Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

02 лютого 2021 представник акціонерного товариства "Універсал Банк" звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON] , в якому просив стягнути заборгованість в сумі 69839,60 грн. з підстав невиконання умов договору. В обґрунтування позову посилався на те, що 19.06.2018р. відповідач, [PERSON] , звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 19.06.2018. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 40000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 30.09.2020 у нього утворилася заборгованість перед банком, що становить 69839,60 грн. та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, позивач звернувся до суду з даним позовом. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» ( ЄДРПОУ 21133352, м. Київ вул.. Автозаводська б. 54/19) заборгованість за кредитним договором від 19.06.2018року в сумі 69839 грн.60 коп. та судовий збір в сумі 2270 грн. Не погодившись з вищевказаним заочним рішенням суду, відповідач звернувся до суду через уповноваженого представника [PERSON] із заявою про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 08 січня 2024 року заяву про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, залишено без руху, надавши відповідачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, шляхом надання до суду протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали, доказів надсилання заяви та доданих до неї документів позивачу. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 10 січня 2024 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.01.2024 поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду. Скасовано рішення Київського районного суду м.Харкова від 05.04.2021р. за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача до судового засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд провести розгляд справи без його участі, причини неявки невідомі. Відповідач та його представник адвокат Калінін С.К. в судове засідання не з`явились, 05.02.2024 останнім через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з матеріалів справи не вбачається, що саме з тими Умовами та правилами обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», на які посилався позивач у позові, ознайомився і погодився [PERSON] підписуючи анкету - заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank», крім того, матеріалами справи не підтверджено, що на момент отримання кредитних коштів, надані банком відповідачу документи взагалі містили умови, зокрема, щодо користування кредитними коштами, сплати пені та комісії за користування кредитними коштами у розмірі і порядку, зазначених у доданих позивачем до матеріалів справи документах. Отже вказані Умови не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також представник відповідача зазначив, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем не містить зазначення загальної суми погашення заборгованості відповідачем, а також підсумкового рядку суми, зазначеної в кожній колонці, що значно ускладнює можливість перевірити значний обсяг інформації, зазначений у розрахунку, проведення арифметичних підрахунків суми заборгованості на який посилається позивач. Крім того, з розрахунку заборгованості не вбачається, коли саме відповідачу було надано кредит та в якому розмірі, які операції здійснювалися відповідачем за допомогою кредитної картки та чи здійснювалися вони взагалі, тобто, чи користувався фактично відповідач кредитними коштами. Позивачем до позовної заяви не додано додатку із погодженою сумою кредитного ліміту, виписки по поточному рахунку у гривні, що є належними та допустимими доказами на підтвердження виконання зобов`язань банку щодо надання суми кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту в розмірі 40000 грн. та операцій за день. Відповідач отримав від банку виписку про рух коштів від 19.12.2023 по платіжній картці № [NUMBER] (рахунок [NUMBER] ) за період з 19.06.2018 по 19.12.2023, в якій зазначено, що кредитний ліміт, наданий відповідачу становить 40000 грн., при цьому баланс на початок періоду становить 15000 грн., баланс на кінець періоду 36283,71 грн., заборгованість становить 76284,71 грн. В графі «залишок після операції» станом на 07.03.2023 зазначена сума 36284,71 грн., при цьому остання операція в графі деталі операції вказано «нарахування судових витрат» в розмірі 2270 грн. Отже, надана виписка про рух коштів підтверджує відкриття рахунку на ім`я відповідача, користування даним рахунком, внесення відповідачем грошових коштів на вказаний рахунок, що сторонами не оспорюється. Позивач, на підставі розрахунку заборгованості просить стягнути з відповідача загальний залишок заборгованості за наданим тілом кредиту в розмірі 69839,60 грн., що безпідставно перевищує встановлений розмір кредиту (тіло кредиту) 40000 грн. Сума заборгованості, заявлена позивачем за наданим тілом кредиту в розмірі 69839,60 грн. складається з фактично використаного відповідачем кредитного ліміту в сумі 40000 грн., овердрафту, яка становить 29839,60 грн. ( станом на 30.08.2020, згідно наданої банківської виписки). Позивач вважає, що відповідно до умов користування для списання щомісячного платежу, клієнт має поповнити карту на суму регулярного платежу, якщо на рахунку недостатньо коштів, то сума регулярного платежу списується в овердрафт. Клієнт доручає банку здійснювати погашення заборгованості щомісячно, шляхом без акцептового договірного списання банком з поточного рахунку основної карти клієнта суми щомісячного платежу, відповідно до умов кредитного договору. У разі відсутності на поточному рахунку клієнта власних коштів, банк має право здійснити списання суми щомісячного платежу за рахунок встановленого на поточному рахунку клієнта кредитного ліміту (збільшення заборгованості за поточним рахунком). Отже, відповідно до вказаної обставини заборгованість за тілом кредиту змінювалася. У зв`язку з тим, що кошти на погашення послуг відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зростала, адже сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, оскільки банк надав кошти у користування, а клієнт їх виплачує відповідно до договору. Твердження позивача про те, що банк в будь-який момент має право змінювати кредитний ліміт, на думку представника відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки в анкеті заяві відповідачем взагалі не зазначено будь-якої суми кредитного ліміту, зазначена сума не відображена в додатку до договору про надання банківських послуг та розрахунку заборгованості. Також в анкеті заяві позичальника не зазначена процентна ставка за кредитом, у цій заяві також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у виді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у виді грошової суми та її визначеного розміру. Оскільки позивачем не доведено погодження з відповідачем розміру відсотків за користування кредитом там неустойки за прострочені платежі у будь-якому розмірі, тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми овердрафту у розмірі 29839,60 грн. до договором кредиту. Крім того, представник відповідача посилався на відсутність в анкеті заяві від 19.06.2018 строку повернення кредиту. У вказаних позивачем складових кредитного договору, крім анкети заяви, відсутні ознаки накладення цифрового чи фізичного підпису відповідача чи будь-яких інших ознак підпису, які б фіксували дату ознайомлення і погодження позичальника із запропонованими у цих документах умовами кредитування. Із розрахунку, наданого позивачем та виписки по рахунку, наданої відповідачем, вбачається, що відповідач вніс на рахунок кошти, проте позивачем вони були зараховані в рахунок сплати відсотків за використання кредитного ліміту, щодо яких відсутні докази про досягнення сторонами згоди. Отже, позивачем, за весь час користування відповідачем банківськими картками, безпідставно з розрахунку відповідача стягнуто відсотки за користування кредитом, а тому вказані безпідставно стягнуті банком кошти слід зарахувати в рахунок повернення відповідачем наданого кредитного ліміту. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 19.06.2018 станом на 30.09.2020, сума сплачених [PERSON] відсотків складає 24162,15 грн., а отже, з урахуванням пред`явленої суми заборгованості має бути наступний розрахунок 69839,60 грн. 29839,60 грн. (овердрафт); - 24162 грн. (сплачені відсотки), а тому до стягнення з відповідача підлягатиме сума 15837,85 грн. Крім того, представник відповідача зазначив, що відповідач у зв`язку із розглядом справи поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн., на виконання умов п.2 Додатку №1 від 10.10.2023 до договору про надання професійної (правової) допомоги б/н/23 від 10.10.2023, укладеного між [PERSON] та адвокатським бюро «Калінін і партнери». Пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають стягненню з позивача АТ «Універсал Банк» на користь [PERSON] судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і партнери» за надання професійної правничої допомоги у розмірі 4639,35 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 червня 2018 року між банком та [PERSON] підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у якій [PERSON] просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов (а.с.7). В анкеті-заяві зазначено про ознайомлення та погодження відповідача із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, примірники яких він отримав у мобільному додатку, що підтверджує укладення договору та зобов`язання виконувати його умови. [PERSON] погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що повідомлятиме його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Також, [PERSON] підтвердив, що ознайомлений зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, вимоги якої є для нього обов`язковими (пункти 2-4 анкети). В анкеті-заяві [PERSON] просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі, її електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі, підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору (пункти 6, 11 анкети-заяви). У пункті 9 анкети-заяви [PERSON] підтвердив, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису. Підпунктами 4.3., 4.8.1. пунктом 5.1 розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи встановлено, що клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатку, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в інтернеті для отримання інформації та здійснення операцій. Банк та клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі, підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням електронного цифрового підпису у мобільному додатку. Підпунктами 3.1, 3.4, 3.5 пункту 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «MONOBANK», датою укладення якого є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. При проведенні операції з карткою встановлюється ПІН-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання картки і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. Пунктом 8.1 Умов обслуговування рахунків фізичної особи передбачено Тарифи, у яких визначено пільгову процентну ставку 0,00001%, розмір обов`язкового щомісячного платежу - 5% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості), базову процентну ставку на залишок заборгованості - 3,2% на місяць, збільшену процентну ставку на місяць на суму загальної заборгованості - 6,4%, а також штрафи та комісії. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30 вересня 2020 року у [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 69839,60 грн., що складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.5-6). З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 19 червня 2018 року по 30 вересня 2020 року [PERSON] вносив в рахунок погашення заборгованості грошові кошти в загальному розмірі 132637 грн. З руху коштів по картці від 19 грудня 2023 року (виписка) за період з 19 червня 2018 року по 19 грудня 2023 року вбачається, що кредитний ліміт (станом на 19 грудня 2023 року) складає 40000 грн., заборгованість (станом на 19 грудня 2023 року)\~-\~76284,71 грн., баланс на початок періоду\~15 000 грн., баланс на кінець періоду\~- 36284,71 грн., сума витрат за період\~236409,36 грн.; сума зарахувань за період\~160124,65 грн. В свою чергу згідно виписки відповідачем знято з картки 184632,81 грн. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Згідно частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку, Акціонерне товариство «Універсал банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»\~(далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої\~статті 1 Закону № 1023-XII\~споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. Як вбачається з наданих банком доказів, анкета-заява містить лише підпис відповідача. Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору. В ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов. При цьому, сторонами надано належні докази на підтвердження отримання відповідачем кредитного ліміту саме у розмірі 40000 грн, зокрема, розрахунок заборгованості, виписка. Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені тарифи користування кредитною карткою «MONOBANK», в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору, та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач,ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки та комісії саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Наданий позивачем примірник умов належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи, відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення. Надані позивачем Умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав колегія суддів вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту. З наданого Акціонерним товариством «Універсал Банк» розрахунку вбачається, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням відсотків, які нараховані згідно з умовами обслуговування рахунків фізичної особи, а тому цей розрахунок не є належним доказом щодо розміру коштів, які фактично отримані позичальником, та його заборгованості. Крім того, як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 69839,60 грн. Проте, фактично ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також нараховувались проценти на заборгованість за кредитом. [PERSON] неодноразово вносив кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості, однак сплачені ним кошти розподілялись банком на погашення процентів, які передбачені Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, що відповідачем не підписані, тобто не спрямовувались на погашення тіла кредиту, у зв`язку з чим заборгованість зростала. При цьому, як вбачається з виписки щодо руху коштів по картці [PERSON] , банком також здійснювалось автоматичне списання відсотків, щомісячні платежі та списання розстрочки, що теж враховано ним як заборгованість за тілом кредиту, однак фактично не є такою. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] надано кредитний ліміт в розмірі 40000 грн. В свою чергу згідно розрахунку заборгованості ним внесено в рахунок погашення заборгованості 132637 грн., а згідно руху коштів по картці від 19 грудня 2023 року (виписка) ним внесено на карту суму\~-\~160124 грн., знято з картки 184632,81 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] з моменту укладення договору витрачено, але не погашено кредитних коштів на загальну суму 51995,81 грн. (184632,81 грн. 132637 грн.), що і підлягає стягненню з відповідача. Інші нарахування, а саме, списання відсотків, щомісячні платежі та списання розстрочки не узгоджені умовами договору та не є сумами грошових коштів,\~фактично використаних відповідачем. Твердження банку про те, що розмір заборгованості за тілом кредиту становить 69839,60 грн. суд відхиляє, оскільки з розрахунку та виписки вбачається, що до вказаної суми банком також враховано суми списання відсотків, щомісячні платежі та списання розстрочки, а їх нарахування у відповідності до Умов обслуговування рахунків фізичної особи, що відповідачем не підписані, є безпідставним. Доказів щодо наявності у нього заборгованості перед банком саме в заявленому в позові розмірі немає. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 51995,81 грн. Щодо заяви представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача надав суду: договір про надання професійної правничої допомоги №б/н/23, додаток №1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н/23 від 10.10.2023, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 05.02.2024; платіжну інструкцію №529347261 від 25.12.2023; свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2212, ордер №1152264 від 17.10.2023, перелік рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (винагороди), затверджених рішенням засновника адвокатського бюро «Калінін і Партнери» №3. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи №953/1767/21, вважає заяву представника відповідача такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом ч. 1\~ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1\~ст. 1 вказаного Закону\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є:надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв,скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування гонорару за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого\~2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (справа\~№ 12-171гс19)). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, виходячи з наведених правових положень, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Судом встановлено, що 10 жовтня 2023 року між [PERSON] та Адвокатським бюро «Калінін і партнери» укладений Договір про надання професійної (правової) допомоги №б/н/23, предметом якого є надання бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту по справі №953/1767/21, що перебуває у провадженні Київського районного суду м. Харкова за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до п.3.1 п.3.2 вказаного договору сторони домовились, що гонорар є формою винагороди бюро за надання професійної правничої (правової) допомоги клієнту. За правничу (правову) допомогу, передбачену в п.п.1.1. 1.2 договору клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) розмір якого, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору, з урахуванням рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (винагороди), затверджених рішенням засновника адвокатського бюро «Калінін і Партнери» №3. У пунктах 1- 3 додатку №1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/23 від 10.10.23, підписаним електронним цифровим підписом адвокатом Калініним С.К. та [PERSON] зазначено, що на визначення розміру гонорару бюро впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справ, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. З надання професійної правничої (правової) допомоги, передбаченої в п.п.1.1 договору клієнт сплачує бюро гонорар (винагороду) в розмірі 6000 грн., у строк до набрання судового рішення законної сили, у справі, що визначена предметом договору. Фактичні витрати бюро, пов`язані з виконанням обов`язків за цим договором, зокрема, витрати на нотаріальне посвідчення документів, оплату передбачених законодавством зборів, адміністративних та кур`єрських послуг, відправки поштової кореспонденції, відрядження, а також інші витрати оплачуються клієнтом окремо від гонорару. 05.02.2024 адвокатом Калініним С.К. складено акт виконаних робіт (наданих послуг) зі змісту якого вбачається, що бюро надало, а клієнт [PERSON] отримав юридичні послуги (професійну правничу допомогу) у формі: усної консультації клієнта щодо захисту його прав по справі №953/1767/21 за позовом АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким задоволено позовні вимоги, тривалістю 1 година, вартістю 500 грн.; вивчення позовної заяви з додатками та складання, оформлення, подання до Київського районного суду м. Харкова в інтересах клієнта заяви про перегляд заочного рішення від 05.04.2021 по справі №953/1767/21, тривалістю 8 годин, вартістю 3500 грн.; складання, оформлення, подання до Київського районного суду м. Харкова в інтересах клієнта відзиву на позовну заяву по справі №953/1767/21, тривалістю 5 годин, вартістю 2000 грн. У відповідності до умов п. 2 додатку №1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н/23 від 10.10.2023 [PERSON] сплатив за надані адвокатським бюро послуги у сумі 6000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №529347261 від 25.12.2023 (платник [PERSON] ). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. За змістом частини другої статті 141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи ( в тому числі витрати на правничу допомогу) у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (справа № 12-171гс19) зазначено, що відшкодування позивачу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, підлягає пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду\~від 11 березня 2021 року у справі № 283/2791/19, від 21 квітня 2021 року у справі № 705/2550/16-ц, від 02 червня 2021 року у справі №591/6892/18. Отже відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено вище, з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 19.06.2018 вирішено стягнути 51995,81 грн., що складає 74,45% від ціни позову з яким позивач звернувся до суду, тобто 69839, 60 грн. Враховуючи викладене, реальність та необхідність вказаних вище витрат, часткове задоволення позовних вимог, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає необхідним стягнути АТ «Універсал Банк» на користь відповідача [PERSON] судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката у розмірі 1533 гривень, що складає 25,55% від суми 6000 грн., які сплачені відповідачем у якості судових витрат на професійну правничу допомогу. Вказана сума відповідає розміру пропорційно задоволених позовних вимог. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення\~статті 141 ЦПК України\~та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задоволено на 74,45 %, тому судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 1690 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк». Крім того, згідно квитанції №4912-0270-8475-4345 відповідачем понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн. за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення по вищевказаній цивільній справі. Оскільки позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задоволено на 74,45 %, з позивача на користь відповідача суд стягує 137,15 грн., що складає 25,55% від суми, сплаченої відповідачем у якості судового збору за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення по вказаній справі.

Outcome: partial