Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання вагітної дружини, посилаючись на те, що з 13.08.2022 вони з відповідачем перебувають у офіційному шлюбі та спільно проживали у її квартирі, хоча офіційно він залишався бути зареєстрованим в с.Покровське Криничанського району. Починаючи з 30.09.2023 відповідач, знаючи про вагітність дружини, забрав свої особисті речі та покинув спільне місце проживання, не сказавши своєї адреси. З того часу вони не підтримують з ним ніяких стосунків. На момент звернення до суду позивачка перебуває на 20 тижні вагітності. За весь час вагітності відповідач, добре знаючи, про очікування народження дитини, не бажає надавати позивачці будь-якої допомоги, в тому числі і матеріальної, якої вона потребує, оскільки працює на посаді лаборанта клініко- діагностичної лабораторії в КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР, інших доходів не має та проживає із своїм сином від першого шлюбу. Зазначає, що відповідач є матеріально спроможним для надання належної матеріальної допомоги вагітній дружині, оскільки офіційно працевлаштований і працює майстром вагоноремонтного депо ТОВ «Лемтранс», розташованого по вул. Енергетиків, буд. № 28-Б, у м. Кам`янському Дніпропетровської обл. Зазначила, що середня заробітна плата чоловіка складає приблизно 35 000 грн. на місяць. Від його першого шлюбу у нього є дитина донька, 2016 р. народження, яка проживає з колишньою дружиною відповідача, про сплату аліментів їй невідомо. Інших утриманці відповідач не має. У зв`язку з чим звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з чоловіка. Позивач в судове засідання не з`явилася, просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з наданих доказів, з 13.08.2023 сторони у справі перебувають в офіційному шлюбі, зареєстрованому Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), актовий запис за № 828. Під час подружнього життя позивачка завагітніла, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста жіночої консультації підрозділу № 3 КНП «МКЛ №6» ДМР та копією обмінної карти вагітної. Станом на 05 січня 2024р. строк вагітності складав 20 тижнів. Згідно довідки КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР [PERSON] з 03.08.2015 працює на посаді лаборанта клініко-діагностичної лабораторії. Сімейне життя у сторін не склалося, у зв`язку з чим сторони на даний час шлюбно- сімейних відносин не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, проживають окремо, в різних населених пунктах. Положеннями ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Права та обов`язки подружжя по утриманню тісно пов`язані з особистими немайновими правами та обов`язками подружжя, зокрема передбаченим ст. 55 Сімейного кодексу обов`язком дружини та чоловіка спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Вступаючи в шлюб, подружжя добровільно бере на себе обов`язки, в тому числі й по матеріальній підтримці одне одного. Відповідно ч.1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Відповідно до ч. 4-5 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка підчас вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина,з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Сторони перебувають у шлюбі, позивач вагітна, тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання на період вагітності до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому, відповідач не надав суду доказів неможливості утримання вагітної дружини, а також перебування на його утриманні інших осіб. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідачем не надано доказів того, що його стан здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно, враховуючи вищевказану норму права, аліменти з відповідача на користь позивачки слід стягувати з часу подання позовної заяви - з 09.01.2024 року. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій формі. Судом встановлено, що відповідач є працездатного віку, має дитину від першого шлюбу, однак відомості про стягнення з нього аліментів на її утримання суду не надано. Позивачка зазначає, що відповідач працює майстром вагоноремонтного депо ТОВ «Лемтранс», розташованого по вул. Енергетиків, буд. № 28-Б, у м. Кам`янському Дніпропетровської обл. та його середня заробітна плата складає приблизно 35 000 грн. на місяць, однак доказів на підтвердження цьому не надала. Зважаючи встановлені обставини, виходячи з принципу справедливості та розумності,з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача щомісячно, на користь позивачки, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), що є реальним і дасть змогу підтримати дружину для забезпечення її життєдіяльності до досягнення дитиною 3-х років, не погіршуватиме становище відповідача порівняно із становищем одержувача аліментів. Згідно ч. 5 ст. 84 СК України після винесення рішення про стягнення аліментів на користь дружини на час її вагітності, після народження дитини, в разі проживання дитини з нею, продовжує свою дію до досягнення дитиною трирічного віку, а тому винесення додаткового рішення не потрібно. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивачку звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial