання). Судом враховується, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Судом приймається до уваги та обставина, що відповідач визнає позовні вимоги в розмірі 1/6 частини його доходів. При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги та обставина, що відповідач позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/6 частини його доходів, має на утриманні ще одну малолітню дитину, а тому,з урахуванням матерального та сімейного стану сторін, у суду є всі підстави для частково задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання у зв`язку з продовженням ним навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 31 січня 2024 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial