Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого прохав визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис N?10925 від 14.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 16065,00 грн., а також понесені судові витрати. В обгрунтуванні позову зазначено, в квітні 2023 року позивачу стало відомо, що інформація про нього міститься в Єдиному реєстрі боржників та приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною відкрито виконавче провадження про стягнення коштів (N? ВП: [NUMBER]) та фактично здійснюється стягнення з доходів. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2021 року [NUMBER] вбачається, що в порядку Закону України «Про виконавче провадження» фактично розпочате стягнення з на користь ТОВ «Фінфорс», заборгованість в розмірі 16065,00 грн. на підставі виконавчого напису N?10925 від 14.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. Заборгованість складається з: 16065,00 грн. - заборгованості по виконавчому документу; 1606,50 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 472, 00 грн. - витрати на проведення виконавчих дій. Як правило, виконавчий напис нотаріуси вчиняють на кредитних договорах і відповідачі позиціонують себе на національному ринку як фінансові установи. З названим товариством жодних договорів позивач не укладав, жодних документів з Відповідачем не підписував, тому Відповідач просто фізично не міг надати приватному нотаріусу, Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., підтверджуючі заборгованість документи. Надані Відповідачем нотаріусу документи не давали можливість встановити безспірність заборгованості позивача, адже відповідач не є банківською установою. Позивача також не було повідомлено про намір вчинення виконавчого напису. Жодних повідомлень про наявність заборгованості, а також наміру стягувача звернутись до нотаріуса за вчинення виконавчого напису позивач ніколи не отримував. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику. Відповідачу рекомендованим листом були направлені копії матеріалів справи та ухвали про відкриття провадження, але відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Так, судом встановлено, що приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною відкрито виконавче провадження про стягнення коштів (N? ВП: [NUMBER]) та фактично здійснюється стягнення з доходів. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2021 року [NUMBER] вбачається, що в порядку Закону України «Про виконавче провадження» фактично розпочате стягнення на користь ТОВ «Фінфорс», заборгованість в розмірі 16065,00 грн. на підставі виконавчого напису N?10925 від 14.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. Заборгованість складається з: 16065,00 грн. - заборгованості по виконавчому документу; 1606,50 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 472, 00 грн. - витрати на проведення виконавчих дій. Як правило, виконавчий напис нотаріуси вчиняють на кредитних договорах і відповідачі позиціонують себе на національному ринку як фінансові установи. З названим товариством жодних договорів позивач не укладав, жодних документів з Відповідачем не підписував, тому Відповідач просто фізично не міг надати приватному нотаріусу, Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., підтверджуючі заборгованість документи. З огляду на приписи ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» боржник може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (наприклад, щодо розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами про стягнення тіла кредиту, відсотків, пені, тощо). Відповідно до п. 1.1-1.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус зобов`язаний перевірити безспірність вимоги, а також строк давності вимоги на момент видачі виконавчих написів, що є обов`язковими умовами для видачі виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.1, п. 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій). При цьому, нотаріус вирішує питання про безспірність вимоги стягувача лише на підставі наданих лише стороною стягувача документів, і не зобов`язаний за законом запитувати та одержувати пояснення від боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування безспірності вимоги стягувача. Зокрема, відповідно до п. 2 вказаної вище постанови для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості у кредитних правовідносинах надаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом установлено, що оспорюваний виконавчий напис не містить посилання на розрахунок заборгованості (або виписку по рахунку) із зазначенням дати, з якої боржник прострочив виконання кредитного зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен був перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення всіх необхідних документів, зазначених у вказаному Переліку документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус зобов`язаний був встановити початок виникнення у стягувача права вимоги, та перевірити чи не минуло три роки з дня виникнення права вимоги, якщо інший строк давності не передбачено законом. Відповідно до ст. 257-258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до п. 2.2 Порядку вчинення нотаріальних дій у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не пересвідчився у безспірності пред`явленої до стягнення заборгованості та стягнення боргу в межах строку позовної давності. Щодо стягнення судового збору, суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved