Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. 13.12.2023 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~На обґрунтування позову позивач зазначив, що 12.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником Олегом Івановичем відкрито виконавче провадження ВП № 68142101 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заборгованості в розмірі 11 092, 63 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис №26328 від 16.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною. 12.07.2023 року постановою про прийняття виконавчого провадження ВП № 68142101 встановлено, що від приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича на підставі договору про заміщення приватного виконавця № 3 від 22.05.2023 року до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадима Вікторовича надійшли матеріали виконавчого провадження ВП № 68142101. про існування ж заборгованості йому стало відомо у листопаді 2023 року з додатку «Дія». Ознайомившись до матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо, що 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 40Б/08-9 від 24.01.2008 року укладений з ПАТ «ВіЕйбі Банк», правонаступником якого за договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 6797 від 27.03.2018 року стало ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Стягнення заборгованості за виконавчим написом було проведено з 27.03.2018 року по 14.05.2021 року. Сума заборгованості склала 9892,86 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6727,30 грн., сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 3165,56 грн. Вважає необґрунтованою та безпідставною суму боргу, що визначена виконавчому написі. Вважає, що виконавчий напис виданий приватним нотаріусом є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з наступним. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.01.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Також було витребувано від Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 26328 від 16.06.2021; витребувати від Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадима Вікторовича належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 68142101 від 12.01.2022 року з виконання вищевказаного виконавчого напису № 26328 від 16.06.2021. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача адвокат Серебрякова І.М. подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, уточнень та клопотань не надавав. Представник відповідача 04.03.2024 року подав до суду клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу, оскільки вважають, що витрати не відповідають критерію розумності. 12.03.2024 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадима Вікторовича надіслав матеріали виконавчого провадження. Представник позивача адвокат Серебрякова І.М. подала суду заперечення на клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу, просила задовольнити позовну заяву повністю. \~ \~ \~ \~Приватний нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу Данич\~Оксана Федорівна\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлялася\~належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису № 26328 від 16.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованості у розмірі 11092,63 грн. за кредитним договором № 40Б/08-9 від 24.01.2008 року, який укладений між позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого стало ТОВ «ФК «Кредит-капітал» за період з 27.03.2018 року по 14.05.2021 року. На підставі заяви представника ТОВ «ФК «Кредит-капітал» від 12.01.2022 року про примусове виконання рішення, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68142101 з примусового виконання виконавчого напису № 26328 від 16.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованості у розмірі 11092,63 грн. \~ \~ \~ \~Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За загальним правилом ст.. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, ст.50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст..50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. Судом встановлено, що стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною, оскільки при вчиненні виконавчого напису №26328 від 16.06.2021 року нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Таким чином, вказані обставини виключають безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса. Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис № 26328 від 16.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованості у розмірі 11092,63 грн. за кредитним договором № 40Б/08-9 від 24.01.2008 року, який укладений між позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого стало ТОВ «ФК «Кредит-капітал» за період з 27.03.2018 року по 14.05.2021 року слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо заявленого клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат за надання професійної правової допомоги у розмірі 7500 грн. суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п. 1 ч. 3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Враховуючи, що позивач надала договір про надання правничої допомоги №б/н від 07.12.2023 року, додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 07.12.2023 року, квитанцію №1 від 12.12.2023 року, враховуючи складність справи та співмірність заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 7500 грн. Суд не приймає доводи представника відповідача викладених у клопотанні про зменшення судових витрат на правову допомогу, оскільки представником позивача не було надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про не можливість сплати вказаної суми, а також доказів, які б свідчили про те, що заявлена вимога не відповідає принципам розумності та співмірності. Відповідно\~до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved