Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений 17.11.2002 із [PERSON] . Обґрунтовуючи позов [PERSON] зазначає, що в шлюбі народилось двоє дітей, проте протягом останніх років сімейне життя та відносини з відповідачем поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Збереження сім`ї позивач вважає неможливим, оскільки відсутнє взаєморозуміння та втрачена повага один до одного. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і пояснила, що неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки не дали позитивного результату, вже півтора року вони проживають окремо, а тому вона настоює на розірванні шлюбу. Належним чином повідомлений [PERSON] в судове засідання не з`явився. \~ \~ \~ \~ Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. За матеріалами справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.11.2002 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №531). У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] від 25.06.2004, серії [NUMBER] від 29.03.2011. Відповідно до\~ статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а також, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина третя статті 109 СК України, стаття 112 СК України). У пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" N 11 від 21.12.2007 року\~надано роз`яснення, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї\~державою полягає,\~зокрема,\~в тому,\~що шлюб\~може бути\~розірвано в\~судовому порядку\~лише за\~умови,\~якщо встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечитиме інтересам\~одного з\~них чи\~інтересам їх\~дітей.\~Із цією\~метою суди\~повинні уникати\~формалізму при\~вирішенні позовів\~про розірвання\~шлюбу,\~повно та\~всебічно з`ясовувати\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~враховувати наявність\~малолітньої дитини,\~дитини-інваліда\~та інші\~обставини життя\~подружжя,\~забезпечувати участь\~у судовому\~засіданні,\~як правило,\~обох сторін,\~вживати заходів\~до примирення\~подружжя. В судовому засіданні суд встановив, що сторони з 2023 року проживають окремо. На час розгляду справи примирення не відбулось, позивач категорично заперечує проти збереження сім`ї та надання часу на примирення, рішення позивача припинити шлюб є усвідомленим та остаточним. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, відсутність мотивованих заперечень від відповідача, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів примирення. Судові витрати у справі необхідно залишити за позивачем відповідно до заявленого нею клопотання.

Outcome: approved