Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

01.02.2024 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, у якому просить змінити розмір стягнення аліментів, що стягуються згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.02.2013, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 04.02.2013 року № 285/299/13-цстягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день розмір аліментів, який сплачує відповідач дуже низький, цієї суми не вистачає для утримання дитини, самостійно вона не взмозі забезпечити сину належне харчування, навчання. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не прибули, про день та час розгляду справи повідомлені наежним чином. 14.03.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з запереченнями проти задоволення позовних вимог. Відповідач посилався на те, що сплачує алімети у більшому розмірі, ніж втановлено суду від 04.02.2013 року, а саме у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлений позивачем розмір аліметів вважає необгрунтованим. Позов визнав частково у розмірі 1800 гривень на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Дослідивши надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] сторони у справі - є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.02.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є здоровою та працездатною особою, має мінливі доходи. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомомго майна, грошових коштів; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторонами суду не надано доказів на підтвердження розміру доходів відповідача. Позивачем не доведено обгрунтованість вимоги про стягнення аліментів у розмірі 4000 грн на місяць. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача, визначено судом у 2013 році. Факт знецінення національної грошової одиниці гривні, та як наслідок, зростання рівня споживчих цін є загальновідомим. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність збільшення розміру стягнення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі у розмірі 2500\~гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнння дитиною повноліття. Такий розмір аліментів відповідає розміру витрат, що є необхідними та достатніми для утримання дитини, з урахуванням рівності обов`язку батьків надавати матеріальне забезпечення дитині, не є надмірним та не призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Outcome: partial