Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

01.02.2024 позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 25.09.1999 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу у сторін народилось двоє доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спочатку у їхній сім`ї все було нормально, але останнім часом їхні сімейні стосунки погіршились. Між ними з будь-яких причин і без причин стали виникати суперечки та сварки. В результаті цього між ними склалися взаємні нетерпимі стосунки. Вони перестали знаходити спільну мову навіть по дрібних питаннях. Це віддалило їх одне від одного і вони втратили почуття кохання один до одного та стали чужими, і їхній шлюб фактично розпався. Позивач вказує, що спільне господарство з відповідачкою [PERSON] не веде і їхня сім`я існує формально, а тому подальше спільне проживання з відповідачкою та збереження шлюбу неможливе. Вже більше року вони проживають нарізно і не підтримують подружніх стосунків. Відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS] , де з нею проживає і неповнолітня дочка [PERSON] , на утримання якої він сплачує аліменти. Старша дочка [PERSON] вже повнолітня, одружена і проживає із своєю сім`єю окремо. Вказує, що не бажає надалі перебувати у шлюбних відносинах, тому позивач просить позов задовольнити. 05.02.2024 у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 02.04.2024 сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявна заява позивача, де останній зазначає, що позов підтримує у повному обсязі, просить провести слухання справи у його відсутності. Крім того, просить не стягувати сплачений ним судовий збір з відповідачки. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява, у якій вона просила розглядати справу без її участі, а також вказала, що позов визнає, просить шлюб розірвати. Також відповідачка подала відзив на даний позов, у якому зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, проте просила з неї не стягувати судовий збір, а віднести такі витрати за рахунок позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 04 квітня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 02 квітня 2024 року, датою ухвалення рішення є саме 04 квітня 2024 року в силу ч. 5\~ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.09.1999, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Червоноград Львівської області - актовий запис № 315 (а. с. 7). Від спільного проживання у подружжя народилась двоє доньок: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 05.07.2017 Червоноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а. с. 8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.06.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області (а. с. 9). Відповідно до ст.\~104\~-\~105\~СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не пов`язані спільним побутом, спільне життя у них не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала, таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі. Разом з тим, варто зазначити, що в матеріалах справи відсутній оригінал свідоцтва про одруження. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~95\~ЦПК України\~письмовими доказами\~є документи\~(крім\~електронних документів),\~які містять\~дані про\~обставини,\~що мають\~значення для\~правильного вирішення\~спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина четверта статті 95 ЦПК України). Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (частина п`ята статті 95 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 жовтня 2022 року у справі №526/442/22 (провадження №61-6895св22) суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 6\~ст. 95 ЦПК України\~якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. В матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія свідоцтва про одруження сторін, а тому на підставі вищевикладених правових норм суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Враховуючи вищевикладене, а також умови проживання сторін та взаємовідносини їх у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Суд вирішує питання судових витрат на підставі ч. 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, де зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач просив не стягувати судовий збір на його користь з відповідачки. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. У зв`язку з наведеним вище, суд вирішив задовольнити таке клопотання позивача та не стягувати з відповідачки судові витрати, а залишити їх за позивачем.

Outcome: approved