Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Прокурор звернувся в суд із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 13.05.2023р. в кварталі 14 вдділ 9 Реклинецького лісництва Сокальського ДЛГП «Галсільліс», що на території Белзької об`єднаної територіальної громади Хлівчанського старостинського округу відповідач вчинив незаконну рубку двох дерев сосни звичайної, чим завдав лісовому господарству шкоду в сумі 19986,97грн. Постановою від 29.08.2023р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП та накладено адміністративний штраф. Розмір завданої шкоди, завданої вказаною незаконною порубкою, вчиненою відповідачем, становить 19986,97грн. і дана шкода не відшкодована останнім в добровільному порядку. Відповідач відзиву не подав. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 13.05.2023р. кварталі 14 вдділ 9 Реклинецького лісництва Сокальського ДЛГП «Галсільліс», що на території Белзької об`єднаної територіальної громади Хлівчанського старостинського округу вчинив незаконну порубку двох дерев породи «Сосна звичайна», діаметрами пнів 33см та 3см, внаслідок чого державі завдано шкоду на суму 19986,97грн., що підтверджується актом огляду місця вчинення правопорушення від 13.05.2023р., розрахунком, протоколом про адміністративне правопорушення від 11.07.2023р., постановою про накладення адміністративного стягнення від 29.08.2023р. Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Аналогічні за змістом положення також містяться в ст. 324 ЦК України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Зі ст. 145 Конституції України вбачається, що права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва прокурором інтересів держави в суді є порушення або загроза їх порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює відповідний суб`єкт владних повноважень. Відповідно до ст. 66 Конституції України передбачено кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», визначено, що спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Згідно до п. п. 3, 4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі ордера. Підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою. Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Статтею 65 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за незаконну порубку і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення. Згідно ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2024 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України (крім надходжень, визначених абзацом другим статті 10 цього Закону), з урахуванням особливостей, визначених пунктами 17 та 56 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, абзацом четвертим частини першої статті 42 цього Закону. Згідно пункту 7 частини 3 статті 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Судом встановлено, що постановою Державного екологічного нагляду ПЗФ, лісів та рослинного світу відповідача було визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680грн. та внаслідок незаконної порубки дерев було завдано навколишньому природному середовищу шкоду в розмірі 19986,97грн. Доказів на спростування вини, та, як наслідок, спростування заподіяння шкоди на заявлену суму відповідачем до суду не надано, а тому суд дійшов висновку про підставність позовних вимог, які є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до приписів частин 1, 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Таким чином, з наведених положень процесуального законодавства вбачається, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. Прокурор зобов`язаний довести, що він звертався до органу, який представляє інтереси держави та, що цей орган погодився на таке представництво. Судом встановлено, що прокурор звертався до Белзької міської ради Львівської області, даний орган місцевого самоврядування не звертався до суду з позовом про відшкодування завданої відповідачем внаслідок незаконної порубки дерев шкоди та не висловлював заперечень щодо звернення прокурора до суду з даним позовом. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь прокуратури плачений судовий збір.

Outcome: approved