Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] , звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її сина [PERSON] , де заінтересованими особами є Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] , Військова частина [NUMBER] , мотивуючи її тим, що вона є його матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.11.1990 року. 21.10.2023 року під час ведення бойових дій необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, поблизу населеного пункту Берхівка Бахмутського району Донецької області, загинув її син солдат [PERSON] [INFO] . Факт смерті сина підтверджується актом службового розслідування, яке проводилось на підставі Наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) № 8924 від 18.11.2023 року Міністерства Оборони України, згідно якого [INFO] солдат [PERSON] та інші солдати, перебували на СП «[INFO] Донецької області, де близько 07:00 годині ранку по їх позиції був нанесений ворожий артилерійський обстріл, після чого радіозв`язок з ними пропав. В цей час до позиції «[INFO]» підійшла велика ворожа група та почала обстрілювати позицію з РПГ та гранат. Захопивши позицію та військовослужбовців в полон, противник продовжував вести її обстріл з гранат та РПГ. Під час такого обстрілу один із солдат помер. [INFO] року приблизно о 06:00 годині ранку противник повторив обстріл позиції «[INFO]» з РПГ та гранат (обстрілювали сам бліндаж) під час цього обстрілу загинув солдат [PERSON] , тіло якого залишилось в бліндажі на позиції «[INFO]», яка була захоплена противником. Смерть [PERSON] за вказаних обставин підтвердили командир 1 механізованої роти механізованого батальйону - капітан [PERSON] , гранатометник 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону солдат [PERSON] та головний сержант 1 механізованої роти механізованого батальйону молодший сержант [PERSON] . Заявниця зазначила, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державноі? реєстраціі? актів цивільного стану неможливо, оскільки [PERSON] загинув поблизу населеного пункту Берхівка Бахмутського району Донецької області, під час виконання бойового завдання і його тіло залишилось на позиціях, які були захоплені збройними силами РФ, а тому відсутня можливість отримати медичний документ, що може бути прии?нято відділом державноі? реєстраціі? актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією Украі?ни (зоною ведення бойових дій) на підставі Наказу № 80 від 06.03.2023 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. З огляду на зазначене, встановити факт смерті інакше ніж за рішенням суду не вбачається за можливе, у зв`язку з чим заявниця звернулась до суду із вказаною заявою. Встановлення даного факту необхідно заявниці для реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть, та в подальшому для оформлення спадщини, та отримання виплат передбачених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей», Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», Наказом МОУ № 45 від 25.01.2023 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану» та інших виплат передбачених законодавством. Тому заявниця просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Серпухов Московська область Російська Федерація, що був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , датою смерті вважати [INFO] місцем смерті вважати с. Берхівка Бахмутського району Донецької області. Заявниця в судове засідання не з`явилися, направила до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності. Представники заінтересованих осіб у судове засідання також не з`явилися про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.11.1990 року. Згідно Витягу з Наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 206 від 19.07.2023 року солдат [PERSON] призначений розпорядженням начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 300/ПУ/1924/П/дск від 29 червня 2023 року у розпорядження командира військової частини [NUMBER] , який прибув з військової частини [NUMBER] , з 19 липня 2023 року зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Призначено на посаду старшого стрільця-оператора механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону і вважався таким, що 19 липня 2023 року прийняв справи та посаду і приступив до виконання службових обов`язків. Відповідно до Витягу з Наказу командира військової частини [NUMBER] № 206 від 19.07.2023 року солдат [PERSON] старший стрілець-оператор механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону вважався таким, що залучений до районів виконання бойових (спеціальних) завдань у складі Об`єднаного Стратегічного Угрупування військ « [INFO] » щодо забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій, Луганській та Харківській областях з 19 липня 2023 року на підставі бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 09.07.2023 року № 1501, рапорта командира підрозділу від 19.07.2023 року. З наданих доказів вбачається, що [PERSON] зник безвісти під час виконання бойового завдання у районі населеного пункту Берхівка Бахмутського району Донецької області. З метою з`ясування обставин зникнення безвісти старшого стрільця-оператора механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону [PERSON] було проведено службове розслідування. За результатами службового розслідування встановлено, що [PERSON] вважається таким, що безвісти зник 20 жовтня 2023 року внаслідок ведення бойових дій з противником у районі населеного пункту Берхівка Бахмутського району Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, при веденні бойових дій з підрозділами держави-агресора Російської Федерації. Судом досліджено Акт службового розслідування, яке проводилось на підставі Наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) № 8924 від 18.11.2023 року Міністерства Оборони України, згідно якого, встановлено, що [PERSON] , загинув [INFO] приблизно о 06:00 на СП «[INFO]» біля населеного пункту Берхівка Бахмутського району Донецької області, під час обстрілу противником позиції «[INFO]» з РПГ та гранат (обстрілювали сам бліндаж). Загибель старшого стрільця-оператора механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону [PERSON] настала під час виконання обов`язків військової служби при веденні бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. Тіло [PERSON] евакуювати було не можливо, оскільки позиція «[INFO]» (поблизу населеного пункту Берхівка Бахмутського району Донецької області) була захоплена збройними силами російської федерації. Смерть [PERSON] за вказаних обставин підтвердили командир 1 механізованої роти механізованого батальйону - капітан [PERSON] , гранатометник 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти механізованого батальйону солдат [PERSON] та головний сержант 1 механізованої роти механізованого батальйону молодший сержант [PERSON] . У заяві про встановлення факту смерті заявниця вказує, що зверталася до Бучанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області для реєстрації смерті сина, однак їй було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті не надано документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Враховуючи, що [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання і його тіло залишилось на позиціях поблизу села Берхівка Бахмутського району Донецької області, які були захоплені збройними силами РФ, тобто на території якої нині жодний орган державної влади України не працює, а тому відсутня можливість отримати медичний документ для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відтак заявниця позбавлена можливості інакше, ніж через рішення суду, підтвердити факт смерті свого сина та звернутись до органів реєстрації актів цивільного стану з метою отримання свідоцтва про смерть. Згідно ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ч. 1, 4 ст. 9 Закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У свою чергу, відповідно до положень ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. На підставі Наказу № 80 від 06.03.2023 року Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, с. Берхівка Бахмутського району Донецької області є тимчасово окупованою територією Украі?ни (зоною ведення бойових дій). Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Частинами 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно положень ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Судом враховано, що можливості збору або отримання доказів смерті особи на тимчасово окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав заявниці, зокрема, соціальних прав членів сім`ї загиблого, права власності (спадкування) тощо. Відтак, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що встановлення зазначеного у заяві факту має для заявниці юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті сина заявниці та отримати відповідне свідоцтво про смерть. При цьому, встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 317 ЦПК України). Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно, у зв`язку з наведеним заявниця звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved