Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач ТОВ "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ТОВ «БІЗПОЗИКА) та [PERSON] укладено Договір № 357234-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «БІЗПОЗИКА» 08.11.2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 357234-КС-001 про надання кредиту. 08.11.2021 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 357234-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 28 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторонами відповідно до умов Договору кредиту погоджено, що Кредит надається строком на 24 тижнів, де першим днем є дата списання коштів з рахунку Кредитодавця. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,86483209 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 28 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Станом на 09.01.2024 утворилась заборгованість за договором № 357234-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 73 123,35 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 28 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 40 923,35 грн; суми прострочених платежів за комісією - 4 200,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь, також суму та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,20 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.01.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження по справі з викликом сторін, з наданням відповідачу права протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду подати відзив на позов і всі письмові та електронні докази. 20.02.2024 від відповідача через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому не погоджується з обґрунтуваннями позивача та вважає доводи безпідставними з огляду на наступне. Зазначає, що в матеріалах справи відсутній оригінал договору, а також ніким не підписані копії. Позивачем не надано доказів того, що відповідачу було надано його примірник Кредитного договору та додатків до нього. Вважає, що докази переказу відповідачу коштів є неправомірними. Також заперечував проти стягнення надмірно нарахованих відсотків, вказуючи, що відповідно до копії Кредитного договору з додатками загальна вартість кредиту становить 61 560 грн., з яких 28 000,00 грн. тіло кредиту, 29 360,00 грн. відсотки та 4 200,00 грн. комісія. Таким чином заборгованість ніяк не може становити більше ніж 61 560 грн. Посилаючись на норми закону, враховуючи обмеження, встановлені законодавством, вважає, що Позивач не має права стягувати з відповідача за період карантину з 01.03.2020 р. та воєнного стану з 24.02.2022 р. по даний час неустойку (штраф, пеню), підвищені відсотки та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за кредитним договором. Тобто заборгованість ніяк не може становити більше ніж максимальна сума вказана у копіях договору - 61 560,00 грн. У зв`язку із недоведеністю просить суд відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 22.02.2024 року витребувано у справі докази. 21.03.2024 на адресу суду надійшли витребувані судом докази із АТ «Сенс Банк». 29.02.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, де не погоджується із доводами викладеними відповідачем у відзиві, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Що ж до витребування у позивача оригіналів документів за ухвалою суду від 22.02.2024 року повідомляє, що усі оригінали або копії доказів на яких ґрунтуються позовні вимоги були подані до суду разом з позовною заявою та були засвідченні накладенням електронного підпису відповідного представника позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у своїй заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги просив залишити без задоволення у зв`язку з недоведеністю. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступних висновків. 08.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 357234-КС-001 про надання кредиту кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 28 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторонами відповідно до умов Договору кредиту погоджено, що Кредит надається строком на 24 тижні, де першим днем є дата списання коштів з рахунку Кредитодавця. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,86483209 процентів за кожен день користування Кредитом. Сторони в п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення Позичальником платежів. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 28 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується платіжними дорученнями, а також відповідно до витребуваної виписки по рахунку [PERSON] із АТ «Сенс Банк» за період з 08.11.2021 по 09.01.2024 вбачається факт, що відповідачу на його рахунок було зараховано двома платежами 20 000 грн. та 8 000 грн. кошти, якими відповідач розпоряджався, що відповідно підтверджує факт укладення та виконання Договору між сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд не бере до уваги аргументи відповідача, щодо нікчемності кредитного договору, тому що укладений у електронній формі, а також усіх електронних документів та їх копій зважаючи на наступне. З договору № 357234-КС-001 від 08.11.2021 вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1ст. 642 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Що ж до заперечень відповідача проти стягнення надмірно нарахованих відсотків суд приходить до наступного. Згідно 3 ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 р. у справі №910/4518/16, провадження № 12-16г22 вказала: 123. Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитода вцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статте 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконания (невиконания, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Окрім того, пунктом 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону № 2120-IX від 15 березня 2022 року передбачено, що у період дії в Україні военного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживний кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Таким чином враховуючи вищевикладене та враховуючи п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, беручи до уваги Розрахунок заборгованості наданий позивачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: тіло кредиту - 28 000 грн., проценти у розмірі - 26 152,20 грн. та комісія - 4 200 грн. включно до 24.02.2022 року., а всього - 58 352,20 грн. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422,20 грн.

Outcome: partial