Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що з 14 серпня 2004 року по 05 жовтня 2018 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Шлюб розірвано за рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Від шлюбу з відповідачем має, двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. 26 лютого 2021 року, на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 191/2368/20, з [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на її користь, в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Починаючи з дня пред`явлення нею виконавчого листа № 191/2368/20 про стягнення аліментів з серпня 2020 року і до теперішнього часу, [PERSON] фактично жодного разу аліменти не сплачував. На даний час згідно наданого їй розрахунку державного виконавця Синельниківського МВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 4260 від 16.02.2023 року, заборгованість [PERSON] за виконавчим документом №191/2368/20, станом на 17.02.2023 року складає 151 082 гривні 95 копійок. Таким чином, оскільки станом на 17.02.2023 року, заборгованість [PERSON] за період з серпня 2020 року по лютий 2023 року не погашена, кількість днів прострочення сплати заборгованості за кожен окремий місяць, має розраховуватись саме по цю кінцеву дату. Таким чином є підстави для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 143 950 гривень. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за період з 12 серпня 2020 року до 01 лютого 2023 року, у сумі 143 950 гривень. Представник позивача, адвокат Мантула О.С. надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просить задовольнити. Представник відповідача, адвокат Носач С.С. до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, відповідач позовні вимоги не визнає. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 191/2368/20, з [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на її користь, в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з примусового виконання виконавчого листа №191/2368/20 від 05.04.2021 року ВП №65043994, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.08.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до [INFO] , станом на 17 лютого 2023 року сукупний розмір заборгованості [PERSON] складає 151082,95,67 гривень (а.с.4). З розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем вбачається, що пеня складає за: вересень 2020 року 30032,30 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); жовтень 2020 року 45050,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); листопад 2020 року 43550,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); грудень 2020 року 42000,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); січень 2021 року 40450,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); лютий 2021 року 39050,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); березень 2021 року 37500,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); квітень 2021 року 36000,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); травень 2021 року 34450,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); червень 2021 року 32950,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); липень 2021 року 31400,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); серпень 2021 року 29850,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); вересень 2021 року 28350,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); жовтень 2021 року 26800,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); листопад 2021 року 25300,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); грудень 2021 року 23750,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); січень 2022 року 22200,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); лютий 2022 року 20800,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); березень 2022 року 19520,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); квітень 2022 року 17750,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); травень 2022 року 16200,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); червень 2022 року 14700,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); липень 2022 року 13150,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); серпень 2022 року 11600,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); вересень 2022 року 10100,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); жовтень 2022 року 8550,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); листопад 2022 року 7050,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); грудень 2022 року 5500,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 5000,00 грн.); січень 2023 року 3950,00 грн. (сума пені з урахуванням суми заборгованості за поточний місяць 3950,00 грн.); лютий 2023 року 2550,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою\~статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня)\~це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання\~сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. При здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 754/4461/21 (провадження № 61-5660св22). Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем аліментних зобов`язань, оскільки у вказаній справі останній знав про стягнення аліментів, які мають сплачуватися ним на користь його дитини, однак, попри це допустив прострочення сплати (підстава для нарахування пені), що ним належними доказами не спростовано. Суд не приймає до увага надані відповідачем копії фіскальних чеків про перерахування коштів, як докази сплати аліментів, оскільки вказані чеки не містять призначення платежу. Таким чином, як встановлено судом з матеріалів справи, та іншого не спростовано відповідачем, заборгованість зі сплати аліментів відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2021 року по справі №191/2368/20 у [PERSON] виникла з його вини, а відтак позивачка [PERSON] має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у відповідність до статті 196 СК України. Обчислюючи розмір неустойки (пені), суд виходить із розміру заборгованості по аліментам, який визначений державним виконавцем у розрахунку заборгованості станом на 17 лютого 2023 року (а.с.4). Зазначений розрахунок відповідачем не спростований на даний час. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені та оскільки розмір пені не перевищує загальну суму заборгованості, позивач обґрунтовано просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 143950 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, оскільки позивачка звільнена від його сплати при зверненні до суду.

Outcome: approved