Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Департамент патрульної поліції звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ «СК «Альфа-Гарант») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовна заява обґрунтована тим, що 04.08.2020 приблизно о 18 год. 30 хв., в [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю службового транспортного засобу Департаменту патрульної поліції «Toyota Prius», номерний знак [NUMBER] , під керуванням інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП [PERSON]., та автомобіля «Suzuki Jimmy 13», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2020 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Київського апеляційного суду від 05.02.2021 постанову Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2020 скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому, висновком експертного автотехнічного дослідження № 93/20 від 08.09.2020, який узято до уваги Київським апеляційним судом при ухваленні вищевказаної постанови, встановлено, що дії водія транспортного засобу «Suzuki Jimmy 13», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] не відповідають вимогам п. 3.2 ПДР України та знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до Полісу № 200339765 від 27.06.2020. Згідно з Автотоварознавчим експертним дослідженням № ЕД-19-20/32500-АВ від 16.12.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Toyota Prius», номерний знак [NUMBER] , становить 79 191,91 грн., вартість відновлювального ремонту вказаного КТЗ без урахування коефіцієнта фізичного зносу, становить 178 921,28 грн. Згідно з умовами страхового полісу № 200339765 від 27.06.2020 сума страхового відшкодування становить 130 000,00 грн. До теперішнього часу страхове відшкодування та матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП, позивачу не відшкодовані, у зв`язку з чим, збільшивши позовні вимоги, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь майнову шкоду у розмірі 99 729,37 грн.; з відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» страхове відшкодування у розмірі 79 191,91 грн. Ухвалою судді від 02.01.2023 було відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. 10.04.2023 представник відповідача [PERSON] - адвокат Кудлюк О.І. надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, з огляду на наступне. Зазначив, що вина [PERSON] у вчиненні ДТП не доведена, а посилання представника позивача на постанову Київського апеляційного суду від 05.02.2021 у справі № 756/10253/20 як на доказ вини відповідача є хибним, оскільки вказаною постановою не встановлено порушення [PERSON] правил дорожнього руху, які б знаходилися у причинному-наслідковому зв`язку з ДТП. Протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] не складався. На час події ДТП, яка мала місце 04.08.2020, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК «Альфа - Гарант» за полісом № 200339765, страхова сума за шкоду, завдану майну становила 130 000,00 грн. Оскільки, відповідно до висновку про визначення вартості матеріального збитку № ЕД-19-20/32500-АВ від 16.12.2020 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Toyota Prius, номерний знак [NUMBER] , становить 79191,91 грн., а цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована відповідачем і повністю покривається страховою сумою за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому сума заявлених позивачем вимог повинна бути сплачена ТДВ СК «Альфа - Гарант». 20.04.2023 до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, у якій останній зазначив, що, вина водія [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена висновком експертного автотехнічного дослідження № 93/20 від 08.09.2020, в якому зазначено, що дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п. 3.2 ПДР України та знаходилися в причинному зв`язку з виникненням ДТП, яка мала місце 04.08.2020. При цьому, висновок експертного автотехнічного дослідження та постанова Київського апеляційного суду від 05.02.2021 у справі № 756/10253/20 є належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України та містять інформацію щодо предмета доказування. Ухвалою суду від 14.06.2023 задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі у справі у якості співвідповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант». 29.06.2023 у зв`язку з залученням до участі у справі співвідповідача - ТДВ «СК «Альфа-Гарант», представником позивача подано заяву про збільшення розміру позовних вимог разом з позовною заявою у новій редакції. 07.08.2023 до суду надійшов відзив представника ТДВ СК «Альфа-Гарант», в якому остання просила відмовити в частині позовних вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант», посилаючись на те, що позивачем було пропущено річний строк, встановлений п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для подання заяви про страхове відшкодування. Страховику не наданий для огляду пошкоджений транспортний засіб, вина водія [PERSON] у вчиненні ДТП, яка мала місце 04.08.2020, не доведена, протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не складався. 29.11.2023 представником позивача до суду направлені письмові пояснення, в яких останній зазначив, що, дійсно, відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення не складався та останній до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не притягався. Разом з тим, [PERSON] були порушені правила дорожнього руху, зокрема п. 3.2 ПДР України, що встановлено висновком експертного автотехнічного дослідження № 93/20 від 08.09.2020. Крім того, відносно [PERSON] було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ № 2926866 від 04.08.2020 за порушення ним пункту 3.2 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Оскільки відповідно до статті 61 Конституції України особа не може бути двічі притягнута до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, тому відносно [PERSON] не можуть бути складені адміністративні матеріали. Зазначив, що у даній справі річний строк звернення з заявою про страхове відшкодування до страховика пропущено через відсутність рішення суду про визнання водія [PERSON] винним у вчиненні ДТП, яке є обов`язковою умовою для задоволення страховиком заяви про виплату страхового відшкодування. При цьому, на думку представника позивача, основний тягар відшкодування шкоди, причиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Вважає, що за таких обставин позивач може захистити свої порушені права лише шляхом звернення до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди в межах строку позовної давності. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Кудлюк О.І., у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог до [PERSON] з підстав, викладених у відзиві. Представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 04.08.2020 приблизно о 18 год. 30 хв., в [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю службового транспортного засобу Департаменту патрульної поліції «Toyota Prius», номерний знак [NUMBER] , під керуванням інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП [PERSON]., та автомобіля «Suzuki Jimmy 13», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2020 по справі № 756/10253/20 (провадження № 3/756/5318/20) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Київського апеляційного суду від 05.02.2021 вказану постанову Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2020 скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Згідно з висновком № 93/20 експертного автотехнічного дослідження від 08.09.2020, судового експерта Скорохода К.М., проведеного у справі про адміністративне правопорушення № 756/10253/20, у дорожній ситуації, яка мала місце 04.08.2020 в [ADDRESS] , дії водія автомобіля «Suzuki Jimmy 13», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] не відповідали вимогам п. 3.2 ПДР України, тому в його діях, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам зазначеного пункту ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Вказаний висновок складений компетентним експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, є повним і обґрунтованим. Під час розгляду справи на його спростування відповідачами не надано документальних доказів, клопотання про призначення в рамках даної справи автотехнічної експертизи представники відповідачів не заявляли. Як вбачається з рапорту інспектора ВРОМ ДТП УПП у м. Києві ДПП від 21.05.2021 у зв`язку з тим, що відносно [PERSON] було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ № 2926866 від 04.08.2020 за порушення ним пункту 3.2 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, враховуючи, що особа двічі не може бути притягнена до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, відносно [PERSON] не складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, матеріали по ДТП передано до відділу правового забезпечення УПП у м. Києві. Разом з тим, відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у даному випадку, не звільняє відповідача від обов`язку доказування своєї невинуватості. Таким чином, закон зобов`язує саме відповідача довести, що шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, було спричинено внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з його вини. Таким чином, під час розгляду справи відповідачем [PERSON] не спростовано належними та допустимими доказами висновку, зробленого експертом за результатами проведення автотехнічного дослідження, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.08.2020. З огляду на викладене, у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди наявна вина водія автомобіля «Suzuki Jimmy 13», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] . На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Suzuki Jimmy 13», номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до Полісу № 200339765 від 27.06.2020, яким передбачено страхову суму за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн.; франшиза - 1 000,00 грн. Згідно з Висновком експертного дослідження № ЕД-19-20/32500-АВ від 16.12.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Prius», номерний знак [NUMBER] , становить 79 191,91 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ без урахування коефіцієнта фізичного зносу, становить 178 921,28 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого. У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial