Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 20 жовтня 2016 року АТ «Ідея Банк» (далі - первісний кредитор АТ «Ідея Банк») та [PERSON] уклали угоду № С03.201.75053 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, 20 лютого 2018 року - кредитний договір №Р25.00202.003689175, а 24 травня 2018 року - кредитний договір №F94.13054.003970605, право вимоги за якими на підставі договору факторингу від 07 липня 2023 року перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов кредитних договорів у нього виникла заборгованість в розмірі 51 920.72 гривень, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Суддя своєю ухвалою від 04 березня 2024 року відкрила провадження у справі та постановила розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача - Грибанов Д.В. не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до позовної заяви додав клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] не з`явився у судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд своєю ухвалою від 15 квітня 2024 року постановив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як установив суд, що 20 жовтня 2016 року [PERSON] уклав із АТ «Ідея Банк» угоду № С03.201.75053 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої Банк надав відповідачу кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії та встановив максимальний ліміт в розмірі 200 000 гривень (а. с. 15). У пункті 3.3 цієї угоди сторони погодили процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 48% річних. Крім того, 20 лютого 2018 року [PERSON] уклав із АТ «Ідея Банк» кредитний договір № Р25.00202.003689175, відповідно до умов якого отримав кредит в розмірі 21 255 гривень на строк 24 місяці зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 10 % річних від залишкової суми кредиту (а. с. 6). Відповідно до пункту 2.1 цього договору позичальник повертає кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 24 щомісячних внесках включно до 20 дня/числа кожного місяця відповідно до графіку щомісячних платежів. Такі ж умови кредитування зафіксовані у паспорті споживчого кредиту та додатку до нього (а. с. 8). Також, 24 травня 2018 року [PERSON] уклав із АТ «Ідея Банк» кредитний договір № F94.13054.003970605, відповідно до умов якого отримав кредит в розмірі 5 742 гривень на строк 12 місяців зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 9.5 % річних від залишкової суми кредиту (а. с. 22-23). Усі зазначені документи підписані відповідачем. АТ «Ідея Банк», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконало. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З розрахунку, що надав позивач, видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № С03.201.75053 від 20 жовтня 2016 року станом на 30 січня 2024 року становить 12 373.36 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 4 690.06 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 7 683.30 гривень, за кредитним договором № Р25.00202.003689175 від 20 лютого 2018 року - 29 778.07 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 12 679.54 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 17 098.53 гривень, а за кредитним договором F94.13054.003970605 від 24 травня 2018 року - 9 769.29 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 2 635.66 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 7 133.63 гривень (а. с. 14, 18, 30 ). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи видно, що 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 07072023 (а. с. 19-20). Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 вказаного договору АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі прав вимоги. Згідно з витягами з Реєстру боржників № 3, 4 до договору факторинга №07072023 від 07 липня 2023 року, загальна сума заборгованості [PERSON] становить 29 778.07 гривень за кредитним договором №Р25.00202.003689175 від 20 лютого 2018 року, 12 373.36 гривень за кредитним договором № С03.201.75053 від 20 жовтня 2016 року та 9 769.29 гривень за кредитним договором F94.13054.003970605 від 24 травня 2018 року (а. с. 21, 31). Аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитними договорами № С03.201.75053 від 20 жовтня 2016 року, №Р25.00202.003689175 від 20 лютого 2018 року та F94.13054.003970605 від 24 травня 2018 року, укладеними між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права, суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами, оскільки останній порушив їхні умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме неповерненні кредитних коштів у визначений договорами строк. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 гривень. На підставі викладеного, статей 512, 514, 526, 530, 549, 610, 612, 625, 629, 634, 1054 ЦК України та

Outcome: approved