Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

21 березня 2024 року рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу у задоволенні позову Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», було відмовлено. 25 березня 2024 року на адресу суду представником відповідача, адвокатом Кудлюк О. І., подано заяву з проханням суд ухвалити додаткове рішення про стягнення понесених [PERSON] витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 17040 грн. з позивача, внаслідок чого просив суд стягнути з Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області витрати на правничу допомогу в розмірі 17040 грн. на користь [PERSON] . У письмових запереченнях представник Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області вказувала, що понесені витрати [PERSON] на правничу допомогу не обґрунтовані, тому не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації мають бути обґрунтовані, що витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим. Враховуючи, що справа є незначної складності, то адвокат не обґрунтував завеликий розмір погодинної оплати його роботи. Також представник відповідача не надав договір про надання правничої допомоги, тому не є можливим визначити розмір погодинної оплати роботи адвоката. Стягнення ж судових витрат, які визначені адвокатом Кудлюк О. І. становить надмірний тягар для позивача. Підстав для стягнення на користь відповідача судових витрат в розмірі 17 040,00 грн. немає. Отже, просила суд у задоволенні клопотання адвоката Кудлюк О. І. про стягнення з Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області судових витрат в розмірі 17040 грн. відмовити в повному обсязі. Ані відповідачка, [PERSON] , ані його представник, адвокат Кудлюк О. І., до судового засідання не з`явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду заяви належним чином, надавши заяву з проханням вирішити заяву за їх відсутності, яку просили суд задовольнити повністю. Представник позивача, [PERSON] , у судовому засіданні заперечувала проти задоволенні заяви адвоката Кудлюк О. І., посилаючись на письмові заперечення. При цьому за ч. 4 ст. 270 ЦПК неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, тому підстав для перенесення розгляду такої заяви немає. Таким чином на підставі наведеного вмотивування розгляд заяви адвоката Кудлюк О. І. про ухвалення додаткового рішення було проведено за відсутності учасників процесу, які не з`явились. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява представника відповідача, [PERSON] , про стягнення витрат за правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так відповідно до положень ст. 246 ЦПК, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, ухвалюючи додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд зазначає, що на виконання п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України адвокат Кудлюк О. І. при поданні відзиву на позов в інтересах [PERSON] повідомив про попередній розрахунок сум судових витрат, які очікує понести остання через розгляд справи судом, які складались, зокрема, із витрат на правничу допомогу. В сенсі положень ч. 8 ст. 141 та ст. 246 ЦПК, суд зазначає, що розгляд справи відбувся в порядку спрощеного позовного провадження, де дебати не передбачені, протягом одного судового засідання. Також суд бере до уваги той факт, що представником [PERSON] були дотримані вимоги закону щодо надання орієнтовного розрахунку витрат на правничу допомогу та подання до закінчення розгляду справи усної заяви про подальше подання ним заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу, а також докази таких витрат, які були подані ним протягом п`яти днів з моменту ухвалення судом рішення по справі. Таким чином суд дійшов переконання, що наявні законні підстави для ухвалення додаткового рішення для вирішення питання розподілу судових витрат за заявою адвоката Кудлюк О. І. Отже, вивчивши матеріли справи, суд встановив, що витрати на залучення адвоката та отримання правничої допомоги з представництва інтересів [PERSON] підтверджуються ордером від 11.03.2024 року на представлення інтересів [PERSON] адвоката Кудлюк О. І., що є підтвердженням укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги, актом надання правничої допомоги від 22 березня 2024 року на суму 17040 грн. з детальним описом виконаних робіт, квитанцією до прибуткового касового ордера від 12.03.2024 року про оплату [PERSON] послуг адвоката Кудлюк О. І. в сумі 10000 грн. та платіжною інструкцією від 22.03.2024 року про переказ коштів на рахунок адвоката відповідачкою у розмірі 7075,38 грн. При цьому суд вказує, що посилання представника позивача на те, що ненадання адвокатом Кудлюк О. І. договору про надання правничої допомоги зумовлює відмову у задоволенні заяви останнього, судом не береться до уваги, оскільки представником [PERSON] було надано докази обсягу отриманих позивачкою послуг від адвоката та їх вартості, що підтверджується попереднім розрахунком вартості послуг адвоката Кудлюк О. І., підписаним [PERSON] 12 березня 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу. Згідно із ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. На підставі наведеного вмотивування, суд встановив, що [PERSON] було фактично понесено витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 17040 грн., які були підтверджені матеріалами справи, внаслідок чого була підтверджена їх дійсність. В той же час суд вказує, що при подані до суду відзиву представник [PERSON] вказував, що відповідачкою вже були понесені витрати в сумі 10000 грн. на консультації, роз`яснення правових позицій, аналіз судового практики та подання відзиву на позов, а також планується ще сплатити додаткові витрати за участь у судових засіданнях. При цьому в акті надання правничої допомоги від 22 березня 2024 року на суму 17040 грн. вказано, що за участь у судових засіданнях адвокату до сплати було відповідачці виставлено суму в розмірі саме 1420 грн. Крім того розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 17040 грн. на думку суду не є співмірним складності справи та виконаних адвокатом робіт, враховуючи час, витрачений на надання послуг та обсяг виконаних ним робіт. Так суд звертає увагу на те, що адвокатом Кудлюк О. І. було витрачено необґрунтовано великий час на надання консультації відповідачці, вивчення судової практики та складання відзиву на позов (шість годин). Таким чином, зважаючи на те, що адвокатом Кудлюк О. І. не було дотримано розумність розміру витрат на надану ним відповідачці правничу допомогу, то за клопотанням представника позивача в сукупності наведене свідчить про те, що сума витрат на правничу допомогу [PERSON] підлягає зменшенню до розміру саме 7000 грн., як така, що відповідає принципу розумності розміру витрат на правничу допомогу, враховуючи ціну позову та значення вирішення спору для [PERSON] . Отже, з огляду на викладене вмотивування та встановлені судом обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат [PERSON] на правничу допомогу були доведені перед судом в сумі 7000 грн., внаслідок чого згідно із ст. 141 ЦПК з Криворізького міського відділу Управління поліції охорони на користь відповідачки підлягає стягненню витрати на правничу допомогу адвоката Кудлюк О. І. в даному розмірі.

Outcome: partial