Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду та просить розірвати договір довічного утримання від 09 червня 2021 року, укладений між нею та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ушивець О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 5517. Просить застосувати наслідки його розірвання -скасувати заборону відчуження нерухомого майна, яку було накладено 09.06.2021 року та повернути у власність [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . Просить повернути сторони у первісний стан, який існував до укладання договору довічного утримання від 09.06.2021 року, просить припинити право власності [PERSON] на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Просить визнати за [PERSON] право власності на вказану квартиру. В обґрунтування позову посилається на те, що вона була власником квартири [ADDRESS] . 09.06.2021 року між нею та її сином [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ушивець О.Ю. Цей договір був укладений за згодою дружини [PERSON] - [PERSON] . Відповідно до п.1 Договору вона передала [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] , взамін [PERSON] зобов`язався забезпечувати її утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених даним договором. За п. 4 Договору [PERSON] зобов`язався довічно надавати їй матеріальне забезпечення, а також усі види догляду /опікування/. Грошова оцінка матеріального забезпечення, яке сплачується їй, складає 2000 грн. на місяць, яка повинна сплачуватись відповідачем не пізніше десятого числа кожного місяця за наступний місяць. Догляд /опікування/, що надається [PERSON] , включає в себе: забезпечення її харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників /лікарів, медичних сестер тощо/; оплату за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов`язаних з проживанням в зазначеній квартирі; надання будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами тощо. Крім того, відповідач зобов`язався виконувати її додаткові доручення, необхідні для забезпечення належним доглядом. Також відповідач зобов`язався за зазначеним договором безкоштовно забезпечувати житлом у зазначеній квартирі довічно, у разі її смерті відповідач зобов`язався поховати. Зазначена квартира є її єдиним житлом. У вищевказаній квартирі вона проживає та зареєстрована з липня 2006 року по теперішній час. На виконання умов зазначеного договору за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на вказану квартиру. Проте, відповідач взяті зобов`язання щодо утримання її шляхом матеріального забезпечення, забезпечення належного харчування, догляду та іншого утримання і допомоги не виконував. З часу укладання договору вона живе виключно на свою пенсію, самостійно покупає собі їжу, одяг, медикаменти, предмети домашнього вжитку. З пенсії сплачує всі комунальні платежі, відповідач не надає жодної допомоги. В серпні 2022 року відповідач взагалі виїхав з м. Харкова. Починаючи з липня 2021 року відповідач припинив та відмовився виконувати умови договору довічного утримання. Оскільки добровільно розірвати договір довічного утримання та скасувати обтяження у виді заборони відчуження квартири неможливо, вона звернулася за захистом свої прав до суду. Ухвалою суду від 09.02.2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.03.2024 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не прибула, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги відповідач визнав, не заперечує проти розірвання Договору довічного утримання від 09 червня 2021 року, так як він дійсно не виконував обов`язки по Договору. В даний час також не має змоги виконувати обов`язки по Договору через те, що знаходиться за межами міста. Добровільно розірвати Договір не має можливості, бо приватний нотаріус Ушивець О.Ю., який посвідчував цей Договір, не доступний. В судове засідання відповідач не з`явився, подав заяву з проханням проводити судове засідання без його присутності. Третя особа [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просила розглядати справу за її відсутності, з позовними вимогами згодна, не заперечує проти розірвання договору довічного утримання від 09.06.2021 року. В судове засідання третя особа не з`явилася, подала заяву з проханням проводити судове засідання без її присутності. Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 1 ст. 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з ст.745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається\~у\~письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду), грошова оцінка матеріального забезпечення відчужувача встановлені нормами ст. ст. 749-751 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. За приписами ч. 1 ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду), у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на тримання та (або) догляд відчужувана, не підлягають поверненню. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10826178 від 02.06.2006 року, позивач [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.05.2006 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шевченко В.Ю. за № 2331. 09.06.2021 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ушивець О.Ю., та зареєстрований в реєстрі за № 5516. Вказаний договір був укладений за згодою дружини [PERSON] - [PERSON] . Відповідно до п. 1 вказаного договору, [PERSON] передала набувачу [PERSON] , а набувач прийняв від відчужувача у власність квартиру [ADDRESS] . Набувач зобов`язався забезпечувати [PERSON] утриманням та доглядом довічно, на умовах встановлених договором. Відповідно до п. 4 вказаного договору, [PERSON] зобов`язався довічно надавати [PERSON] матеріальне забезпечення, а також усі види догляду /опікування/. За згодою сторін грошова оцінка матеріального забезпечення, яке сплачується позивачці, складає 2000 грн. на місяць, яка повинна сплачуватись відповідачем не пізніше десятого числа кожного місяця за наступний місяць. Догляд /опікування/, що надається [PERSON] позивачці, включає в себе: забезпечення [PERSON] харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників /лікарів, медичних сестер тощо/; оплату за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов`язаних з проживанням в зазначеній квартирі; надання будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою, тощо. Крім того, відповідач зобов`язався виконувати додаткові доручення, необхідні для забезпечення належним доглядом позивачки. Також відповідач зобов`язався за зазначеним договором безкоштовно забезпечувати позивача житлом у зазначеній квартирі довічно. У разі смерті [PERSON] , відповідач зобов`язався поховати її. На виконання умов договору за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 260703129, та накладена заборона відчуження зазначеної квартири. Починаючи з липня 2021 року відповідач припинив виконувати умови зазначеного вище договору довічного утримання, відмовився його виконувати, не сплачує щомісячне грошове утримання, не сплачує кошти за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. Обставини, зазначені позивачкою як підстави для розірвання договору довічного утримання, визнаються відповідачем по справі. [PERSON] визнав, що не виконував взяті зобов`язання за договором довічного утримання щодо матеріального забезпечення [PERSON] , забезпечення її належного харчування, догляду та іншого утримання і допомоги. Також [PERSON] зазначив, що він не має змоги виконувати обов`язки за зазначеним договором, що він знаходиться за межами міста, в якому проживає позивачка. Відповідач не спростовує пояснення [PERSON] про те, що з часу укладання договору [PERSON] живе виключно на свою пенсію, самостійно купає собі їжу, одяг, медикаменти, предмети домашнього вжитку, що з пенсії позивачка сплачує комунальні платежі, що відповідач не надає їй жодної допомоги. Згідно наданих позивачкою рахунків по комунальним послугам, за вказаною квартирою мається заборгованість по комунальним послугам. Згідно п. 20 вказаного договору, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було нею передане, і має право вимагати його повернення. Враховуючи, що відповідач не виконує своїх обов`язків, які передбачені зазначеним договором, що визнано ним, наявні підстави для задоволення позовних вимог та розірвання зазначеного договору довічного утримання. Згідно листа Східного міжрегіонального управління МЮ України, приватний нотаріус Ушивець О.Ю., яка посвідчувала вказаний вище договір, зупинила нотаріальну діяльність. Цим листом підтверджуються пояснення відповідача про те, що сторони позбавлені можливості розірвати договір у нотаріуса Ушивець О.Ю. добровільно. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (ч. 1\~ст. 756 ЦК України). Крім того, за наслідком задоволення позову необхідно скасувати заборону відчуження на нерухоме майно за договором довічного утримання, а саме на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ця вимога позивачки є наслідком розірвання договору довічного утримання. Позовні вимоги щодо повернення сторін у первісний стан, який існував до укладання договору довічного утримання від 09.06.2021 року, фактично є позовними вимогами про застосування наслідків розірвання договору довічного утримання. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням подання відповідачем відзиву про визнання позову до початку першого судового засідання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50% сплаченого судового збору, а друга частина судового збору підлягає поверненню позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved