Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач звернулася з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 15 квітня 2016 року між нею і [PERSON] в Індустріальному районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 165. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З березня 2021 року шлюбні відносини між ними припинені у зв`язку з відсутністю спільних інтересів та взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. Проживають окремо та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. За цих підстав позивач просить шлюб між нею і відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. В свою чергу, відповідач повідомлявся про розгляд справи за своїм зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов не надав, причину неявки не повідомив, у зв`язку з чим справу розглянуто в його відсутність на підставі наявних даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 15 квітня 2016 року в Індустріальному районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складений актовий запис № 165. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Також судом установлено, що в березні 2021 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Позивач примиритися з відповідачем не бажає. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Приймаючи до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин та небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своєму позові позивач просить залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, а тому після розірвання шлюбу прізвище позивачу слід залишити « [PERSON] ». При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved