Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 18.02.2019 року відповідач уклав з АТ «Таскомбанк» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/5981022-СК зі строком дії кредитного ліміту - 365 днів. Відповідач свої зобов`язання не виконав у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 13807 грн 06 коп., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7957 грн 48 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 5549 грн 58 коп., заборгованості за пенею у розмірі 300 грн. Також 01.07.2019 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та підписав заяву №4973993354 на отримання кредиту. Свої зобов`язання за договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 59893 грн 20 коп., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 30538 грн 99 коп., заборгованості за річними відсотками у розмірі 4373 грн 62 коп., заборгованості за щомісячними відсотками у розмірі 17104 грн 91 коп. та заборгованості за пенею у розмірі 7875 грн 68 коп. 10.09.2021 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №002/5981022-СК від 18.02.2019 року. Також 13.05.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4973993354 від 01.07.2019 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] має непогашену заборгованість за двома кредитними договорами, позивач просить суд стягнути загальну суму заборгованості у розмірі 73700 грн 26 коп. Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 року скасовано заочне рішення. 23.08.2023 року представник відповідача через систему «Електронний суд» надіслала відзив, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що в заяві про приєднання до публічної пропозиції AT «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб відсутня інформація про строк дії отриманої картки, суму отриманих у користування коштів та розмір кредитного ліміту, встановлений саме для даної картки, який залежить від суми, яка погоджена у заявці, що прямо передбачено Паспортом споживчого кредиту, а також розмір процентів за користування кредитом, погоджений сторонами, розмір пені та штрафних санкцій, передбачених за несвоєчасне погашення кредиту. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач дійсно отримав кредитну картку та користувався нею. Крім того, у розрахунку заборгованості за кредитним договором від 18.02.2019 року, станом на 13.09.2021 року, за період з 25.02.2019 року по 01.09.2021 року у відповідача наявна заборгованість у розмірі 13816,48 грн. При цьому з вказаного розрахунку не вбачається за можливе встановити дату надання коштів позичальнику, їх розмір, дати сплати позичальником кредиту, суми таких сплат, порядок нарахування процентів та пені. Щодо кредитного договору №4973993354 від 01.07.2019 року представник відповідача звертає увагу на те, що матеріали справи не містять підтверджень того, що ТОВ «ФК «ЦФР» взагалі фактично надали відповідачу грошові кошти чи перераховували їх на вказаний у заяві від 01.07.2019 року рахунок. Крім того, відповідач не укладав та фактично не підписував ні заяву №4973993354 від 01.07.2019 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», ні Паспорт кредиту. 25.08.2023 року представник позивача через систему «Електронний суд» надіслав відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що предметом даного спору є саме захист порушеного права ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке полягає у невиконання договірних зобов`язань [PERSON] , а не визнання відповідних договорів недійсними чи розірвання відповідних договорів на підставі істотного порушення їх умов. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів, оскільки позивач не є первісним кредитором. Крім того, вважає твердження представника відповідача про те, що не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів необґрунтованими, оскільки кредитний договір є укладеним не з моменту передачі грошей, а з моменту досягнення сторонами в письмовій формі згод з усіх істотних умов такого договору. Також представник позивача звертає увагу на те, що будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовують позовні вимоги позивача, зокрема контррозрахунок заборгованості, відповідачем не надано. В судове засідання учасники справи не з`явилися, через систему «Електронний суд» надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до Заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/5981022- CK від 18.02.2019 року, [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Таскомбанк» з метою відкриття поточного рахунку у гривні №26208223154001 та отримання платіжної картки «Кредитна Картка Велика П`ятірка» з сумою бажаного кредитного ліміту 1000 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №002/5981022-СК від 18.02.2019 року, станом на 13.09.2021 року, за період з 25.02.2019 року по 01.09.2021 року у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 13816,48 грн, з яких 7957,48 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту); 5559,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 300 грн. - сума заборгованості за пенею. 10.09.2021 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № НІ/11/5-Ф, відповідно до якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Згідно акту прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/5-Ф від 10.09.2021 року фактор прийняв реєстр прав вимоги кількість 2376 шт., після чого з урахуванням п. 2.1. договору факторингу № НІ/11/5-Ф від 10.09.2021 року від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором відносно позичальників стосовно їх боргів. Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу № НІ/11/5-Ф від 10.09.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №002/5981022-СК від 18.02.2019 року. Згідно заяви №4973993354 від 01.07.2019 року, [PERSON] звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» з метою отримання кредиту. Відповідно до розділу 2 заяви, [PERSON] ознайомився з кредитним договором до його укладення і згоден з усіма його умовами; примірник цієї заяви і паспорт кредиту - отримав, умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» - згоден отримати шляхом роздрукування з веб-сайта кредитодавця www.kreditmarket.ua. Згідно розділу 3 заяви, [PERSON] доручив ТОВ «ФК «ЦФР`виплатити/сплатити за рахунок отримуваного кредиту грошові кошти у сумі 30000 грн, які виплачено на рахунок № [NUMBER] у АТ «ТАСКОМБАНК» з призначенням платежу «Переказ до запитання на користь [PERSON] , паспорт [NUMBER] надання кредити зг. КД№4973993354 від 01\\07\\2019 без ПДВ», грошові кошти у сумі 2000 грн, яка перерахована на рахунок ПАТ «Страхова компанія «ТАС», код ЄДРПОУ 30929821, номер рахунку [NUMBER] у АТ «ТАСКОМБАНК», «Страховий платіж» та грошові кошти у розмірі 650 грн, перераховані на рахунок ПАТ «Страхова група «ТАС», код ЄДРПОУ 30115243, номер рахунку [NUMBER] у Столична філія Пат КБ «ПриватБанк», Київ, з призначенням платежу «Оплата страхового платежу за договором страхування №4973993354-KMZ від 01\\07\\2019 року». Як вбачається з п. 1.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063) редакція від 16 листопада 2018 року, умови отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» є публічною пропозицією ТОВ «ФК «ЦФР» укласти кредитний договір. Відповідно до п. 1.2. копії вищевказаних умов, кредитний договір укладається шляхом приєднання позичальника до цих умов. Згідно п. 1.3. копії вищевказаних умов, приєднання позичальника до цих умов здійснюється через підписання ним заяви про приєднання, паспорта кредиту та заяви на отримання кредиту. Відповідно до п. 1.5. копії вищевказаних умов, ці умови разом із заявою про приєднання, паспортом кредиту і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. Згідно розділу 4 копії паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №3993354, [PERSON] було надано кредит у розмірі 35828.44 грн, на 36 місяців, щомісячні відсотки складають 2.99 %, загальні - 11.99 %. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №4973993354 від 01.07.2019 року, у [PERSON] станом на 13.05.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 59893 грн 20 коп., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 30538 грн 99 коп., заборгованості за річними відсотками у розмірі 4373 грн 62 коп., заборгованості за щомісячними відсотками у розмірі 17104 грн 91 коп. та заборгованості за пенею у розмірі 7875 грн 68 коп. 13.05.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення права вимоги № 20210513, відповідно до якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Відповідно до п. 1.2. вищенаведеного договору, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20210513 від 13.05.2021 року, боржником є [PERSON] за кредитним договором, укладеним 01.07.2019 року, загальна сума заборгованості складає 59893,20 грн. Кредитор ТОВ Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило право вимоги новому кредитору - ТОВ Європейська агенція з повернення боргів». Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 2 ст. 1056 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Зі змісту ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Таскомбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги за кредитним договором №002/5981022-СК від 18.02.2019 року, посилається на заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» та Паспорт споживчого кредиту, які розміщені на сайті:https://tasсombank.ua, з умовами яких відповідач ознайомився при підписанні анкети-заяви. Суд звертає увагу на те, що заява про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» містить загальну інформацію, а не відсоткову ставку за користування кредитними коштами, а тому неможливо встановити, чи досягли сторони згоди з усіх істотних умов договору, зокрема щодо розміру, порядку нарахування та сплати відсотків за користування кредитними коштами. Сам по собі факт підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не свідчить про виникнення кредитних зобов`язань перед банком, але свідчить лише про ознайомлення з можливими умовами таких. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, з якими саме пунктами Публічної пропозиції на сайті банку, ознайомився відповідач, підписуючи заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування. Крім того, цей доказ є лише електронною версією такого документу і повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Зазначений висновок також міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, постанові Верховного Суду від 15.06.2022 року по справі № 333/5483/20, постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року по справі № 285/3013/16. Крім того, суд критично ставиться до розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, оскільки цей розрахунок є внутрішнім документом, який не містить умов договору, які було погоджено між сторонами. Також в ньому не зазначено, і судом не встановлено іншими матеріалами справи, відповідно до якої кредитної картки надано цей розрахунок та яким чином нараховувалися відсотки та штрафні санкції за користування кредитом, а також відсутня інформація про використання кредитних коштів шляхом оплати покупки товарів та послуг, а також отримання коштів. За таких обставин, з урахуванням відсутності підтверджень про ознайомлення відповідачем з пунктами Публічної пропозиції АТ «Такскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, які розміщені на сайті в період підписання заяви-договору, а також відсутності належного детального розрахунку заборгованості, положення про нарахування відсотків за користування кредитом не можуть розцінюватися як складова договору. Суд також критично ставиться до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №4973993354 від 01.07.2019 року, оскільки з нього неможливо встановити, яким чином здійснювався розрахунок та по якому саме рахунку. Щодо умов отримання кредитних коштів, роздрукованих з сайту, суд також звертає увагу на те, що вони повністю залежить від волевиявлення і дій ТОВ «ФК «ЦФР», у зв`язку з чим не можуть бути належним доказом на підтвердження того, що сторони обумовили всі істотні умови договору. Крім того, суд бере до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах та виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Аналогічний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 12.12.2022 року по справі № 484/5710/19 (провадження № 61-9699св22), постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, постанові Верховного Суду від 15.06.2022 року по справі № 333/5483/20, постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року по справі № 285/3013/16. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку кожному доказу, приймаючи до уваги, що позивачем не доведено, що первісні кредитори узгодили всі істотні умови договорів з відповідачем, зокрема, розмір відсоткової ставки за користування кредитом, суд доходить висновку, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed