Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

28 вересня 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, згідно з якою позивач просить суд змінити порядок спадкування за померлим [INFO] [PERSON] , надавши [PERSON] , спадкоємиці п`ятої черги, право на спадкування за померлим [INFO] [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] мешкав у належному йому приватному будинку [ADDRESS] . Дядько був особою з інвалідністю ІІ групи у зв`язку з психічним розладом, тому колишня дружина та діти близько двадцяти років проживали окремо від нього. Позивач була єдиною особою, яка опікувалася померлим дядьком. У березні 2023 року стан здоров`я [PERSON] різко погіршився, через що позивачем було організовано його госпіталізацію до КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1», де йому було поставлено діагноз «двосторонній туберкульоз» та направлено на лікування до Київського обласного фтизіатричного центру в місто Боярка Київської області., де останній помер [INFO] . [PERSON] не залишив заповіту, тому позивач, як спадкоємиця за законом звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. із заявою про прийняття спадщини, проте 25 серпня 2023 року приватний нотаріус повідомила позивача про те, що із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернувся його син [PERSON] . Так як відповідач не опікувався батьком та не спілкувався з ним, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 вересня 2023 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 27 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь з Державної міграційної служби про відсутність реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 03 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, зокрема встановлення повних анкетних даних та місцезнаходження відповідача [PERSON] 01 грудня 2023 року на адресу суду надійшла нова позовна заява, з урахуванням виправлення недоліків, зазначених в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 січня 2024 року. Вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано докази від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області, Комунального закладу «Білоцерківський районний центр медико-санітарної допомоги» Виклик відповідача [PERSON] вирішено здійснювати через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. В підготовче засідання 24 січня 2024 року відповідач не з`явився, останнє судом відкладено на 01 березня 2024 року. Ухвалою суду від 24 січня 2024 року задоволено клопотання позивача та викликано свідків в судове засідання. 24 січня 2024 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи, заведена приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А., після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 06 лютого 2024 року на адресу суду надійшла копія медичної картки на [PERSON] з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Маловільшанської сільської ради». 14 лютого 2024 року на адресу суду з Головного управляння Пенсійного фонду України в Київській області надійшла витребувана судом інформація щодо відсутності перебування [PERSON] на обліку та отримання ним пенсії. В підготовчому засіданні представник позивача - адвокат Урлапова О.Я, заявила клопотання про виклик свідка [PERSON] , просила розглядати справу в підготовчому засіданні без участі відповідача, який належним чином повідомлений про день, час та місце підготовчого засідання. Заявила клопотання про допит свідків в підготовчому засіданні, закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду в строк не менше одного місяця після закриття підготовчого провадження у справі для належного повідомлення відповідача про дату судового засідання. Судом протокольно відмолено в задоволенні клопотання про допит свідків в підготовчому засіданні та вирішено здійснювати підготовче засідання у справі за відсутності відповідача, який належним чином двічі повідомлявся про виклик до суду на офіційному сайті судової влади України. Ухвалою суду від 01 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по сутті на 11 квітня 2024 року. В судовому засіданні 11 квітня 2024 року позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задоволити, змінивши черговість одержання нею спадщини. Додатково пояснила, що вона на протязі шести років допомагала покійному [PERSON] так як у нього не було пенсії та соціальних виплат. Покійний хотів скласти заповіт її дитину, проте за життя не встиг цього зробити. Позивач з чоловіком проживала в місті Києві на зйомній квартирі, але більше часу проводила в селі Ступичі Білоцерківського району Київської області Чоловік позивача рубав дрова для померлого Петра, позивач з чоловіком госпіталізували [PERSON] у березні 2023 року до Білоцерківської міської лікарні № 1, звідки через два тижні останнього перевели до лікарні у місті Боярка. [PERSON] помер у даній лікарні, а вона забрала тіло померлого та цього ж дня похоронила його в селі Ступичі. Син покійного, відповідач у справі навіть не приїзжав до батька на похорони. В судовому засіданні позивач відмовилася від виклику та допиту інших свідків, крім свідка [PERSON] , та просила суд закінчувати судовий розгляд справи у даному судовому засіданні. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона є матір`ю позивача та була рідною тіткою матері покійного [PERSON] . Покійний [PERSON] проживав у будинку своєї матері в селі Бокали Білоцерківського району, до смерті останньої [INFO] , після чого проживав у вказаному будинку одиноко. Вона постійно до смерті матері [PERSON] відвідувала вказаний будинок, але після того як матір [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , вона до будинку [PERSON] не навідувалася так як боялася його хвороби. Вона проживає в селі Мала Вільшанка Білоцерківського району та зі слів доньки і сусідів померлого знає про те, що її донька за життя опікувалася померлим [PERSON] , коли приїжджала з міста Києва, викликала з міста Києві таксі для того, що [PERSON] привезли сигарети та продукти харчування. Донька госпіталізувала [PERSON] в лікарні, відвідувала його там, інколи брала до себе на квартиру в місто Київ. Син [PERSON] з батьком не спілкувався та проживав окремо від нього у [ADDRESS] . Приймаючи до уваги до уваги те, що позивач в судовому засіданні відмовилася від виклику та допиту свідків, раніше заявлених суду, та наполягала на закінченні розгляду справи в судовому засіданні, з урахування того, що відповідач у справі тричі не з`являвся до суду - 24 січня 2024 року, 01 березня 2024 року, 11 квітня 2024 року, хоча викликався судом як за місцем проживання, вказаним у спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON] та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у справі за відсутності відповідача, та через відмову позивача від виклику свідків, ухвалити рішення у справі в судовому засіданні 11 квітня 2024 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно. Правом на подачу пояснення щодо позовної заяви не скористалася. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: [INFO] помер [PERSON] . Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А. надала письмове роз`яснення позивачу щодо відмови у видачі запитів для оформлення спадщини. Пульмонологічним відділенням КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» 16 березня 2023 року надано виписку з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , згідно з яким останній за період часу з 13.03.2023 до 16.03.2023 перебував на стаціонарному лікуванні та йому було рекомендовано лікування в умовах київського обласного фтизіатричного центру. 15.03.2023 [PERSON] був обстежений в умовах КНП КОР «Київський ОФПЦ». Згідно спадкової справи № 14/2023, заведеної приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А. щодо майна померлого [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися позивач, як двоюрідна племінниця померлого та відповідач, як син померлого. Згідно спадкової спарив заповіту померлий за життя не склав. За місцем проживання в селі Бокали Білоцерківського району померлий був зареєстрований один. Даних щодо наявності майна, яке належало померлому [PERSON] ,, матеріали спадкової справи не містять. КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Маловільшанської сільської ради надав відповідь на ухвалу суду про відсутність в реєстратурі лікарні медичної картки [PERSON] ; повідомив про те, 20.03.2023 [PERSON] був онлайн записаний на прийом до сімейного лікаря Центральної амбулаторії, але на прийом не з`явився. Згідно копії медичної картки лікарської амбулаторії на [PERSON] , останній на протязі 2003 - 2015 років звертався за медичною допомогою в амбулаторному порядку з діагнозами «ОРЗ», «ГРВІ» та « [PERSON] ». Записів звернення до лікаря після 08.06.2015 року, матеріали амбулаторної картки не містять. Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області на ухвалу суду надало відповідь про те, що [PERSON] на обліку в управління не перебував та пенсію не отримував. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України). Тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як одержання права на спадкування наступною чергою (частина друга статті 1258 ЦК України) та зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом. Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом в межах певної черги, впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, стосується першої-п`ятої черги. Відповідно до статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 02 грудня 2020 року в справі № 592/1045/18- ц (провадження № 61-820св20), від 01 березня 2021 року в справі № 233/5990/18 (провадження № 61-19232св19), від 17 березня 2021 року у справі №200/12980/14 (провадження №61-14159св19), від 25 березня 2021 року в справі №195/707/19-ц (провадження № 61-16935св20), від 22 квітня 2021 року в справі № 331/6453/18 (провадження № 61-380св21); від 21 жовтня 2021 року в справі № № 401/2614/17 (провадження № 61-14759св20). Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановивши, що позивач [PERSON] не довела належними і допустимими доказами наявність вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у неї могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України, зокрема факт перебування [PERSON] у безпорадному стані, неможливість останнього здійснювати догляд за собою, а також перебування спадкодавця на її матеріальному забезпеченні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні її вимоги про зміну черговості одержання права на спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у віці 54 роки, включивши її до кола спадкоємців першої черги за законом. Відповідно до ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При ухваленні рішення про відмову в задоволенні позову, судові витрати у справі покладаються на позивача. За таких обставин, суд покладає судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою судового збору позивачкою, на останню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed