Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

21.09.2023 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся позивач із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №9755895651 від 27.06.2022 року в розмірі 155294,32 грн. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтовані наступним. 27.06.2022 року між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» було укладено кредитний договір №9755895651. 27.01.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги №20230127, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до\~Реєстру боржників\~до Договору\~відступлення прав\~вимоги №20230127\~від 27.01.2023,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в сумі 156794,32 грн., з яких: - 139438,93 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 0,85 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; - 17354,54 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.01.2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №9755895651 в розмірі 155294,32 грн., з яких 139438,93 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 15855,39 грн. заборгованість за щомісячними відсотками, а також стягнути понесені судові витрати. Ухвалою суду від 10.10.2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечили проти позовних вимог. Зокрема, відповідач не заперечувала проти того, що отримувала кредитні кошти від ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень», однак, вважає, що до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не перейшло право вимоги до неї за кредитним договором №9755895651 від 27.06.2022 року, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача також зазначив, що надана позивачем копія договору про відступлення прав вимоги від 27.01.2023 року не відповідає вимогам, щодо укладення письмових договорів: у пункті 6.1 не вказаний загальний розмір портфеля заборгованості боржників. Тому вказана копія договору не є належним доказом і не підтверджує перехід прав вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Крім того, реєстр боржників до вказаного договору не підписаний уповноваженими особами. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 27.06.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» було укладено кредитний договір №9755895651 (а.с.6-8, 9). 27.01.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги №20230127, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.16-18). Відповідно до\~Витягу з\~Реєстру боржників\~до Договору\~відступлення прав\~вимоги №20230127\~від 27.01.2023\~року заборгованість\~ [PERSON] \~визначена в сумі 155294,32 грн., з яких: 139438,93 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 15855,39 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с.19). На підтвердження суми заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №9755895651 від 27.06.2022 року за період з 27.06.2022 по 27.01.2023, відповідно до якого прострочена заборгованість за кредитом становить 139438,93 грн., прострочена заборгованість за відсотками 0,85 грн., прострочена плата за щомісячними відсотками 17354,54 грн. (а.с. 15). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша\~статті 509 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша\~статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої\~статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя\~статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя\~статті 656 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Частиною 1\~статті 1077 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81\~ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 2\~ст. 78 ЦПК України,\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановлено, що матеріали справи не містять повного тексту договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27 січня 2023 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», за яким ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Зокрема, у пункті 6.1 вказаного договору взагалі відсутня інформація щодо розміру портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються. Також позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду реєстру прав вимог, підписаного уповноваженими особами ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яким би підтверджувалося набуття ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за договором укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем у справі . Оскільки, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено належними та допустимими доказами передання йому ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» прав грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] 27.06.2022 року, то немає підстав для стягнення з неї на користь позивача заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed