Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

У березні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №757/842/20-ц за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації» «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просить стягнути із [PERSON] на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації» «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» інфляційну складову боргу у розмірі 3 155, 65 грн та 3% річних у розмірі 1 498, 57 грн нарахованих на заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги, інфляційну складову боргу у розмірі 1 745, 56 грн та 3% річних у розмірі 1 018, 60 грн нарахованих на заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2020 року позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено; стягнуто із [PERSON] на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)«КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, отримані споживачем до 01 травня 2018 року в розмірі 50 089,61 грн; заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, отримані споживачем з 01 травня 2018 року по 01 вересня 2019 року в розмірі 42 350,66 грн; судові витрати в сумі 1 921 грн. Разом з тим, вказаним судовим рішенням від 19.05.2020 року стосовно позовної вимоги про стягнення із [PERSON] на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації» «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» інфляційної складової боргу у розмірі 3 155, 65 грн та 3% річних у розмірі 1 498, 57 грн нарахованих на заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги, інфляційної складової боргу у розмірі 1 745, 56 грн та 3% річних у розмірі 1 018, 60 грн нарахованих на заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги, з приводу яких позивач подавав докази і давав пояснення в позовній заяві, не ухвалено рішення, що стало підставою для звернення до суду із вказаною заявою. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначено складу суду від 27.03.2024 року вказану заяву передано для розгляду судді Матійчук Г. О. 28.03.2024 року суддею було направлено запит для надання основних матеріалів справи, які перебувають у відділі організаційного забезпечення з розгляду цивільних та адміністративних справ суду. 05.04.2024 року матеріали справи №757/842/20-ц передано судді Матійчук Г. О. Суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення у справі без виклику сторін. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви про ухвалення додаткового рішення, приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Крім того, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2020 року позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено; стягнуто із [PERSON] на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, отримані споживачем до 01 травня 2018 року в розмірі 50 089,61 грн; заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, отримані споживачем з 01 травня 2018 року по 01 вересня 2019 року в розмірі 42 350,66 грн; судові витрати в сумі 1 921 грн. Разом з тим, судом не ухвалено рішення стосовно позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації» «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» інфляційну складову боргу у розмірі 3 155, 65 грн та 3% річних у розмірі 1 498, 57 грн нарахованих на заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги, інфляційну складову боргу у розмірі 1 745, 56 грн та 3% річних у розмірі 1 018, 60 грн нарахованих на заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги, з приводу яких позивач подавав докази і давав пояснення в позовній заяві. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України, визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18), а також у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/4878/16-ц (провадження №61- 1625св18). Доказів виконання зобов`язання відповідачем перед позивачем матеріали справи не містять. З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №464/3790/16-ц (14-465цс18). Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18). Крім того, Верховний Суд у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 535/757/17 (провадження № 61-30148св18) зробив аналогічний висновок щодо подібних правовідносин. У частині 2 ст. 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат. Суд перевіривши розрахунок позивача, вважає його вірним, відповідач жодного обґрунтованого розрахунку чи доказу на спростування розрахунку позивача суду не надав. Отже, позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача інфляційної складової боргу у розмірі 3 155, 65 грн та 3% річних у розмірі 1 498, 57 грн нарахованих на заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги, інфляційної складової боргу у розмірі 1 745, 56 грн та 3% річних у розмірі 1 018, 60 грн нарахованих на заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, оскільки рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2020 року не було вирішено позовні вимоги про стягнення інфляційної та 3% річних, суд приходить до висновку, про ухвалення додаткового рішення в цій частині та стягнення із [PERSON] на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації» «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» інфляційну складову боргу у розмірі 3 155, 65 грн та 3% річних у розмірі 1 498, 57 грн нарахованих на заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги, інфляційну складову боргу у розмірі 1 745, 56 грн та 3% річних у розмірі 1 018, 60 грн нарахованих на заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги. На підставі викладеного та

Outcome: approved