Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] додаткові витрати на неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 33 519,56 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 27.11.2023 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Син займається спортивною та бальною хореографією, що вимагає понесення додаткових витрат, крім того, у останнього діагностовано захворювання суглобів, у зв`язку з чим син перебував на лікуванні у період з 03.07.2023 по 05.07.2023 у відділенні реконструктивної ортопедії та травматології дитячого та юнацького віку, було проведено операцію, витрати на лікування склали 7430,00 грн., витрати на придбання медикаментів - 7823,56 грн. Також син потребує постійного носіння окулярів, у зв`язку з чим нею 06.11.2022 придбано окуляри вартістю 2088,00 грн. з подальшою заміною оправи на металеву вартістю 1791,00 грн. Загалом у період з 2022 по 2023 рік позивач понесла витрати на лікування сина на загальну суму 23 219,56 грн., а також витрати на відвідування дитиною занять зі спортивної та бальної хореографії - 10 300,00 грн. за 2022-2023 роки. Враховуючи, що відповідач участі у лікуванні сина не приймав, усі витрати вона несла самостійно, а тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 33 519,56 грн., а також понесені нею судові витрати. Ухвалою від 22.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання надав заяв про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та згоден сплачувати свою частину додаткових витрат на сина, понесених позивачем. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.11.2005 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області між, актовий запис №13. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.05.2012. 06.10.2023 шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва. Судовим наказом Оболонського районного суду м. Києва від 27.11.2023 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з виписки хвороби стаціонарного хворого від 15.09.2022 та 05.07.2023, виданих Державною установою «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» у [PERSON] , [INFO] , діагностовано захворювання колінних суглобів. Відповідно до довідки-виписки з історії хвороби стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , останній у період з 03.07.2023 по 05.07.2023 перебував на лікуванні у відділенні реконструктивної ортопедії та травматології дитячого та юнацького віку, проведено оперативне втручання, витрати на лікування склали 7430,00 грн., витрати на придбання медикаментів у вказаний період - 7823,56 грн. Крім того, позивачем документально підтверджено понесені нею витрати на придбання окулярів вартістю 2088,00 грн. з подальшою заміною оправи на металеву вартістю 1791,00 грн.; витрати на лікування зубів у розмірі у розмірі 1450,00 грн. у ТОВ "Міждисциплінарному дентальному центрі ім. Ю.В. Опанасюка"; рентген нижніх кінцівок - 1800,00 грн.; аналізи у медичній лабораторії "Ескулаб" - 837 грн. Загалом у період з 2022 по 2023 рік позивач понесла витрати на лікування сина на загальну суму 23 219,56 грн. Відповідно до довідки № 01 від 10.01.2024 [PERSON] були сплачені послуги за заняття її сином [PERSON] , [INFO] , спортивною та бальною хореографією у сумі 10 300,00 грн. за 2022-2023 роки. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Статтею 150 СК України серед іншого передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З частини 2 ст. 141 СК України вбачається, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року визначено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Отже, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. З урахуванням наведеного, враховуючи, що позивачем доведена наявність особливих обставин, які вимагали від позивача понесення додаткових витрат на лікування дитини та розвиток його здібностей, позицію відповідача, який позов визнав частково, а також той факт, що виховання дітей передбачає спільне забезпечення батьками їх інтересів та розвитку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 16 759,78 грн. (33 519,56 грн. : 2), що становить половину від загальної суми понесених позивачем витрат на лікування та зайняття спортивною та бальною хореографією сином [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2023 між позивачем [PERSON] та адвокатом Сергієнко Н.О. було укладено Договір про надання правової допомоги б/н. Пунктом 5 вказаного договору передбачено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує гонорар адвокату у розмірі, вказаному в кошторисі. Згідно кошторису витрат та акту виконання робіт вартість наданих послуг у вказаній цивільній справі складає 3000,00 грн. Вказана сума сплачена позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією № Р24А20511396053D9481 від 08.12.2023 на суму 3 000,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 500,00 грн. Крім того, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial