Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

23\~листопада 2023\~року через\~систему «Електронний\~суд» [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~з вимогою\~про розірвання\~шлюбу між\~сторонами,\~який зареєстровано\~29\~жовтня 2016\~року у\~Самбірському міському\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Львівській\~області,\~відповідний актовий\~запис №298. Позивач вказала,\~що від\~даного шлюбу\~сторони дітей\~не мають,\~проте відповідач\~відмовляється від\~звернення до\~органу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~із заявою\~про розірвання\~шлюбу в\~добровільному порядку. Разом з\~тим,\~позивач вважає\~одруження з\~відповідачем невдалим\~через відсутність\~між ними\~взаєморозуміння та\~поваги,\~кожен з\~них має\~різні погляди\~на життя\~та сім`ю,\~в результаті\~чого між\~подружжям втрачено\~почуття любові, сторони не проживають разом впродовж останніх двох років та не ведуть спільне господарство. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Крім того, після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с.1-5). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 лютого 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та вперше призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 29 березня 2024 року (а.с.17). Разом з тим, судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та в подальшому розгляд справи по суті було призначено на 09 квітня 2024 року (а.с.23,24). Позивач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.25), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавала. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій нею до суду разом із позовною заявою, зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, бажання зберегти шлюб не має та заперечує проти надання строку для примирення, прохала суд провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів за її відсутності (а.с.6-7). Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.21,26), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, обставини, викладені в позовній заяві, не оспорював та вказав, що ним визнаються позовні вимоги у повному обсязі, бажання зберегти шлюб не має та заперечував проти надання строку для примирення, прохав суд провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів за його відсутності(а.с.22). Виходячи з положень ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію сторін у справі, викладену позивачем в позовній заяві та додатковій заяві, поданій до суду, а відповідачем у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва\~ про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2016 року у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що 29 жовтня 2016 року складено відповідний актовий запис №298 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони дітей не мають (а.с.1-5,22). З письмових\~пояснень сторін\~та матеріалів\~справи вбачається,\~що спільне\~життя позивача\~з відповідачем\~не склалося\~через відсутність\~між ними\~взаєморозуміння та\~поваги,\~різні погляди\~на життя\~та сім`ю,\~в результаті\~чого між\~подружжям втрачено\~почуття любові, і,\~як наслідок, сторони не проживають разом впродовж останніх двох років та не ведуть спільне господарство. При цьому, сторони вважають подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.1-5,6-7,9-10,22). Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечував. Натомість, вищевзазначені обставини у справі відповідач не оспорював, фактично їх визнав, про що зазначив у заяві по суті справи, поданій до суду, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, письмово заперечували проти надання подружжю строку для примирення (а.с.6-7,22). Спору про поділ спільного майна подружжя на час розгляду даної справи немає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.8). Разом з тим, позивач [PERSON] прохала суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с.5). Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved