Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

08.02.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю Коллект Центр (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0964154332 від 04.01.2020р. в сумі 36 127 грн. 50 коп. з яких: 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 33 127 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками. Позов обґрунтований тим, що 04.01.2020р. між ТОВ Інфінанс та відповідачем був укладений Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0964154332 та отримання кредиту згідно заяви-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № 000000000006707 від 04.01.2020р., що акцептована відповідачем 04.01.2020р. шляхом підписання електронним цифровим підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідно до умов договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн. в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем визначається сторонами відповідно до умов договору. 14.07.2021р. між ТОВ Інфінанс та ТОВ Вердикт капітал було укладено договір факторингу № 14-07-21 відповідно до якого ТОВ Інфінанс відступило на користь ТОВ Вердикт Капітал права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором позики № 0964154332 від 04.01.2020р. щодо боржника [PERSON] . За договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023р. між ТОВ Коллект Центр та ТОВ Вердикт Капітал, останнє відступило право вимоги до боржників ТОВ Коллект Центр, у т.ч. за договором позики № 0964154332 від 04.01.2020р. щодо боржника [PERSON] . Позивач вказує, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.01.2024р. становить 60 592 грн. 50 коп., з яких 3 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, та 57 592 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Та виходячи із принципів розумності, співмірності, пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 36 127 грн., з яких 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 33 127 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ Інфінанс. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в сумі 13 000 грн. 00 коп. 02.04.2024р. представником позивача [PERSON] надано пояснення на виконання ухвали суду від 26.02.2024р., в якій він повідомляє, що з моменту отримання коштів відповідачем жодного платежу по поверненню кредитних коштів здійснено не було, отже жодні первинні бухгалтерські документи не формувалися за відсутністю будь-якого руху по договору. Єдине, що відбувалося у цьому випадку - це нарахування процентів, що відображено у розрахунку ТОВ Інфінанс (заборгованість на дату відступлення права вимоги 14.07.2021р.: за тілом кредиту - 3 000 грн. та за відсотками - 29 295 грн.), ТОВ Вердикт Капітал (нараховані відсотки у розмірі 1,75% на суму фактичного залишку заборгованості до моменту відступлення права вимоги до ТОВ Коллект Центр), та остаточному розрахунку позивача за період з 10.01.2023р. по 09.01.2024р. І саме в розрахунку позивача міститься остаточна сума заборгованості відповідача, яка включає в себе всі вказані розрахунки, Будь-яких платежів на виконання договору позики відповідач не вчиняв. Крім цього 02.04.2024р. представником позивача [PERSON] подано клопотання про витребування доказів, в задоволенні якого судом ухвалою від 04.04.2024р. відмовлено. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судове засідання призначене на 04.04.2024р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду. Про причини неявки не повідомили. Водночас у позовній заяві представник позивача [PERSON] просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання призначене на 04.04.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причину неявки не повідомив. Водночас, 04.04.2024р. звернувся на адресу суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визначає частково та просить відмовити у нарахуванні відсотків, які перевищують тіло кредиту. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників сторін за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази, судом встановлено таке. У Заяві-анкеті на отримання кредиту позичальник [PERSON] просив надати йому кредит для споживчих цілей у сумі 3 000 грн. терміном на 30 днів з визначенням способу отримання кредиту - платіжна картка з реквізитами [NUMBER] . У ній же зазначив, що підписанням цієї Анкети-заявки він підтверджує його ознайомлення з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у т.ч. на умовах фінансового кредиту за умовами програми МоnеуВООМ та дає згоду на використання при укладенні правочину щодо надання кредиту одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису. Заявка підписана позичальником електронним підписом 9j7q9z. 04.01.2020р. між ТОВ ІНФІНАНС та [PERSON] було укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0964154332 (далі по тексту - Договір позики), за умовами якого кредитодавець ТОВ ІНФІНАНС надав позичальнику [PERSON] фінансову послугу: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб згідно з умовами договору, а також правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми МоnеуВООМ (п. 1.1 Договору позики). Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатках № 1 та № 2 до Договору - при наданні першого траншу, та у додатках № 3 та № 4 до Договору - при наданні другого та наступних траншів. Строк та умови користування кожним траншем визначаються Сторонами відповідно до умов Договору (п. 1.2 Договору позики). За змістом п.п. 1.3, 1.5, 1.6 Договору позики: мета отримання кредиту - для власних потреб; загальний максимальний розмір кредитної лінії - 20 000 грн.; Процентна ставка - фіксована. Максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) - 30 календарних днів. Максимальна відсоткова ставка нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75%. Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховуються за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування. У п.п. 1.10.1, 1.10.2 та 1.14 визначено максимальну вартість кредиту за діючим лімітом у грошовому вираженні - 1 575 грн.; максимальну річна процентну ставку за кредитом - 638,75 %. Договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на отримання 1 траншу згідно заявки-анкети № 000000000006707 від 04.01.2020р. в рамках договору про надання позики № 0964154332 від 04.01.2020р., що акцептована відповідачем 04.01.2020р., шляхом їх підписання електронним підписом 9j7q9z (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Умовами останніх визначено: розмір кредиту (траншу) - 3 000 грн.; строк кредитування - 30 днів; строк дії договору позики - 3 роки; відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка - 638,75%; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні - 1 575 грн.; реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) - 638,75%. Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ ІНФІНАНС - клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір 2985558 від 04.01.2020р. ідентифікований товариством. Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): 9j7q9z, час відправки - 04.01.2020р., номер телефону (електронна пошта) на яку було відправлено ідентифікатор - 380964154332. Згідно квитанції за сплату № 45988107 від 04.01.2020р. сформованої з використанням сервісу онлайн платежів iPay.ua вказаної дати відбулося зарахування коштів від ТОВ ІНФІНАНС у сумі 3 000 грн. на карту № [NUMBER] . Час операції 04.01.2020р. 21:10, номер операції 45988107. Відповідно до розрахунків заборгованості виготовлених ТОВ ІНФІНАНС щодо боржника за договором № 0964154332 від 04.01.2020р. [PERSON] сума заборгованості станом на 14.07.2021р. (дату продажу) становить: 3 000 грн. - основна сума кредиту та 29 295 грн. - сума процентів. Сума коштів 3 000 грн. зарахована на рахунок позичальника 04.01.2020р. Сума процентів нарахована за період з 04.01.2020р. по 14.07.2021р. (52 грн. 50 коп. щодня). З них же вбачається, що протягом вказаного періоду кошти на повернення основної суми боргу позичальником не вносилися, та відсотки не сплачувалися. 14.07.2021р. між ТОВ Інфінанс (клієнт) та ТОВ Вердикт Капітал (фактор) був укладений Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ Інфінанс відступило на користь ТОВ Вердикт Капітал за плату права грошової вимоги, а фактор зобов`язався здійснивши фінансування в порядку передбаченому договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить клієнту (далі - договір факторингу № 14-07/21). Відповідно до умов договору договору факторингу № 14-07/21 (п. 2.3 розд. 2) за цим договором клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені у Реєстрах боржників. В додатки до позову позивачем надано платіжне доручення № М1 від 14.07.2021р. про сплату ТОВ Вердикт Капітал на користь ТОВ Інфінанс грошових коштів згідно договору факторингу № 14-07/21. У реєстрі боржників до Договору факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021р. під порядковим номером 1277 зазначено боржника [PERSON] , номер кредитного договору 0964154332, з визначенням загального розміру заборгованості по кредиту - 32 295 грн., з яких: 3 000грн. - заборгованість за тілом кредиту та 29 295 грн. - заборгованість по процентам. За розрахунками заборгованості виконаними ТОВ Вердикт Капітал за період з 14.07.2021р. по 10.01.2023р. заборгованість відповідача по основній сумі кредиту становить 3 000 грн. та заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 29 295 грн. При цьому, товариством у період з 14.07.2021р. по 03.01.2023р. (539 днів) відповідачу нараховані відсотки у розмірі 28 297 грн. 50 коп. на залишок заборгованості 3 000 грн., виходячи із відсоткової ставки 1,75% денних. Також з розрахунку вбачається, що погашення заборгованості по основній сумі боргу та процентам відповідачем до 10.01.2023р. не здійснювалося. Загальна сума заборгованості становить станом на 10.01.2023р. - 60 592 грн. 50 коп. 10.01.2023р. між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ Коллект Центр (новий кредитор) укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (далі - договір № 10-01/2023) відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору права вимоги до боржників зазначених у додатках № 1 та № 3 до Договору, включаючи права вимоги за договорами позики (кредитними договорами), а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах визначених цим договором права цих вимог, та сплачує первісному кредитору за право вимоги грошові кошти. Право вимоги, що є предметом цього договору належить первісному кредитору, в т.ч. на підставі договору факторингу № 14-07/21 від 2021-07-14 між ТОВ Вердикт Капітал та ТОВ Інфінанс. 10.01.2023р. між ТОВ Вердикт Капітал (первісний кредитор) та ТОВ Коллект Центр (новий кредитор) підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023р. У реєстрі боржників до Договору № 10-01/2023 від 10.01.2023р. під порядковим номером 15694 зазначено боржника [PERSON] , номер кредитного договору 0964154332, з визначенням загального розміру заборгованості по кредиту - 60 592 грн. 50 коп., з яких: 3 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 57 592 грн. 50 коп. - заборгованість по процентам. Згідно розрахунку заборгованості виконаного ТОВ Коллект Центр станом на 09.01.2024р. заборгованість відповідача перед позивачем становить: 60 592 грн. 50 коп., з яких: 3 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 57 592 грн. 50 коп. - заборгованість по процентам. Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення ним кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. 02.01.2023р. між адвокатським об`єднанням Лігал Ассістанс та позивачем укладено договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги відповідно до якого (розд. 2) адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надавати клієнту: правову інформацію, консультації, роз`яснення з правових питань, правового супроводу, захисту інтересів, складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на захист інтересів клієнта, представляти інтереси клієнта у судах загальної юрисдикції, узагальнювати та аналізувати практику розгляду судових та інших справ, та вчиняти інші дії. Згідно з заявкою про надання юридичної допомоги № 441 від 02.01.2024р. та витягу з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024р. за договором №02-01/2023 між сторонами цього договору, адвокатським об`єднанням клієнту надано юридичну допомогу, згідно заявки клієнта про надання правових послуг № 441, за договором позики № 0964154332 з боржником [PERSON] , а саме: надання усної консультації з вивченням документів у часі 2 години вартістю 1 500грн./1 годину, всього в сумі 3 000 грн. та щодо складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду у часі 5 годин вартістю 2 000 грн./1 годину, всього в сумі 10 000 грн. В загальному вартість наданих послуг - 13 000грн. 10.01.2024р. ТОВ Коллект Центр сплачено на користь АО Лігал АССІСТАНС кошти у розмірі 51 000 грн. за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023р. про надання правової допомоги (платіжна інструкції № 0406030000 від 10.01.2024р.). Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно - телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. У п.п. 5, 6, 12 ст. 3 Закону України Про електронну комерцію №675-УІІІ від 03.09.2015р. зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір; Відповідно до ст. 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України Про електронну комерцію якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачем та ТОВ Інфінанс договору позики в електронній формі та перерахування йому кредитних коштів згідно його умов. А тому суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) в сумі 3 000 грн. 00 коп. Разом з тим, щодо стягнення з відповідача на користь позивача процентів, які за твердженням позивача нараховувалися у період з 04.01.2020р. по 10.01.2023р. та в загальному становлять 57 592 грн. 50 коп., однак заявлено до стягнення з відповідача у меншому розмірі, а саме в сумі 33 127 грн. 50 коп., суд вважає доцільним зазначити таке. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018р. у справі № 202/4494/16-ц, зроблено висновки про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023о. у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування за 1 траншем кредиту - 30 днів, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, нарахованих за період поза межами погодженого сторонами строку кредитування, є безпідставними. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами за період з 04.01.2020р. по 02.02.2020р. виходячи із неповернутої суми основного боргу як 3 000 грн. та відсоткової ставки погодженої сторонами як 1,75%/день, у розмірі - 1 575 грн. 00 коп. Позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. 00 коп. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-УІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-УІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-УІ). У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги, витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024р. за договором №02-01/2023 про надання адвокатським об`єднанням клієнту юридичної допомоги, а саме: надання усної консультації з вивченням документів у часі 2 години вартістю 1 500грн./1 годину, всього в сумі 3 000 грн. та щодо складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду у часі 5 годин вартістю 2 000 грн./1 годину, всього в сумі 10 000 грн. В загальному вартість наданих послуг - 13 000 грн. Таким чином враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024р., а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення на користь ТОВ Коллект Центр з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу надану в суді, однак у розмірі - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 12,66%, що становить 1 645 грн. 80 коп. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 383 грн. 34 коп. (12,66%).

Outcome: partial