Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

28 червня 2023 року до Богуславського районного суду Київської області надійшов цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні свої вимоги мотивовано тим, що Протоколом № 0208/21 від 02.08.2021 року загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКВІФІН УКРАЇНА» ідентифікаційний код № 42987483 було змінено назву з ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ». 16.09.2021 року між ТОВ «МІСТЕР КЕШ» та відповідачем [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІСТЕР КЕШ» було укладено електронний кредитний договір № 386483-М. Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «МІСТЕР КЕШ», затверджених наказом ТОВ «МІСТЕР КЕШ» № 0508-1 від 05.08.2021 року. Правила розміщені у вільному доступі на веб-сайті ТОВ «МІСТЕР КЕШ» і відповідач мав можливість ознайомитись з цими документами до укладення Кредитного договору На підставі п. 2.6.1 Кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 15000,00 грн. Відповідно до п. 2.6.2 Кредитного договору строк кредиту з 16.09.2021 по 13.10.2021 включно. Згідно до п. 2.6.4 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,597 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. ТОВ «МІСТЕР КЕШ» виконало свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором на надало йому кредит в сумі 15000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача. У встановлений термін 13.10.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, проте між сторонами було укладено 7 (сім) додаткових угод до кредитного договору щодо продовження строку користування кредитними коштам на 24 (двадцять чотири) дні зі стандартною процентною ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Окрім того, відповідно до умов Кредитного договору та додаткових угод, Кредитний договір автопролонговано від 03.11.2021 року, у зв`язку з чим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 26.11.2021 року включно. Сторони узгодили, що в період автопролонгації з 07.11.2021 року по 26.11.2021 року, позичальник сплачує кредитору проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 2,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Загальна вартість кредиту становить 37 342,80 грн. (п. 1.2-1.7 Угоди до Кредитного договору (автопролонгація)). У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту, а саме 26.11.2021 року, відповідач не виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 15 000,00 грн. - тіло кредиту та 22 342,80 грн. - нараховані проценти. Неустойка за неналежне виконання умов Кредитного договору відповідачу не нараховувалась. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 08.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ», як клієнтом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», як фактором, було укладено договір факторингу № 42987483-91, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступленням ТОВ «ФІНФОРС» права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «МІСТЕР КЕШ» повідомило позичальника шляхом направлення 08.12.2021 року на електронну адресу позичальника електронного листа. Заборгованість відповідача по Кредитному договору перед ТОВ «ФІНФОРС» не погашена і складає 15 000,00 грн. - тіло кредиту та 22342,80 грн. - нараховані проценти, всього 37 342,80 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 04 липня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 95). Представник позивача - адвокат Герман Гурський в позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Божок М.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтримав доводи, які викладені в запереченні проти задоволення позовних вимог від 08.04.2024, зауважив, що до позовної заяви позивачем додано ряд додаткових угод з відміткою, що вказані угоди було підписано електронним цифровим підписом відповідача [PERSON] , проте доказів використання ЕЦП не надано. В той же час зазначає, що відповідач [PERSON] не отримував ЕЦП та не міг підписувати з позивачем будь - які угоди, в тому числі й надані суду з позовною заявою. В письмовій формі додаткові угоди відповідачем не укладалися і тому підтверджень щодо продовження строку дії договору, зміни його умов позивачем не надано. В зв`язку з чим зазначає, що позов відповідач визнає частково, лише в частині основної суми боргу, щодо нарахованих штрафних санкцій, пені та процентів - просить відмовити в цій частині позову. Стосовно витрат на професійну правничу допомогу, свою позицію не висловив. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження та позовну заява з додатками, про що матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 106). 08.04.2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Божок М.І. подав до суду заперечення проти задоволення позовних вимог (а.с. 181-183). Позивач ТОВ «ФІНФОРС» письмових пояснень щодо заперечення на позовну заяву до суду не надіслав. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, прийшов до наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що 16.09.2021 року між ТОВ «МІСТЕР КЕШ» (до зміни назви - ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА») та відповідачем [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІСТЕР КЕШ» було укладено електронний Кредитний договір № 386483-М. Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора f46416. Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «МІСТЕР КЕШ», затверджених наказом ТОВ «МІСТЕР КЕШ» № 0508-1 від 05.08.2021 року (а.с. 15-22 копія Правил надання коштів в кредит ТОВ «МІСТЕР КЕШ», а.с. 23-30 копії відповідних сторінок з веб-сайту та ІТС Товариства, а.с. 34-36 копія паспорта кредиту (стандартизована форма), а.с. 37-45 копія кредитного договору). Одночасно з підписанням Кредитного договору сторонами укладено Угоду до кредитного договору № 386483-М від 16.09.2021 року (автопролонгація), яка є невід`ємною частиною цього договору. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором f46416 (а.с. 45а, 46 копія Угоди). На підставі п. 2.6.1 Кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 15000,00 грн. Відповідно до п. 2.6.2 Кредитного договору строк кредиту з 16.09.2021 року по 13.10.2021 року включно. Запланована дата повернення кредиту 13.10.2021 року (п. 2.6.3 Кредитного договору). Згідно до п. 2.6.4 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за акційною ставкою в розмірі 0,597 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 708,17 %. ТОВ «МІСТЕР КЕШ» виконало свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором на надало йому кредит в сумі 15000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача (а.с. 69 інформація по карті рахунку, а.с. 70 витяг з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу Sunrise, а.с. 71-75 копія договору на переказ коштів з додатком, а.с. 76 копія повідомлення про перерахування коштів). Так, перерахування коштів ТОВ «МІСТЕР КЕШ» через ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» було проведено 16.09.2021 на сайті https://mistercasf.ua/ на суму 15 000,00 грн. на номер карти [NUMBER] - [PERSON] (ІПН [NUMBER] ). Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом та не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до п.п. 12, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію». Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що електронний підпис - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не міг би бути укладений. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 7 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частини друга та третя статті 215 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). В п. 8 постанови від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Дослідженими доказами по справі підтверджено процедуру укладення електронного договору та покрокові дії відповідача для реєстрації на веб-сайті та укладення кредитного договору. При цьому, суд вважає, що проходження відповідачем реєстрації в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІСТЕР КЕШ» підтверджує його ознайомлення з Правилами надання коштів у кредит ТОВ «МІСТЕР КЕШ», паспортом споживчого кредиту та іншою необхідною йому інформацією. Суд також приходить до висновку, що підписання одним одноразовим ідентифікатором кількох документів одночасно є допустимим, виходячи з наступного. Відповідно до частин першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відтак, зміст правочину може бути зафіксований у кількох документах. Кредитний договір № 386483-М від 16.09.2021 року та додаткова угода до нього були підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором f46416. В свою чергу, додаткова угода (автопролонгація) підписувалась разом з підписанням самого кредитного договору № 386483-М від 16.09.2021 року та є його невід`ємною частиною, тому остання і підписувалась одноразовим цифровим ідентифікатором f46416. Відповідно до п. 5.8 Кредитного договору сторони погодили, що угода про автопролонгацію підписується позичальником одночасно з підписання цього договору. Таким чином, укладення Кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі сторін договору, укладений договір відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір містить всі істотні умови, по яких сторони в належній формі досягли згоди. Після укладання Кредитного договору 13.10.2021 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 386483-М від 16.09.2021 року (про продовження строку дії договору), якою строк кредиту визначено з 14.10.2021 року по 23.10.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 1,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр460234 (а.с. 47, 48 копія Додаткової угоди). Після укладання Кредитного договору 13.10.2021 року сторонами укладено Угоду до Кредитного договору № 386483-М від 16.09.2021 року (автопролонгація), якою строк кредиту визначено з 24.10.2021 року по 12.11.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 2,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Загальна вартість кредиту визначена у розмірі 34417,50 грн. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр460234 (а.с. 49 копія Угоди). 23.10.2021 року сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору №386483-М від 16.09.2021 року (про продовження строку дії договору), якою строк кредиту визначено з 24.10.2021 року по 28.10.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 1,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр259535 (а.с. 50, 51 копія Додаткової угоди). 23.10.2021 року сторонами укладено Угоду до Кредитного договору № 386483-М від 16.09.2021 року (автопролонгація), якою строк кредиту визначено з 29.10.2021 року по 17.11.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 2,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Загальна вартість кредиту визначена у розмірі 35462,25 грн. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр259535 (а.с. 52 копія Угоди). 27.10.2021 року сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Кредитного договору №386483-М від 16.09.2021 року (про продовження строку дії договору), якою строк кредиту визначено з 29.10.2021 року по 31.10.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 1,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр453324 (а.с. 53, 54 копія Додаткової угоди). 27.10.2021 року сторонами укладено Угоду до Кредитного договору № 386483-М від 16.09.2021 року (автопролонгація), якою строк кредиту визначено з 01.11.2021 року по 20.11.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 2,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Загальна вартість кредиту визначена у розмірі 36089,10 грн. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр453324 (а.с. 55 копія Угоди). 31.10.2021 року сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до Кредитного договору №386483-М від 16.09.2021 року (про продовження строку дії договору), якою строк кредиту визначено з 01.11.2021 року по 01.11.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 1,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр491221 (а.с. 56, 57 копія Додаткової угоди). 31.10.2021 року сторонами укладено Угоду до Кредитного договору № 386483-М від 16.09.2021 року (автопролонгація), якою строк кредиту визначено з 02.11.2021 року по 21.11.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 2,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Загальна вартість кредиту визначена у розмірі 36298,05 грн. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр491221 (а.с. 58 копія Угоди). 01.11.2021 року сторонами укладено Додаткову угоду № 5 до Кредитного договору №386483-М від 16.09.2021 року (про продовження строку дії договору), якою строк кредиту визначено з 02.11.2021 року по 02.11.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 1,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр160901 (а.с. 59, 60 копія Додаткової угоди). 01.11.2021 року сторонами укладено Угоду до Кредитного договору № 386483-М від 16.09.2021 року (автопролонгація), якою строк кредиту визначено з 03.11.2021 року по 22.11.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 2,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Загальна вартість кредиту визначена у розмірі 36507,00 грн. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр160901 (а.с. 61 копія Угоди). 02.11.2021 року сторонами укладено Додаткову угоду № 6 до Кредитного договору №386483-М від 16.09.2021 року (про продовження строку дії договору), якою строк кредиту визначено з 03.11.2021 року по 03.11.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 1,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр261895 (а.с. 62, 63 копія Додаткової угоди). 02.11.2021 року сторонами укладено Угоду до Кредитного договору № 386483-М від 16.09.2021 року (автопролонгація), якою строк кредиту визначено з 04.11.2021 року по 23.11.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 2,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Загальна вартість кредиту визначена у розмірі 36715,95 грн. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр261895 (а.с. 64 копія Угоди). 03.11.2021 року сторонами укладено Додаткову угоду № 7 до Кредитного договору №386483-М від 16.09.2021 року (про продовження строку дії договору), якою строк кредиту визначено з 04.11.2021 року по 06.11.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 1,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр449720 (а.с. 65, 66 копія Додаткової угоди). 03.11.2021 року сторонами укладено Угоду до Кредитного договору № 386483-М від 16.09.2021 року (автопролонгація), якою строк кредиту визначено з 07.11.2021 року по 26.11.2021 року включно, та погоджена процентна ставка на цей період у розмірі 2,99 % за кожен день користування кредитними коштами. Загальна вартість кредиту визначена у розмірі 37342,80 грн. Для підписання Угоди відповідач скористався одноразовим цифровим ідентифікатором fр449720 (а.с. 67 копія Угоди). З наданої позивачем довідки про стан заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 16.09.2021 року №386483-М вбачається, що заборгованість станом на 08.12.2021 року (дата укладання Договору факторингу № 42987483-91) становить 37342,80 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 24492,00 грн. - проценти за користування кредитом, 2149,20 грн. - сума погашень за кредитним договором (а.с. 68). Так, термін користування кредитом за період з 16.09.2021 по 26.11.2021, що складає 72 дні - становить наступний розрахунок процентів: В період з 16.09.2021 - 13.10.2021 (28 днів) нараховувались проценти: 15 000,00 х 0,597% = 89,55 грн. в день - акційний % (п.2.6.4 Кредитного договору №386483-М від 16.09.2021); 89,55 х 28 днів = 2507,40 грн. В період з 14.10.2021 - 06.11.2021 (24 дні) додаткова угода №1-7 нараховувалась стандартна процентна ставка: 15000,00 х 1,99% = 298,50 грн. в день - додаткова угода № 1-7 (стандартний) %; 298,50 х 24 дні = 7164,00 грн. Одноразово донараховані проценти 07.11.2021 року в розмірі 5850,60 грн. відповідно до п. 6.5 Кредитного договору №386483-М. В період з 07.11.2021 - 26.11.2021 (20 днів) нараховувалась підвищена процентна ставка: 15 000,00 х 2,99% = 448,50 грн. в день - підвищений % (автопролонгація); 448,50 х 20 днів = 8970,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. На підставі ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 08.12.2021 між ТОВ «МІСТЕР КЕШ» (клієнт) та ТОВ «ФІНФОРС» (фактор) укладено договір факторингу № 42987483-91, згідно з умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату (далі винагорода), а клієнт зобов`язався відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (сума наданого кредиту чи позики), проценти, комісію, неустойки (пеня, штраф) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1. договору). З наданого суду витягу з реєстру прав грошових вимог до договору факторингу вбачається, що до фактора позивача по справі ТОВ «ФІНФОРС», було відступлено право грошової вимоги до [PERSON] на загальну суму 37342,80 грн., у тому числі сума основного зобов`язання 15 000,00 грн, проценти в сумі 19 342,80 грн., додаткові проценти 3 000,00 грн. (а.с. 77-82 копія договору факторингу з додатками, а.с. 83 витяг з реєстру прав грошових вимог). Про наявність вказаних обставин відповідач [PERSON] був повідомлений, що підтверджено листом на його ім`я від 08.12.2021 року (а.с. 84 електронне повідомлення). Доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що додаткові угоди було підписано електронним цифровим підписом відповідача [PERSON] , без доказів використання ЕЦП та що відповідач [PERSON] не отримував ЕЦП та не міг підписувати з позивачем будь - які угоди, в тому числі й надані суду з позовною заявою судом відхиляються, оскільки за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору та додаткових угод до договору, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору та додаткових договорів до договору у встановленому порядку, суд виходить з принципу правомірності цього правочину. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина 3 статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина 2 статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином встановлено, що позивач ТОВ «ФІНФОРС» набув право вимоги до [PERSON] за укладеним кредитним договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІСТЕР КЕШ» та [PERSON] №386483-М на підставі договору Факторингу від 08.12.2021 року за № 42987483-91, укладеного між з ТОВ «ФІНФОРС» та ТОВ «МІСТЕР КЕШ». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України установлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону України Про електронну комерцію). Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20. Підписавши даний договір, [PERSON] погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «МІСТЕР КЕШ». Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що сторони в даних правовідносинах керуються Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі і щодо підписання документів електронним підписом. 16.09.2021 року при реєстрації на сайті ТОВ «МІСТЕР КЕШ» для [PERSON] був згенерований цифровий підпис. Надалі у правовідносинах сторони підписували всі документи, в тому числі і кредитний договір і додаткові угоди, виключно цифровим підписом. Тому саме підписання документів цифровим підписом, і є в даному випадку волевиявленням відповідача на отримання кредиту. Правила надання споживчих кредитів є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Із запропонованими умовами [PERSON] ознайомився та погодився з ними. За таких обставин суд вважає, що договір позики був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд приходить до висновку, що кредитор виконав всі взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов договору, у свою чергу відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, отриману суму позики та проценти за користування позиковими грошовими коштами не повернув, тому наявне порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку шляхом задоволення позову про стягнення наявної заборгованості. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФІНФОРС» витрат на правову допомогу, суд враховує наступне. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Таким чином, на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Як вбачається з матеріалів справи, адвокат адвокатське бюро «Герман Гурський та партнери» в особі адвоката Гурського Германа Юрійовича здійснював правничу допомогу позивачу ТОВ «ФІНФОРС». На підтвердження факту надання правничої допомоги представником позивача суду надані наступні документи: - ордер про надання правничої (правової) допомоги ТОВ «ФІНФОРС» адвокатом Гурським Германом Юрійовичем серії АН № 1175536 (а.с. 86); - копія додатку від 05.05.2023 до договору про надання правової допомоги від 20.02.2023 (а.с. 87); - копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5506 (а.с. 88); - копія платіжної інструкції № 3177 від 30.05.2023 року про оплату послуг адвоката по договору про надання правової допомоги б/н від 20.02.2023 та додатку від 05.05.2023 ([PERSON] к.д. № [NUMBER] ) на суму 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. (а.с. 89). Суд, проаналізувавши подані стороною позивача документи при поданні позову вважає, що стороною позивача доведено склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, що входить до предмету доказування в справі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у розмірі 2684,00 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно ст.ст. 526, 530, 536, 610-612, 614-615, 625, 1048-1050, 1054, 1057, 1077 ЦК України та

Outcome: approved