Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Головатюк І. М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 08.11.2013 Мединською сільською радою Галицького району, про що складено відповідний актовий запис №5; відновити дошлюбне прізвище котре було змінено нею після реєстрації шлюбу, а саме « [PERSON] ». Позовні вимоги мотивовані тим, що за період шлюбних відносин у подружжя народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спору, щодо проживання дітей у подружжя немає. Спільне подружнє життя позивачки з відповідачем не склалось, причиною є різні погляди на життя, які призвели до відсутності взаєморозуміння та перетворили стосунки виключно на формальні. Позивачка стверджує, що враховуючи різні темпераменти характеру ба беручи до уваги різні погляди на майбутнє спільне життя, збереження шлюбу із відповідачем суперечить її інтересам, оскільки їй завдаватимуть моральні страждання та підвищуватимуть негативне ставлення один до одного через відсутність любові та взаєморозуміння. За вказаних підстав немає можливості подальшого спільного життя та збереження шлюбу між позивачем та відповідачем. Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника позивача - адвокат Головатюк І.М. поступила заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та за відсутності позивача [PERSON] . Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд задовольнити їх та не заперечують проти прийняття заочного рішення. Відповідач, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги у справі про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати, терміну на примирення не надавати. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Частиною першою статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. За частиною четвертою статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Відповідно до частини сьомої статті 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача. До позовної заяви додано копію ордеру адвоката Головатюк І.М. від 07.03.2024 серії ВН № 1341615 на представництво інтересів [PERSON] у Городенківському районному суді Івано-Франківської області та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 004387. Таким чином, до позовної заяви додано документи, які посвідчують повноваження адвоката Головатюка І.М., як представника позивача, визначені у статтях 62, 177 ЦПК України для підписання та подання до суду позову про розірвання шлюбу від імені клієнта. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 08 листопада 2013 року виконавчим комітетом Мединської сільської ради Галицького району, актовий запис № 5, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Мединською сільською радою Галицького району. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач в поданій до суду заяві зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати, терміну на примирення просить не надавати, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Беручи до уваги прохання позивачки про відновлення їй дошлюбного прізвища « [PERSON] », суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 19, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved