Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

01 квітня 2024 року представник позивача адвокат Попова Інна Павлівна звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 10000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В обґрунтування клопотання вказує, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2024 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради, [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та визначення способу участі баби у вихованні та спілкуванні з онукою. Зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні [PERSON] з онукою [PERSON] , [INFO] : першу та третю суботу та неділю місяця з 14 год до 20 год з необов`язковою присутністю матері за бажанням дитини, 28 березня (день народження [PERSON] ) дві години за домовленістю з матір`ю та необов`язковою її присутністю, вільне спілкування засобами телефонного зв`язку у позашкільний час до 18 год з урахуванням обставин, які можуть виникнути. В судовому засіданні 27 березня 2024 року представник позивача до закінчення судових дебатів зробила відповідну заяву про надання доказів розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 07 вересня 2023 року між адвокатом Поповою Інною Павлівною та Клієнтом [PERSON] укладено договір № 158 про надання правничої допомоги. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 27 березня 2024 [PERSON] сплатила адвокату Поповій І.П. 10000,00 гривень на підставі договору про надання правничої допомоги № 158 від 07.09.2023. В позовній заяві представником позивача було вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Договір про надання правової допомоги з фіксованим розміром гонорару та квитанція про сплату гонорару за вказаним договором є достатніми доказами понесених позивачем витрат на правову допомогу. 08 квітня 2024 року відповідачем [PERSON] скеровано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання обґрунтовує тим, що 27 березня 2024 року Соснівським районним судом м. Черкаси проголошено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Згодом адвокатом Попової І.П. подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу адвоката які було надано [PERSON] [PERSON] вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 10000,00 грн. які заявлені [PERSON] є значно зависокі і не відповідають складності справи. Слід зазначити, що також подано докладний опис робіт які виконанні адвокатом, але з повним переліком погодитися не можна, так як ряд клопотань були створенні штучно і відповідно їх розгляд мав тільки технічний характер, так як суд задовільнив клопотання і з підстав не залежних від суду та [PERSON] переносів розгляд даної справи на іншу дату. Отже [PERSON] користуючись своїм правом у відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, просить суд зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Просить зменшити розмір витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до розміру 3500 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Попова І.П. в судовому засіданні підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення та просила суд її задовольнити. Представник відповідача адвокат Дрогоман О.О. та відповідач в судовому засіданні просили суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Представник служби у справах дітей Черкаської міської ради, [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. \~ \~ \~ \~Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. У відповідності до\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення,може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до частини першої та другої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Зі змісту частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У постанові\~від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved