Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

У позовній заяві позивач просить ухвалити рішення про визнання незаконним і скасування наказу відповідача «Про оптимізацію трудових відносин з [PERSON] » від 26.07.2022 № 16-к з 19 липня 2022 року, зобов`язати відповідача поновити виплату середнього заробітку з 19.07.2022 року по 23.12.2023 та стягнути 219349 грн. середньомісячну заробітну плату за цей період. Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, 25.02.2022 наказом відповідача №05-к позивача, вчителя історії, було увільнено з роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації (копія наказу додається). На підставі наказу відповідача №16-к «Про оптимізацію трудових відносин з [PERSON] », позивачу з 19.07.2022 перестали зберігати середній заробіток. Позивач з даним наказом ознайомлений не був, жодних повідомлень від відповідача не отримував, а тому вважав, що йому середній заробіток нараховується. 02.11.2023 позивач отримав ОК-5 і побачив, що відповідач не нараховує йому заробітну плату. З метою з`ясування підстав невиплати, відповідачу було направлено адвокатський запит про надання документів, у відповідь на який отримані документи, відповідно до яких невиплата середнього заробітку зумовлена змінами до законодавства про оплату праці. 14.12.2023 відповідачем була подана заяву про поновлення нарахування та виплати середнього заробітку. 19.12.2023 відповідач надав відповідь, згідно якої відмовив у здійсненні нарахування, мотивуючи тим, що на час мобілізації на посаду вчителя історії тимчасово прийнятий інший працівник, а в кошторисі навчального закладу грошові кошти для виплати середнього заробітку [PERSON] не передбачені. Позивач вважає, що з урахуванням вимог ч.2 ст. 57 Закону України «Про освіту» він має право на виплату йому середнього заробітку як педагогічному працівнику на період проходження військової служби під час мобілізації у період з 19.07.2022 по 23.12.2023. Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року за позовом відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам згідно їх процесуального статусу надано строки для подання заяв по суті спору у формі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, та пояснення щодо позову або відзиву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду з примірником матеріалів позову відповідачем отримано 12 березня 2024 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 27 лютого 2024 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до копії наказу директора Нудиженської загальноосвітньої школи №89 від 10 листопада 1993 року [PERSON] призначено на посаду вчителя хімії з 10 листопада 1993 року. Згідно копії довідки № 76 від 07 грудня 2023 року Нудиженська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Любомльського району Волинської області реорганізовано на Нудиженський ліцей Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області. Наказом директора Нудиженського ліцею №05-к від 25 лютого 2022 року [PERSON] , вчителя історії увільнено від роботи з 25 лютого 2022 року зі збереженням робочого місця, посади та середнього заробітку до дня звільнення з військової служби. Відповідно до наказу директора Нудиженського ліцею №16-к від 26 липня 2022 року [PERSON] припинено виплату середнього заробітку за період проходження військової служби з 19 липня 2022 року зі збереженням лише місця роботи і посади. Згідно довідки про доходи від 05.12.2023 за № 27, [PERSON] працює вчителем у Нудиженському ліцеї і з лютого 2022 року по липень 2022 року отримував заробіток. Згідно довідки Нудиженського ліцею від 05.12.2023 за №26, середньоденний заробіток [PERSON] станом на 25.02.2022 становив 611,73 грн. [PERSON] 14 грудня 2023 року звернувся до директора Нудиженського ліцею Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області із заявою про поновлення нарахування та виплати середнього заробітку, що стверджується копією такої заяви. 19 грудня 2023 року відповідач надав відповідь, в якій розтлумачив, що поновлення середньомісячної заробітної плати з 19 липня 2022 року є не можливим. Згідно копії довідки № 8076 від 06.07.2023 [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] . Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 КЗпП України). Положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства (частина перша статті 9 ЦК України). Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2023 року в справі № 593/1156/21 (провадження № 61-11963св23). Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України "Про освіту", частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України "Про фахову передвищу освіту", частиною другою статті 46 Закону України "Про вищу освіту". Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» оголошено та проводиться загальна мобілізація. Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі - Закон № 2352-IX), який набрав чинності з 19 липня 2022 року, внесено зміни та у частині третій статті 119 КЗпП слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада». Згідно ч. 2 ст. 57 Закону України «Про освіту», в редакції на день винесення відповідачем Наказу про оптимізацію трудових відносин № 16-к від 26 липня 2022 року, у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності. У частині другій статті 57 Закону України «Про освіту» міститься спеціальна норма щодо положень частини третьої статті 119 КЗпП України, оскільки поширюється на педагогічних чи науково-педагогічних працівників. Спеціальна норма (частина друга статті 57 Закону України «Про освіту») має перевагу над загальною (частина третя статті 119 КЗпП) нормою. Прийнята пізніше в часі загальна норма (частина третя статті 119 КЗпП) не скасовує спеціальної норми. Тому за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками призваними на військову службу за призовом під час мобілізації зберігається попередній середній заробіток. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в постанові від 16.10.2023 року у справі № 718/209/23. Отже, враховуючи ту обставину, що у спірних правовідносинах положення статті 119 КЗпП України не є пріоритетними над нормами Закону України «Про освіту» суд приходить до висновку, що позивачу безпідставно припинено нарахування та виплату середнього заробітку. Разом з цим, після підписання та опублікування Закону №3494, який встановлює нові правила надання відпусток під час та після воєнного стану, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, встановлено, що він торкнувся і питання прав педагогічних працівників, мобілізованих на військову службу. Так, з ч. 2 ст. 57 Закону про освіту, яка гарантує збереження попереднього середнього заробітку в певних випадках для педагогічного чи науково-педагогічного працівника, виключили період проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період. Окрім того, аналогічний період військової служби виключили з ч. 3 ст. 63 Закону про фахову передвищу освіту, яка містить гарантії збереження середнього заробітку за педагогічним, науково-педагогічним чи іншим працівником закладів фахової передвищої освіти. У зв`язку із чим, вищевказаним законом усунуто суперечності між положеннями статті 119 КЗпП в частині виключення норми щодо збереження роботодавцем середнього заробітку працівникам, які стали в той чи інший спосіб військовослужбовцями та ч. 2 ст. 57 Закону про освіту. Отже, суд приходить до висновку, що останнім днем, коли за педагогами, що стали тимчасово військовослужбовцями, зберігався середній заробіток у закладі освіти, є 23 грудня 2023 року. З огляду на зазначене наказ Нудиженського ліцею Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області в частині припинення виплати середнього заробітку [PERSON] з 19 липня 2022 року по 23 грудня 2023 року підлягає скасуванню, а в частині збереження місця роботи і посади залишається чинним, тому така вимога позивача підлягає частковому задоволенню. Установлено, що станом на 25.02.2022 середньоденний заробіток [PERSON] становив 611,73 грн., а середній заробіток не нараховувався та не виплачувався 359 робочих днів, тому загальна сума неотриманого середнього заробітку становить 611,73*359=219611,07 грн. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог, позивав просив стягнути 219349 грн., а тому така вимога підлягає повному задоволенню. Щодо позовної вимоги про поновлення нарахування і виплати середньомісячного заробітку. Обсяг позовної вимоги про стягнення неотриманого [PERSON] середнього заробітку фактично охоплює і попередню вимогу, тому задовольняючи вимогу про стягнення такого заробітку є ефективним способом судового захисту і не потребує ухвалення рішення про поновлення нарахування і виплати середньомісячного заробітку. З урахуванням зазначеного, в контексті розподілу судовий витрат, суд оцінює, що позовні вимоги задоволені на 50%. Відповідно до статті 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Загальна сума судового збору становить 1211,20 грн. Позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», як військовослужбовець у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, у зв`язку із чим судовий збір підлягає стягненню із відповідача в користь держави. У зв`язку із задоволенням 50% позовних вимог, з відповідача в користь держави слід стягнути 605,60 грн судового збору Решту судового збору в сумі 605,60 грн компенсувати за рахунок держави. Витрати на правничу допомогу адвоката в порядку ч. 3 ст. 137 ЦПК України підтверджені відповідними документами, а саме: копією платіжної інструкції № @2PL648830 від 09 листопада 2023 року, копією договору №08/11/23 від 08.11.2023, актом наданих послуг від 21.01.2024, ордером на надання правничої допомоги, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №4697 від 25.10.2011, тому у зв`язку із задоволенням 50% позовних вимог, з відповідача в користь [PERSON] слід стягнути 7875 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Outcome: partial