Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Вона у свою чергу є матір`ю дитини. На даний час має інше прізвище, оскільки у шлюбі з відповідачем не перебувала, а 20 серпня 2021 року уклала шлюб, взявши прізвище чоловіка. Їх син постійно мешкає з нею. Відповідач з 2015 року не приймає ніякої участі у вихованні сина, не забезпечує його матеріально, не сплачує встановлені рішенням суду аліменти, абсолютно не цікавиться життям дитини, взагалі не навідує сина та не бачиться з ним, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини. Син повністю знаходиться на її утриманні. У зв`язку із наведеними обставинами, у кінці 2022 року вона звернулася до органу опіки та піклування з питанням доцільності позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні до [PERSON] , [INFO] . Розглянувши її звернення, орган опіки та піклування надав висновок від 16.12.2022 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо його малолітнього сина, [PERSON] . Вказаний висновок було затверджено рішенням виконавчого комітету Межівської селищної ради від 16 грудня 2022 року №252. Позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, та розпочато підготовче провадження. (а.с.25) Позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає та прохає його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та прохає задовольнити. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] .(а.с.12) Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), 20 серпня 2021 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] .(а.с.9) Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 06.02.2024 року, дитина [PERSON] фактично проживає, без реєстрації, разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Дитина має добрі умови проживання, відвідує школу дистанційно, відвідує гурток футболу. До [PERSON] , чоловіка матері, який також проживає за вказаною адресою, ставиться як до рідного батька (що підтверджують сусіди) [PERSON] не приймає участі у житті дитини, допомоги ніякої не надає. Спільного господарства з матір`ю дитини не веде.(а.с.23) Вищезазначене також підтверджується характеристикою дитини наданою директором Межівського ліцею №2 МСР, відповідно до якої саме позивач та її чоловік [PERSON] опікуються дитиною [PERSON] (а.с.15) Згідно довідки-характеристики №10 від 06.02.2024 року виданої виконавчим комітетом Межівської селищної ради Дніпропетровської області, компрометуючих матеріалів по відношення до [PERSON] станом на 06.02.2024 року немає. Зі сторони сусідів скарги та нарікання на дану громадянку до селищної ради не надходили.(а.с.22) У судовому засіданні встановлено, що відповідач вихованням сина не займається, аліменти на утримання дитини згідно виконавчого листа №181/634/15-ц не сплачує, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів №39 від 01.09.2022 року, довідкою про отримання аліментів №50 від 17.05.2023 року та довідкою про неотримання аліментів №28.19-34/11184 від 02.02.2024 року. (а.с.16,17,18,19) Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до [PERSON] , [INFO] , розглянуто органом опіки і піклування та відповідно до висновку з метою забезпечення захисту прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (8 повних років) як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків.(а.с.21) Рішенням виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області від 16 грудня 2022 року було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо його малолітнього сина, [PERSON] (а.с.20) У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Встановлено, що обов`язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дитини відповідачем не виконуються. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст.169 СК України мати, батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги та прохає їх задовольнити, суд погоджується із висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню дитину відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню і як наслідок необхідно застосувати до відповідача на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України крайній захід - позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved