Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

04.05. 2023 року орган опіки та піклування Ружинської селищної ради Житомирської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивача позовні вимоги мотивує тим, що в ході неодноразових обстежень умов проживання з`ясовано, що [PERSON] разом зі своїми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають у с. Вільнопілля у власному будинку. У будинку дві житлові кімнати, кухня, коридор, веранда. Санітарний стан задовільний. [PERSON] на даний час не працює, оскільки проводить догляд за дитиною до досягнення нею 3-х років. Сім`я має в обробітку земельну ділянку площею 0.6 га. Підсобного господарства не має. Сім`я проживає на соціальні кошти на дитину (860 грн.) та аліменти від батька на неповнолітнього [PERSON] , але їх часто не вистачає, тому продуктів харчування в обмеженій кількості. [PERSON] закінчує 11 клас Ружинської гімназії, до навчального закладу дитина їздить попутнім транспортом. [PERSON] на дистанційному навчанні у Вільнопільській загальноосвітній школі. Неодноразово працівниками служби у справах дітей та фахівцями з соціальної роботи з [PERSON] проводилася профілактична бесіда щодо належного догляду за дітьми та недопущення насильства над дітьми, але мати дітей не дослуховується до наданих порад. Питання про виконання батьківських обов`язків [PERSON] також неодноразово роглядалися на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. На матір дітей неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 184 КУпАП. Неповнолітня [PERSON] неодноразово скаржилася на поведінку своєї матері ювенальному інспектору та працівникам служби у справах дітей. Після кожної такої скарги з матір`ю проводилися профілактичні бесіди по недопущенню негативних проявів відносно своїх дітей. Але [PERSON] не робила відповідних висновків з даних розмов. 19.04.2023 року мати перебувала в нетверезому стані і виганяла дітей з будинку. Працівниками служби у справах дітей, відділу молоді, спорту, культури та туризму, соціальним працівником Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг», було поміщено дітей до дитячого відділення КНП «Ружинська центральна лікарня». Батько [PERSON] багато років не проживає, не опікується сином, не цікавиться його життям та здоров`ям. Виконавчим комітетом Ружинської селищної ради від 27.04.2023 року було затверджено Висновок про можливість позбавлення батьківських прав про можливість позбавлення батьківських прав жительки с. Вільнопілля [PERSON] по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до даного Висновку, орган опіки та піклування Ружинської селищної ради вважає, що [PERSON] та [PERSON] неналежно виконують батьківські обов`язки відносно своїх дітей: [PERSON] по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а тому є підстави позбавлення їх батьківських прав. В судове засідання представник позивача не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не визнала позовні вимоги, пояснила, що проживає у власному будинку, продуктів харчування вистачає, проживає з чоловіком, який військовий та проходить службу, отримує достойний заробіток, їй постійно присилає кошти, просила щоб не забирали дітей. На даний час шлюб з співмешканцем не зареєстрований. На аліменти [PERSON] , подавала, є відповідне рішення але коштів не отримує. У подальшому направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відзив на позов до суду не подав. Суд вислухавши пояснення відповідача [PERSON] , свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, та повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.5-6, 8-9, 12-13). Також [PERSON] та [PERSON] , є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.7, 10-11). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19.04.2023 року сім`ї [PERSON] вбачається, що до складу її сім`ї входять: син- [PERSON] , [INFO] , дочка- [PERSON] , [INFO] , син- [PERSON] , [INFO] . Сім`я проживає у власному будинку, який має дві житлові кімнати, кухню, коридор, веранду. У будинку пічне опалення, у дітей є місце для відпочинку та ігор. Санітарний стан помешкання задовільний, сім`я обробляє земельну ділянку 0,6 га, підсобне господарство не утримує. Мати не працює, дохід сім`ї соціальна допомога 860 грн. У дітей є сезонний одяг та взуття. Сім`я не забезпечна продуктами харчування, паливом забезпечена частково. Мати має ознаки алкогольного сп`яніння, постійно палить цигарки, кричить на дітей та присутніх. Діти налякані стривожені (а.с.17). Згідно рішення ВК Вчорайшенської сільської ради №95 від 24.04.2023 року «Про влаштування дітей в сім`ю патронатного вихователя», вбачається, що дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] терміном на три місяці з 25 квітня 2023 року по 24 липня 2023 року (а.с.22). Згідно до довідки Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області №375 від 28.04.2023 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до повідомлення Відділу поліцейської діяльності №2 від 12.04.2023 року №1484/206/01-2023 встановлено, що в [ADDRESS] , знаходиться невідома дитина 2-х років, яку залишила невідома жінка. Під час виїзду на місце події встановлено, що ця малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Місце перебування матері невідоме, тому дитину працівники поліції передали під нагляд бабусі [PERSON] (а.с.18). Згідно постанов Ружинського районного суду Житомирської області №291/510/23, №291/1794/22 гр. [PERSON] , [INFO] протягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.184, 173-2 КУпАП (а.с.87-89). Згідно копії розрахунку Олевського районного відділу державної виконавчої служби про нарахуванню заборгованості по аліментах [PERSON] , вбачається, що згідно виконавчого листа №291/495/13-ц виданого Ружинським районним судом Житомирської області 25.07.2013 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини -сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ? частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, заборгованість по аліментах, станом на 01.04.2019 року становить 30051,85 грн.; за період з квітня 2013 року по лютий 2024 року 104332,75 грн. (а.с.119). В судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що ПСП «Батьківщина» надало житло відповідачці (гуртожиток). Після порушення громадського порядку та систематичного зловживання алкоголем її виселили з наданого житла. Діти були вилучені та поміщені до патронатної родини. Останній раз відповідачка із своїм співмешканцем відвідували дітей кілька днів тому, подарували подарунки. Діти проживають у патронатній сім`ї з квітня 2023 року. Дітям 17 років, 15 років, 2 роки. В судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що умови для проживання дітей відсутні, немає опалення, туалету в будинку. Було встановлено факт залишення дитини [PERSON] у небезпеці 17.04.2023 року, попередили відповідачку про неналежне виконання своїх батьківських обов`язків. 19.04.2023 року до служби у справах дітей зателефонували зі служби ювенальної інспекції, щодо вчинення насилля над дітьми відповідачкою. Ними було відреаговано на повідомлення та здійснено виїзд до сім`ї, відповідачка була п`яна, скандалила, діти були в психологічно-жахливому стані. Було вирішено доправити дітей у супроводі поліції до лікарні, до приймального відділення. Лікар-педіатр засвідчив хворобливий стан 2-х дітей, вони були поміщені на стаціонар. Відповідачка на наступний день приїхала до дітей. Комісією було вирішено позбавити батьківських прав. Надійшла заява від відповідачки з проханням перемістити дітей до патронатної сім`ї. Відповідачка в літку працювала. Житловий будинок у жахливому стані, щодо права власності на дане житло у відповідачки - інформацією не володіє. Відповідачка дітей навідує. В судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що діти до неї поступили в подавленому психологічному стані 25.05.2023 року. Діти розповідали про жахливі умови проживання у сім`ї. Коли мама приїжджала до дітей , вона перебувала у алкогольному сп`янінні. Син [PERSON] відмовився зустрічатися з мамою. Донька з меншим сином виходили на зустріч. Співмешканець телефонував у приказному порядку, про те, щоб вона привезла дітей перед засіданням суду. Але коли телефонувала матері, вона відмовлялась прийняти дітей, аргументуючи це хворобою. [PERSON] інвалід і поводиться агресивно, але постійно змінюється у кращу сторону. Дітей забезпечуємо у повному обсязі. Оформили документи, як багатодітна сім`я. Дівчинка навчається у м.Житомир та отримує стипендію, але часто каже неправду. Спілкуватися з ними на даний час відмовляється, після того як повідомили, що виплати на її забезпечення припинено. Мати навідувала доньку зі співмешканцем у навчальному закладі, зі слів дівчинки та відповідачки. Хлопчики перебувають у неї. Інформації про їх батьків не має. [PERSON] спілкується зі своїм батьком по телефону, навчається в ліцеї, контактний, має друзів. Менший хлопчик відвідує садочок. Мамам відвідувала дітей за весь період два рази. Співмешканцю відповідачки 51 рік, військовий, вона 1987 року народження . Мати байдуже відноситься до дітей. [PERSON] не вірить своїй матері, але тягнеться до неї. Діти були помічені на крадіжках. [PERSON] погано їсть, постійно спить. Мамам привозила гостинці лише самому меншому сину. В судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що відповідачка перебувала на обліку з двома дітьми. Випивала, не виконувала своїх батьківських обов`язків. Отримувала матеріальну допомогу в сумі 860 грн. На старшу дочку, [PERSON] складався у 2022 році протокол за крадіжку, а на відповідачку за неналежне виконання батьківських прав. Відповідачка систематично знущалася над донькою [PERSON] . Під час перевірок умови проживання були жахливі, було холодно, брудно. Мати мала ознаки алкогольного сп`яніння та виганяла хворих дітей з будинку. З періоду відібрання дітей повідомлень на 102 від дітей не надходить. Відповідачка працювала в СФГ, але була звільнена з невідомих причин. Зловживала алкоголем. До дітей в патронатну сім`ю приїзджала двічі. В судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що були неодноразові виклики з поліції щодо невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків. Під час останьої перевірки у будинку були поклеїні шпалери і були продукти харчування. Був випадок коли відповідачка була в стані алкогольного сп`ягніння і просила працівників служби забрати від неї дітей у грубій формі. На даний час відповідачка не працює, і ніякого доходу не отримує. Батька дітей жодного разу не бачили. На даний час діти перебувають у рідної бабусі. Умови проживання у бабусі задовільні: тепло, охайно. Зі слів бабусі вона не хоче віддавати дітей. В судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що відповідачів знає, [PERSON] її двоюрідний брат, але вони не спілкуються. Відповідачка погано виконувала свої батьківські обов`язки, але на даний час виправилась.Умови проживання на даний час покращились. Діти проживають з відповідачкою. На даний час не бачила, щоб відповідачка зловживала спиртні напої. Є співмешканець, діти відвідують навчальні заклади, найменший син дома. Відповідачці потрібно дати шанс, вона виправляється. Де перебуває на даний час [PERSON] не знає, в районі він не проживає більше 4-х років. В судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що відповідачка її дочка. Просила не позбавляти батьківських прав [PERSON] . На даний час відповідачка перебуває на групі, працювати не може, була в декретній відпустці. Дочка [PERSON] перенесла важку операцію на легенях. Через дітей вона мала конфлікт з дочкою. Будинок у дочки власний. На даний час діти проживають з дочкою, допомагає їм фінансово співмешканець її дочки. Діти харчуються добре. Дочка спиртними напоями не зловживає. Виконавчим комітетом Ружинської селищної ради від 27.04.2023 року було затверджено Висновок про можливість позбавлення батьківських прав жительку с. Вільнопілля [PERSON] по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" (далі - Постанова ВСУ) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991р. №789-ХІІ, держави- учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ст. 157 ч. 2 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що ст.184 КУпАП її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Всі з`ясовані судом обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази, вказують на свідоме нехтування відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків та ухилення від їх виконання. При цьому факт неявка в судові засідання щодо розгляду справи про позбавлення батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини без поважних причин, належно повідомленого відповідача розцінюються судом, як байдуже ставлення відповідача до долі своєї дитини. Відтак, оскільки в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини свідомого нехтування відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків, отже, позбавлення його батьківських прав щодо дитини відповідатиме інтересам останьої, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2009 р. в справі "Савіни проти України", пропонується з`ясовувати, чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів; чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини; чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження та чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки; чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я; чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки); чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Конвенцією про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини . При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. З наданих позивачем доказів, а саме: вищевказаних письмових документів та пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що дійсно відповідачка [PERSON] не в повній мірі забезпечувала належне виховання своїх дітей, їх матеріальний та духовний розвиток, внаслідок чого діти деякий час знаходилися в патронатній сім`ї. Однак, як вбачається з пояснень відповідачки, свідків [PERSON] , [PERSON] на даний час діти проживають з матір`ю, вона здійснює їхній догляд та виховання. Мати любить своїх дітей. Матеріально сім`ю підтримує співвмешканець відповідачки, який проходить службу в ЗСУ. Те, що відповідачка зловживала алкогольними напоями, переконливими доказами не доведено: на обліку у лікаря нарколога вона не перебуває, актів медичного обстеження її на стан алкогольного сп`яніння не складалось. А тому твердження частини свідків про вказане є їхньою суб`єктивною думкою, яка не може слугувати беззаперечним доказом вказаного. У ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У п.п. 47-49 справи «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п. 54). Разом з тим Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими («Мамчур проти України», № 10383/09 від 16 липня 2015 року, п. 100). Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п.п. 57-58). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року у справі № 204/1199/16-ц (провадження № 61-170св17) зроблено висновок, що не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків факт стягнення з батька аліментів на утримання дитини, оскільки таке є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання дитині належного утримання. Наявність заборгованості по аліментам сама по собі не є підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав. У ч. 6 ст. 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що висновок №70 від 27 ківітня 2023 року, виконавчого комітету Ружинської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітніх та малолітньої дітей, зроблений без належного з`ясування всіх обставин, які мають значення при вирішенні питання, є недостатньо обґрунтованим та не містить достатні підстави для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх та малолітньої дітей. У ньому не наведено беззаперечних підстав та аргументів, які б вказували на необхідність позбавлення відповідача батьківських прав; не зазначено, яка робота проведена органом опіки та піклування з відповідачем щодо врегулювання даного конфлікту; не вказано про встановлені фактичні обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей. Також, він не містить висновку про те, чи відповідає такий крайній захід інтересам дітей та яким чином позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав захистить інтереси дітей. Тобто, зазначений висновок не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування щодо відповідачки [PERSON] такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав. Крім того, вищевказаний висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду. Таким чином, при розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому суд бере до уваги те, що відповідачка [PERSON] заперечує проти позбавлення її батьківських прав, на даний час виховує неповнолітніх дітей, і ці факти свідчать про її інтерес до дітей. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своїх дітей в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, відсутні докази на підтвердження свідомого нехтування матір`ю [PERSON] своїми обов`язками відносно дітей або ухилення від їх виховання. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, та стягнення аліментів. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітнього [PERSON] з [PERSON] є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з тих підстав, що згідно повідомлення Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області на виконанні у відділі знаходяться матеріали виконавчого провадження [NUMBER] про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання [PERSON] , [INFO] . З відповідача на користь держави, підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст.ст.150, 164, 166, 167, 180-183 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року

Outcome: partial