Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 31.12.2011 сторони у справі зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис №3875. Спільних дітей сторони не мають. Сімейне життя поступово погіршувалося, зникло взаєморозуміння та повага, втрачено почуття любові. Сторони спільного господарства не ведуть. Спроби примирення результатів не дали. Подальше спільне життя є неможливим, та суперечить інтересам позивача, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. (а.с.15) Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками на адресу його зареєстрованого місця проживання. На час постановлення рішення суду відповідач ані відзив на позов, ані клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.\~178,\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено,\~що\~31.12.2011 сторони у справі зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис №3875, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31.12.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. (а.с. 4) Спільних дітей сторони не мають. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного\~Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи з положення ч. 1ст.\~110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача в справі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved