Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах\~якої діє\~представник \~адвокат Розман\~Сергій Юрійовичзвернувся до суду з позовною заявою до відповідача Акціонерного товариства\~Комерційний банк\~«Приват Банк»,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] про визнання іпотеки припиненою та виключення запису про арешт. Позовні вимоги мотивує тим, що 18 квітня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», яке у даний час перейменоване на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та позивачкою було укладено кредитний договір №mkg0GK00000083, за умовами якого позивачка отримала від Банку в кредит грошові кошти в розмірі 11000,00 доларів США. На забезпечення виконання зобов`язань позивачки за Кредитним договором, між його сторонами, того ж дня, 18 квітня 2006 року, укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, за яким позивачка передала Банку в іпотеку належний їй житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Відомості про укладення цього договору і про заборону на його відчуження було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Стойка Н.М. за реєстраційним номером 3125245. 28 березня 2013 року Тячівським районним судом Закарпатської області ухвалено рішення у справі №711/263/2012, яке набрало законної сили 16 квітня 2013 року, про стягнення з позивачки на користь Банку заборгованості за Кредитним договором у розмірі 138 720,12 грн., що за курсом НБУ становило 17 399,39 доларів США, з яких 9 933,00 долари США - заборгованість за тілом кредиту, 4 952,47 доларів США - заборгованість за відсотками, 404,290 долари США - заборгованість по комісії і 2 109,63 долари США пеня. У подальшому іншим рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2016 року у справі №307/2446/16-ц, яке також набрало законної сили, з позивачки на користь Банку додатково стягнено заборгованість за Кредитним договором у розмірі 3 781,85 доларів США. Вказані рішення суду були повністю виконані позивачкою. Оскільки всі заявлені до стягнення майнові вимоги Банку були задоволені судом і повністю сплачені позивачкою, її зобов`язання за Кредитним договором є повністю припиненими внаслідок їх виконання. Враховуючи викладене, просить визнати припиненою іпотеку на житловий будинок [ADDRESS] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний запис №3125245 про заборону на нерухоме майно щодо цього будинку. 16 травня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків вказаних згідно ухвали суду. 24 травня 2023 року вказані недоліки позовної заяви усунуто та\~25 травня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом, призначено справу до підготовчого судового засідання, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 23 червня 2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Обґрунтовуючи це тим, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 18 квітня 2006 року уклали кредитний договір №mkg0GK00000083. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 11 000,00 доларів США на термін до 18 квітня 2016 року, а позивачка в свою чергу зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] та [PERSON] , 18 квітня 2006 року було укладено договір іпотеки № MKG0GK00000083. Згідно з договором іпотеки [PERSON] та [PERSON] надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 49.90, житловою площею 34.60 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Майно належить [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Стойка Н.М. 18 квітня 2006 року за реєстром №2847. АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язання за даним договором виконало у повному обсязі, а саме: надало позивачці кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Позивачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором №mkg0GK00000083. В січні 2012 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Тячівського районного суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з позивачки. Рішенням Тячівського районного суду від 28 березня 2013 року позовні вимоги Банку було задоволено, стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 138 720,12 гривень та 1387,20 гривень судових витрат. Дане рішення суду не виконано, борг по кредиту не погашено. 04 липня 2013 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору, згідно якої погоджено, що щомісячно в період сплати починаючи з 04 липня 2013 року Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 640,32 доларів США для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Також, зазначено, що погашення заборгованості Позичальника за Договором здійснюється згідно графіку погашення кредиту (Додатку 1 до Додаткової угоди). Новий графік погашення погоджений з [PERSON] , про що свідчить її підпис. Отже, на момент укладення сторонами додаткової угоди рішення суду не було виконане, заборгованість по кредиту була реструктуризована, про що свідчить погоджений з Позивачем новий графік платежів. В серпні 2014 року, в зв`язку з подальшим невиконанням умов кредитного договору позивачкою та наявністю непогашеної заборгованості, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Тячівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на майно. Заочним рішенням Тячівського районного суду від 18 вересня 2014 року у задоволенні даного позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 26 грудня 2014 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково. Скасовано заочне рішення Тячівського районного суду від 18 вересня 2014 року та ухвалено по даній справі нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKG0GK00000083 від 18 квітня 2006 року, в розмірі 260 252 гривні 99 копійок, звернути стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, за початковою ціню предмету іпотеки встановленому на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В решті позовних вимог - відмовлено. В серпні\~2016\~року АТ\~КБ «ПриватБанк»\~вчергове звернулося\~до Тячівського\~районного суду\~з позовною\~заявою про\~стягнення заборгованості\~з позивачки.\~Рішенням Тячівського\~районного суду\~від 04\~жовтня 2016\~року позовні\~вимоги Банку\~було задоволено,\~на користь\~ПАТ КБ\~«Приватбанк» заборгованість\~за кредитним\~договором №\~MKG0GК00000083\~від 18\~квітня 2006\~року в\~розмірі 3781,85\~доларів США,\~що за\~курсом 25.08\~відповідно до\~службового розпорядження\~НБУ від\~17\~серпня 2016\~року складає\~94\~848,80\~грн.\~-\~заборгованість за\~кредитом та\~судові витрати\~в розмірі\~1422,73\~гривень.\~Також,\~даним рішенням\~встановлено,\~що заборгованість\~позивачки станом\~на 18\~серпня 2016\~року становить\~перед ПАТ\~КБ «Приватбанк»\~44\~678,95\~доларів США,\~з яких\~13714,85\~доларів США\~-\~заборгованість за\~кредитом,\~8923,25\~доларів США\~-\~заборгованість по\~процентам за\~користування кредитом,\~572,00\~доларів США\~-\~заборгованість по\~комісії за\~користуванням кредитом;\~8400,96\~доларів США\~-\~пеня за\~несвоєчасність виконання\~зобов`язань за\~договором.Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 26 грудня 2014 року та Рішенням Тячівського районного суду від 04 жовтня 2016 року встановлено наявність у позивачки заборгованості станом на 2014 та 2016 рік. З матеріалів справи не вбачається, а позивачкою не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо посилання позивачки, що нею ніби то виконане рішення Тячівського районного суду від 28 березня 2013 року та на підтвердження цього нею подано витяг ВП - спецрозділ від 25 березня 2022 року, з якого вбачається, що виконавче провадження, яке відкрито на підставі виконавчого листа від 29 квітня 2013 року №2/307/48/2013, закінчене на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення), зазначає наступне. Витяг ВП - спецрозділ від 25 березня 2022 року не є належним доказом на підтвердження виконання рішення та погашення заборгованості по кредиту, оскільки спростовується іншими доказами, які навпаки підтверджують наявність заборгованості позивачки перед АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується, по-перше, розрахунком заборгованості, по-друге, рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 26 грудня 2014 року та рішенням Тячівського районного суду від 04 жовтня 2016 року по справі 307/2446/16-ц. Як вбачається з розрахунку заборгованості на сьогоднішній день заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» позивачкою не погашена. Судовими рішеннями не було припинено дію договору, не було його розірвано, а відтак його дія для сторін продовжується. Отже, враховуючи наявність заборгованості за кредитним договором, відсутні правові підстави для припинення іпотеки за договором іпотеки та вилучення записів. Враховуючи вищенаведене, просить відмовити в задоволені позову. 23 серпня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області залучено до участі в справі\~в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] . Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2023 року клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів задоволено та витребувано з Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції відповідні докази. 05 лютого 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області клопотання представника\~відповідача [PERSON] \~про витребування\~доказів задоволено\~та витребувано з Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіо\-нального управління міністерства юстиції відповідні докази. 13 березня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на обставини викладенні у відзиві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18 квітня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та позивачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №mkg0GK00000083, за умовами якого позивачка отримала від Банку в кредит грошові кошти в розмірі 11 000,00 доларів США зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~12.00%\~на рік\~на суму\~залишку заборгованості\~за кредитом\~з кінцевим\~терміном повернення\~18\~квітня 2016\~року(том 1 а.с.6-7). Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] , [PERSON] 18 квітня 2006 року уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки позивачка та третя особа надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Майно належить\~\~\~\~ [PERSON] , [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі - продажу, від 18 квітня 2006 року за реєстром № 2847. З інформаційної довідки № 330934649 від 02 травня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , міститься обтяження заборона на нерухоме майно за № 3125245, зареєстроване 19 квітня 2006 року реєстратором: Приватним нотаріусом Стойка Н.М., підстава обтяження: договір про іпотеку, ВСТ 126164, 126165, Р№2850 18 квітня 2006 року [PERSON] , об`єкт обтяження: домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , власники [PERSON] та [PERSON] ( том 1 а.с.8-9). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 березня 2013 року у справі № 711/263/2012 (2/307/48/2013) стягнено солідарно з\~\~ [PERSON] та [PERSON] \~\~на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №MKG0GK00000083\~від 18\~квітня 2006 року в розмірі 138720,12 гривень та 1387,20\~\~гривень судових витрат (том 1 а.с.10-11). 04 липня 2014 року між ПАТ\~КБ «Приватбанк»\~та [PERSON] \~укладено додаткову\~угоду №1\~до Кредитного\~договору №mkg0GK00000083 від 18 квітня 2006 року, згідно якої погоджено, що щомісячно в період сплати починаючи з 04 липня 2013 року Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 640,32 доларів США для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Також, зазначено, що погашення заборгованості Позичальника за Договором здійснюється згідно графіку погашення кредиту (Додатку 1 до Додаткової угоди). Новий графік погашення погоджений з [PERSON] , про що свідчить її підпис (том 1 а.с.54-55). Згідно рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 26 грудня 2014 року, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково. Скасовано заочне рішення Тячівського районного суду від 18 вересня 2014 року та ухвалено по даній справі нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKG0GK00000083 від 18 квітня 2006 року, в розмірі 260 252 гривні 99 копійок, звернути стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, за початковою ціню предмету іпотеки встановленому на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В решті позовних вимог відмовлено (том 1 а.с.52-53). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2016 року стягнено з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № MKG0GК00000083 від 18 квітня 2006 року в розмірі 3781,85 доларів США, що за курсом 25.08 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 серпня 2016 року складає 94848,80 грн. - заборгованість за кредитом та судові витрати в розмірі 1422,73 грн.\~\~(том 1 а.с.12). Згідно витягу ВП-спецрозділ від 25 березня 2022 року, вбачається, що виконавче провадження, яке відкрито на підставі виконавчого листа від 29 квітня 2013 року №2/307/48/2013 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 140107,32 грн., закінчене 28 листопада 2013 року на підставі п.8 ч.1 ст. 49 фактичне повне виконання рішення (том 1 а.с.13). Постановою старшого державного виконавця Тячівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Голубки І.І. від 06 липня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №307/2446/16-ц від 24 лютого 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 96\~271,53 грн.(том 1 а.с.14) На підставі постанови державного виконавця Тячівського відділу ДВС у Тячівському районі Закарпатської області Південного-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Голубки І.І. від 21 лютого 2020 року закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №307/2446/16-ц від 24 лютого 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 96\~271,53 грн., в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі, що підтверджується розпорядженнями за №54196727 та платіжними дорученнями (том 1 а.с. 15, 166-209, 213-249). Згідно розрахунку відповідача заборгованості [PERSON] за договором № mkg0GK00000083 від 18 квітня 2006 року, станом на 11 січня 2023 року становить 114\~390,61\~доларів США,\~що складає\~4183104,46\~грн.(том 1 а.с.47-50). Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України). Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України). Відповідно до приписів статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки. Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України. Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом. Положення статей 526, 599 ЦК України передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, за системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання на підставі виконання. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. Крім того, будь-які охоронні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти дію зобов`язань, які забезпечують основне зобов`язання, яке залишилось невиконаним. Стаття 204 ЦК України визначає презумцію правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як зазначалось вище, 18 квітня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та позивачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №mkg0GK00000083 та в цей же день, між ЗАТ КБ «Приватбанк» та позивачем було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку було передано житловий будинок, що розташований у [ADDRESS] . Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 березня 2013 року у справі № 711/263/2012 (2/307/48/2013) стягнено солідарно з\~\~ [PERSON] та [PERSON] \~\~на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №MKG0GK00000083\~від 18\~квітня 2006 року в розмірі 138720,12 гривень та 1387,20\~\~гривень судових витрат. Дане рішення набрало законної сили та в силу положень ст.18 ЦПК України є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню. Посилання представника позивача на інформацію з ВП-Спецрозділу № 38386475 від 25 березня 2022 року про фактичне повне виконання 28 листопада 2013 року рішення суду від 28 березня 2013 року у справі № 711/263/2012 (2/307/48/2013) та відсутністю заборгованості позивачки [PERSON] перед відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» повністю спростовується дослідженими під час судового розгляду рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 26 грудня 2014 року та рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2016 року, а також розрахунком заборгованості від 01 січня 2023 року. При цьому матеріали справи не містять інших відомостей про виконання вказаного рішення суду. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 січня 2021 року в справі №522/1528/15-ц вказала, що наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати. Вказані обставини свідчать про недоведеність виконання позивачем в повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором\~№mkg0GK00000083 від 18 квітня 2006 року, що обумовлює відсутність передбачених законом підстав вважати припиненою іпотеку. Суд звертає увагу, що станом на час розгляду справи кредитні зобов`язання, які забезпечувались іпотекою не виконанні, іпотека не визнана припиненою, при цьому\~кредитний та іпотечний договори є чинними та не визнані в установленому законом порядку недійсними, а тому відсутні підстави для зняття заборони на відчуження житлового будинку [ADDRESS] . За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Зважаючи, що в задоволенні позову відмовлено судові витрати у вигляді судового збору, понесені позивачем, залишаються за ним.

Outcome: dismissed