Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

29.02.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Зазначає, що [PERSON] є батьком [PERSON] . З 01.09.2021 року син є студентом денної форми навчання за професією «оператор з обробки, інформації та ПЗ» Державного професійно-технічного навчального закладу «Луцьке вище професійне училище» зі строком навчання до 17.05.2024 року. Зазначає, що їй одній тяжко утримувати сина, а дитина навчається на денній формі навчання, тому немає можливості працевлаштуватися, тому просить суд ухвалити рішення та стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання 17.05.2024 року, але не довше ніж до двадцяти трьох років. Сторони в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дітей регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 12.08.2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 21.06.2023 року було розірвано. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). З довідки № 166 від 27.02.2024 р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається в Луцькому ВПУ на базі 9-ти класів з 01.09.2021 по 17.05.2024 року за професією оператор з обробки інформації та ПЗ (а.с.9). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,суд враховує те, що утримувати повнолітню дитину є рівною мірою обов`язком, як матері, так і батька, як і те, що основні витрати на утримання повнолітньої дитини на цей час несе мати. З поданих суду позивачем доказів встановлено, що спільний син сторін по справі - повнолітній [PERSON] , не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, оскільки навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід. Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище позивачки, обставини, визначені в ст. 182 СК України, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved