Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

06.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 02.11.2022 № 01722-11/2022 у сумі 52 260 грн 00 коп., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договорів. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.12.2023 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.12.2023. 26.12.2023 розгляд справи відкладений на 16.01.2024 у зв`язку з клопотанням представника відповідача. Ухвалою суду від 16.01.2024 клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про долучення доказів до матеріалів справи та витребування інформації залишено без задоволення та повернуто без розгляду; клопотання представника відповідача адвоката Кравченка В.В. про продовження строку для подання відзиву на позов залишено без задоволення, а відзив повернуто без розгляду. 16.01.2024 розгляд справи відкладено на 06.02.2024 у зв`язку з неявкою сторін. 06.02.2024 розгляд справи відкладено на 22.02.2024. 22.02.2024 розгляд справи відкладено на 14.03.2024 у зв`язку з клопотанням представника відповідача. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.03.2024 витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо наявності у [PERSON] карткового рахунку, відкритого у банку станом з 02.11.2022; належності йому карткового рахунку та надходження на цей картковий рахунок грошових коштів; відкладено судове засідання на 18.04.2024. У судове засідання 18.04.2024 учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності. За правилом частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02.11.2022 відповідач уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» кредитний договір № 01722-11/2022, відповідно до якого вказане товариство надало відповідачу фінансовий кредит у сумі 13 400,00 грн, з фіксованою процентною ставкою 2,50% в день, строком на 25 днів, тобто до 26.11.2022 (а.с. 7-9). У Додатку № 1 до Договору сторони домовилися, що відповідач сплатить після закінчення 25-денного строку його дії суму кредиту (13\~400,00 грн) і нараховані відсотки в сумі 8\~375,00 грн, а всього 21\~775,00 грн (а.с. 10). У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за кредитним договором від 02.11.2022 № 01722-11/2022, відповідач станом на 31.10.2023 має заборгованість в сумі 52\~260 грн 00 коп., що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 16). На підставі Договору факторингу від 29.06.2023 № 29062023 до позивача перейшли права кредитора за Кредитним договором від 02.11.2022 № 01722-11/2022 (а.с. 11-15). Відповідно до частини першої\~статті 626 Цивільного кодексу України\~(далі за текстом\~- ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини п`ятої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті -\~www.zecredit.com.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей\~641,\~644 ЦК України\~на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. З огляду на викладене вище, встановлено, що відповідач підписав електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому суд приходить до висновку, що факт укладення кредитного договору від 02.11.2022 № 01722-11/2022 підтверджується матеріалами справи та узгоджується із статтями\~6,\~627 ЦК України\~та статтями\~11,\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується відповіддю AT КБ «ПРИВАТБАНК», який повідомив наступну інформацію: станом з 02.11.2022 у [PERSON] наявні наступні карткові рахунки: № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] ; картковий рахунок № [NUMBER] належить [PERSON] ; на картковий рахунок № [NUMBER] було надходження грошових коштів у розмірі 13 400,00 грн від 02.11.2022. Уклавши даний кредитний договір на умовах, викладених в ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання їх виконувати. Згідно з частинами першою та третьою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до [PERSON] , а саме копії: договору факторингу, укладеного ТОВ «ФК «ЄАПБ» з первісним кредитором 29.06.2023; акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу від 29.06.2023; витягу з Реєстру боржників до договорів факторингу від 29.06.2023. Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. У матеріалах справи наявна копія акта прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу, що є підтвердженим факт переходу до позивача права вимоги до [PERSON] . Витяг з реєстру боржників до договорів факторингу засвідчений представником ТОВ «ФК ЄАПБ» та містить печатку позивача, що відповідає правилам діловодства. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, набуло право вимоги до відповідача за укладеним кредитним договором. Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Проте, всупереч умовам кредитних договорів, договору позики, не виконав своїх зобов`язань, не погасив наявну заборгованість ані попередньому кредитору, ані новому. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом статей 526,\~615 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~статтею 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~стаття 629 ЦК України\~встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. За змістом частини першої\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 4.3 Договору про надання фінансового кредиту № 01722-11/2022 від 02.11.2022 передбачено, що у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору та/або в Додатку (ах) до цього Договору, проценти, передбачені в п. 2.3 цього Договору, продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. У разі якщо Клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений в п. 1.2. цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (пункт 2.3 Договору). Отже, проценти за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору складають 68\~675,00 грн (13\~400,00 грн х 2,5% х 205 днів), що є більшою сумою за визначену позивачем ціну позову та не дає підстав вважати розрахунок заборгованості некоректним. Відповідач з власної волі уклав договір позики на визначених умовах кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за понадстрокове користування кредитними коштами. Отже, посилання представника відповідача у своїх поясненнях на постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України, є помилковими, оскільки правомірність нарахування процентів за користування відповідачем отриманими коштами підтверджується пунктом 4.3 Договору про надання фінансового кредиту № 01722-11/2022 від 02.11.2022. Таким чином, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором від 02.11.2022 № 01722-11/2022 утворилася заборгованість в сумі 52 260 грн 00 коп., яка підтверджується розрахунком суми боргу та підлягає стягненню з відповідача. Згідно зі\~статтею 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved