Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

18.04.2024 року в.о. директора КНП «ОПЛ КОР» Д.М. Мозгова звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області із заявою про проведення психіатричного огляду [PERSON] у примусовому порядку. Заява мотивована тим, що [PERSON] спостерігається у КНП «ОПЛ КОР» з 1986 року з приводу тяжкого хронічного психічного розладу у формі шизоафективного розладу, лікувалася амбулаторно та стаціонарно, востаннє у 2017 році. До їх закладу надійшла заява від гр. [PERSON] , згідно якої [PERSON] поводиться неадекватно, агресивно, висловлює безглузді, незрозумілі претензії, нецензурно лається, погрожує фізичною розправою, накинулася на вулиці, била, вирвала волосся. Лікування не приймає, від звернення до лікарні відмовляється. У зв`язку з тим, що [PERSON] страждає на тяжкий хронічний психічний розлад, внаслідок якого вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для життя та здоров`я оточуючих, враховуючи високу вірогідність скоєння небезпечних дій у разі ненадання своєчасної та достатньої медичної допомоги, а також відсутність усвідомленої згоди хворої на огляд та лікування, представник закладу охорони здоров`я звернулася до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 18.04.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. Лікар-психіатр [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав. Посилаючись на обставини викладені в ній та висновок лікарсько-консультативної комісії просить заяву задовольнити, з метою з`ясування потреби в наданні [PERSON] психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Зазначив, що остання перебуває на обліку з 1986 року. З 2004 року встановлено діагноз «шизоафективний розлад»,\~що є\~тяжким хронічним\~психічним розладом,\~в період\~загострення потребує\~стаціонарного лікування, востаннє проходила курс лікування в 2017 році. При відвідуванні медичною сестрою [PERSON] за місцем її мешкання, остання двері не відчинила, зі слів сусідів перебуває вдома, за межі двору не виходить. [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник заінтересованої особи - адвокат Горбунов Р.В. просить розглянути заяву КНП «ОПЛ КОР» у відсутність його довірительниці. Вважає заяву КНП «ОПЛ КОР» такою, що підлягає задоволенню, оскільки існує загроза перш за все для здоров`я самої [PERSON] , яка потребує кваліфікованої медичної допомоги. Прокурор [PERSON] в судовому засіданні вважає наявними підстави для задоволення заяви КНП «ОПЛ КОР» в інтересах [PERSON] та безпеки оточуючих. Представник органу опіки та піклування для повнолітніх осіб виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області за довіреністю - Лінкевич К.М. з метою захисту прав самої [PERSON] на належну кваліфіковану медичну допомогу вважає за необхідне задовольнити заяву про її примусовий психіатричний огляд. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників провадження, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Приписами ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.9 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.341 ЦПК України, заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги або госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги, який подав заяву, адвоката чи законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги. Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади. Згідно ст.4 цього Закону, психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг. За змістом ч.3 ст.7 Закону України «Про психіатричну допомогу», забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Стаття 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачає, що психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром: особи, яка досягла 14 років, на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою; особі віком до 14 років (малолітній особі) - на прохання або за письмовою згодою її батьків чи іншого законного представника; особі, визнаній у встановленому законом порядку недієздатною, якщо така особа за своїм станом здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, - на прохання або за письмовою згодою її законного представника. У разі незгоди одного з батьків або за відсутності батьків психіатричний огляд особи віком до 14 років (малолітньої особи) проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення іншого законного представника зазначеної особи до цього органу і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Законний представник особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, сповіщає орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного про надання ним згоди на проведення психіатричного огляду підопічного не пізніше дня, наступного за днем надання такої згоди. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] . 12.04.2024 року до КНП «ОПЛ КОР» надійшла заява [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , щодо психіатричного огляду її сусідки [PERSON] , яка перебуває на обліку у лікаря-психіатра, у зв`язку з погіршенням її психічного стану, оскільки вона поводить себе неадекватно, агресивно. Так, 31.03.2024 року без видимої на то причини [PERSON] погрожувала їй, лаялася, накинулася на неї та вирвала волосся, подряпала обличчя, внаслідок чого їй довелося викликати наряд поліції. З амбулаторної карти №457/86 та виписок з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] вбачається, що вона неодноразово була оглянута лікарем-психіатром. Встановлено діагноз: шизоафективний розлад, депресивний тип, параноїдно-депресивний синдром. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії КНП «Олександрійська психіатрична лікарня КОР» №853/01-13 від 17.04.2024 року, комісія встановила: наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, внаслідок якого вона вчиняє та висловлює намір вчинити агресивні дії, що становлять безпосередню небезпеку для життя й здоров`я оточуючих; необхідність невідкладного надання [PERSON] спеціалізованої психіатричної допомоги, визначення форми та обсягу такої допомоги; високу вірогідність здійснення [PERSON] небезпечних дій у разі ненадання їй належної та своєчасної психіатричної допомоги; а тому враховуючи відсутність згоди [PERSON] \~на огляд\~та лікування доцільно провести психіатричний огляд останньої у примусовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що поведінка [PERSON] по відношенню до оточуючих є агресивною та небезпечною. Так, [PERSON] за медичною допомогою до лікаря-психіатра з 2017 року не зверталась. Внаслідок свого психічного стану не в змозі надати усвідомлену письмову згоду на проведення психіатричного огляду. Інформація щодо обмеження дієздатності особи в закладі відсутні. З метою запобігання погіршення психічного стану [PERSON] , надання їй спеціалізованої психіатричної допомоги, визначення форми та обсягу такої допомоги, виникла необхідність проведення психіатричного огляду без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника. З огляду на зазначене, зібрані у справі докази дають підстави для задоволення заяви про проведення психіатричного огляду [PERSON] , [INFO] у примусовому порядку.

Outcome: approved