Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Представник заявника адвокат Голотова М.М. звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] . Заяву обґрунтувала тим, що при оформлені документів на постійний догляд за своїм батьком, який потребує через поганий стан здоров`я та інвалідність, заявник виявив розбіжності в написанні прізвищ заявника та його батька, а саме в свідоцтві про народження заявника, анкетні дані заявника зазначені російською мовою як « [PERSON] », [INFO] , та анкетні дані батька зазначено як « [PERSON] ». Проте, згідно паспорту заявника [PERSON] , [INFO] (як зазначено в свідоцтві про народження) серії [NUMBER] , виданого Саратським РВ УМВС України в Одеській області 11 лютого 2004 року, прізвище, ім`я по батькові заявника українською мовою зазначено як « [PERSON] ». Проте в паспорті батька заявника [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Саратським РВ УМВС України в Одеській області, 16 січня 2015 року, його анкетні дані українською мовою зазначено як « [PERSON] ». Таким чином, у зв`язку з тим, що на даний час заявник не може скористуватись своїм правом на оформлення документів щодо постійного догляду зі своїм батьком, який той потребує через поганий стан здоров`я та інвалідність, єдиним засобом відновлення його порушених прав є отримання відповідного судового рішення. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Голотова М.М. будучи належним чином повідомленими у судове засідання не з`явилися, на адресу суду надійшла заява представника заявника про розгляд справи за їх відсутністю. Заінтересована особа [PERSON] , належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також підтвердив факт того, що заявник у справі [PERSON] дійсно є його сином, та така розбіжність виникла через різний переклад їх прізвища з російської мови на українську мову. Дослідивши та оцінивши матеріали справи та надані докази заявником та його представником, суд дійшов до таких висновків. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. На підставі п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно з роз`ясненнями п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Верховний Суд України в листі від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження, і такі факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Як видно з копії паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 11 лютого 2004 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім`я, по батькові заявника - [PERSON] , [INFO] . Як встановлено з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 червня 1987 року Колеснінською сільською радою Саратського району Одеської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , запис зроблений російською мовою. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 31 січня 1982 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , запис зроблений російською мовою. [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно 13 червня 2021 року Саратським відділом державної реєстрації акта цивільного стану у Білгород-дністровського районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Як видно з копії паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 16 січня 2015 року Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області, прізвище, ім`я, по батькові батька заявника - [PERSON] , [INFO] . У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Тобто, усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Заявник посилається на те, що встановлення юридичного факту йому необхідно для усунення розбіжностей у його прізвищі та у прізвищі батька для подальшої можливості оформлення документів щодо постійного догляду зі своїм батьком, який потребує через поганий стан здоров`я та інвалідність, єдиним засобом відновлення його порушеного права є отримання відповідного судового рішення. Також, даний факт необхідний заявнику для з метою оформлення спадкових справ, який іншим шляхом встановити неможливо. Як видно із тексту заяви та поданих документів, на час звернення до суду і батько, і син є живими. Можливість встановлення судом будь-якого юридичного факту, у тому числі і родинних відносин, законодавець пов`язує з настанням для заявника певних юридичних наслідків. Заявник у заяві зазначив мету звернення з метою оформлення спадкових справ, однак батько заявника живий. Також, метою звернення є оформлення документів щодо постійного догляду за своїм батьком, який потребує через поганий стан здоров`я та інвалідність, однак доказів на підтвердження вказаного не зазначено та не надано. У заяві про усунення недоліків заявник вже зазначає, що порушення відбулось під час звернення до нотаріуса при оформленні договору дарування, щодо визначення розміру податку та виправлення помилки іншим шляхом створить незручності для інших осіб. Разом з тим, суд вже зазначив, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, які наявні в реальній дійсності та не встановлюються на майбутнє. Підтвердження родинних відносин між живими фізичними особами здійснюється іншим шляхом, в залежності від виниклих обставин, зокрема можливо шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про народження або до органу міграційної служби для одержання нового паспортного документу, оскільки за життя будь-який громадянин не позбавлений права уточнити правильність написання свого прізвища. Разом з тим, звертаючись до суду з даною заявою, заявник не зазначив, з яких причин неможливо внести відповідні зміни в актові записи про народження, з метою вірного зазначення прізвища заявника, не надав довідку органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість внесення виправлень у записи актів цивільного стану. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатися за участю заявників і заінтересованих осіб. Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва. Значення правильного визначення заінтересованих осіб і притягнення їх до участі в розгляді справ даного виду провадження полягає в тому, що лише за участі заінтересованих осіб можна встановити наявність або відсутність у даній справі спору про право, об`єктивно розглянути всі подані заявником докази тощо. Не встановлення кола заінтересованих осіб призводить до позбавлення можливості їх вступити в процес для захисту своїх охоронюваних законом інтересів, внаслідок чого не одержують всебічного з`ясування всі фактичні обставини справи. Однак, заявник в залежності від остаточної мети встановлення юридичного факту, не визначив організацію чи установу (заінтересовану особу), в якій заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту родинних відносин, а лише зазначив заінтересованою особою батька. Враховуючи, що заявником належними та допустимим доказами не доведено, що встановлення факту родинних відносин між ним та його батьком неможливо в позасудовому порядку, зокрема шляхом внесення відповідних виправлень до документів, які посвідчують їх родинні стосунки чи особистих документів, а також, що даний факт має для заявника юридичне значення, зважаючи на те, що заявником не зазначено заінтересовану в якій буде реалізовувати рішення про встановлення факту родинних відносин, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для встановлення факту родинних відносин.

Outcome: dismissed