Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів. В обґрунтування позову позивач вказує, що 08.08.2016 року [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення Шевченківського району у м.Чернівці (далі УПСЗН) із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією. Призначення житлової субсидії здійснено на підставі заяви та заповненої декларації до УПСЗН Шевченківського району. Відповідно до поданої декларації про доходи і витрати осіб, що звернулися за призначенням житлової субсидії, яку підписав та надав до УПСЗН Шевченківського району у м.Чернівці [PERSON] 08.08.2016 року, до складу його домогосподарства належить він, [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Рішенням УПСЗН Шевченківського району Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради Швець В.В. призначено субсидію на період з 01.02.2019 року по 30.04.2019 року, із розрахунком доходів членів сім`ї. Під час перевірки інформації, що надається заявниками для призначення житлової субсидії та соціальної допомоги (акт проведення перевірки №15/02 від 03.02.2020 року) було встановлено, що з 22.01.2019 року домогосподарство [PERSON] за адресою: [ADDRESS] було відключено від системи газопостачання. Зазначив, що відповідно до поданої заяви у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміна у складі осіб, які зареєстровані (фактично проживають), зміна в переліку отримано житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплата послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень) заявник зобов`язується протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. У зв`язку із тим, що [PERSON] не повідомив про відсутність з 22.01.2019 року газопостачання в домогосподарстві, йому були надміру виплачені кошти в сумі 6169 грн. 92 коп. за період з 01.02.2019 року по 30.04.2019 року. 16.09.2022 року Кабінетом Міністрів України затверджено постанову № 1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», якою повноваження стосовно призначення житлових субсидій з 01.12.2022 року передано органу Пенсійного фонду України, у зв`язку з чим Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, згідно акту приймання - передачі даних про одержувачів житлових субсидій, по яких прийнято рішення про утримання сум надміру виплачених житлових субсидій № 2 від 26.12.2022 року, прийняло на облік переплату по надміру виплаченій [PERSON] житлової субсидії в сумі 6169 грн. 92 коп. за період з 01.02.2019 року по 30.04.2019 року. Для врегулювання в досудовому порядку спору відповідачу неодноразово були направлені письмові повідомлення про повернення надміру виплачених бюджетних коштів в сумі 6169 грн. 92 коп. Однак відповідачем, у добровільному порядку переплата не була повернута позивачу. Просить стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надміру виплачені кошти у виді житлової субсидії за період з 01.02.2019 року по 30.04.2019 року в сумі 6169 грн. 92 коп. та судовий збір в розмірі 2147 грн. 20 коп. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26.01.2024 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. У\~статті 190 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому\~статтею 272 цього Кодексу, одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів та з додержанням вимог частини 5\~статті 128 цього Кодексу. Представником відповідача [PERSON] [PERSON] було подано відзив на позов. У відзиві представник позов не визнав. Зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності, на застосуванні якого він наполягає. Також, вказав, що ГУ Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на підставі п.125 Положення «Про порядок визначення житлових субсидій», не є належним суб`єктом відповідної вимоги оскільки у період з 01.02.2019 року по 30.04.2019 року не призначав [PERSON] житлову субсидію. Додані до позовної заяви документи не містять відомостей, які б підтверджували отримання відповідачем субсидії. У задоволенні позовних вимог просив відмовити. 25.03.2024 року представником позивача була подана заява про долучення до матеріалів справи додаткових матеріалів, а саме розрахунки про призначення субсидії. За змістом ч.8 ст.279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Згідно з частиною 4\~статті 268 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Розглянувши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом було встановлено наступні фактичні обставини справи та спірні правовідносини. Відповідно до п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України № 1041 від 16.09.2022 року «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», зобов`язано Пенсійний фонд України: - забезпечити з 1 жовтня 2022 року виплату та з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; - продовжити утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій. Отже, на підставі вищевказаної постанови повноваження щодо призначення та виплати житлової субсидії, а також продовження утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято Управлінням соціального захисту населення Шевченківського району Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради, перейшло до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. На підставі зазначеного суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що ГУ Пенсійного фонду України в Чернівецькій у період з 01.02.2019 року по 30.04.2019 року не призначав [PERSON] житлову субсидію, а тому не є належним суб`єктом вказаних правовідносин. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 08.08.2016 року [PERSON] звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківського району у м. Чернівці із заявою про призначення житлової субсидії та декларацією про\~доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії (а.с.7, 18). У поданій заяві, [PERSON] зобов`язався протягом місяця повідомити структурний підрозділ з питань соціального захисту населення у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміна у складі осіб, які зареєстровані (фактично проживають), зміна в переліку отриманих житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень). Також у заві відповідач зазначив, що користується послугами газопостачання та зазначив номер свого особового рахунку [NUMBER] . Згідно з декларацією [PERSON] про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у житловому багатоквартирному будинку: загальною площею 120 кв.м.; опалювальною площею 59 кв.м. зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] ( а.с.18). У вказаній декларації [PERSON] зазначив, що усвідомлює, що у разі подання ним неповних або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, йому може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У такому разі він зобов`язується повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії ( а.с.18). Рішенням УПСЗН Шевченківського району Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради від 26.01.2019 року [PERSON] призначено субсидію на період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно, із розрахунком доходів членів сім`ї. У подальшому, рішенням УПСЗН Шевченківського району Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради від 10.07.2019 року [PERSON] відмовлено у призначені субсидії через наявність заборгованості по оплаті за газопостачання. Відповідно до акту №15/02 про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 03.02.2020 року Департаментом соціальної політики м. Чернівці проведена перевірка правильності та повноти інформації, наданої на призначення житлових субсидій (соціальної допомоги) заявником [PERSON] , що зареєстрований по [ADDRESS] . Вказаною перевіркою встановлено, що заявником не було надано інформацію про відключення від системи газопостачання з 22.01.2019 року, внаслідок чого були надмірно виплачені кошти в сумі 6169 грн. 92 коп. та протягом періоду з лютого 2019 року по квітень 2019 року включно заявником не подавались оплата належної частини ЖКП в повному обсязі (а.с.4). Згідно повідомлення АТ «Чернівцігаз» №580032-лв-4250-1219 від 13.12.2019 року домогосподарство споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (о/р [NUMBER] ) було відключено від системи газопостачання 22.01.2019 року, акт №49 (а.с.8). Відповідно до повідомлень Управління соціального захисту населення Шевченківського району Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради від 05.02.2020 року № 09/09/06-603, від 28.04.2020 року №09/09/06-1640, від 08.07.2020 року №09/09/06-2717 [PERSON] , [PERSON] повідомлено щодо повернення надміру виплачених їм коштів у вигляді житлової субсидії на загальну суму 6169 грн. 92 коп. ( а.с.9-10). Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, згідно акту приймання - передачі даних про одержувачів житлових субсидій, по яких прийнято рішення про утримання сум надміру виплачених житлових субсидій № 2 від 26.12.2022 року, прийняло на облік переплату по надміру виплаченій [PERSON] житлової субсидії в сумі 6169 грн. 92 коп. за період з 01.02.2019 року по 30.04.2019 року. (а.с.5-6). Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 19.06.2023 року повідомлено [PERSON] про досудове врегулювання спору та повернення суми надміру виплаченої житлової субсидії у розмірі 6169 грн. 92 коп. ( а.с.14). Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій врегульовано Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, до якого неодноразово вносились зміни, в тому числі шляхом викладення Положення в новій редакції. Відповідно до пункту 4 Положення про призначення житлових субсидій, затвердженого\~постановою КМУ № 848 від 21 жовтня 1995 року\~(далі Положення) право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках). У пункті 22 вказаного Положення зазначено, що житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку). Згідно п. 24. даного Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. Відповідно до п. 90 Положення громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати уповноважений орган (до 30 листопада 2022 року включно - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, з 1 грудня 2022 року - орган Пенсійного фонду України) про виникнення обставин, зокрема щодо зміни переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 727/5743/15-ц зробила правовий висновок про те, що «сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи\~глави 83 ЦК України. Суди першої й апеляційної інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про те, що надмірно перерахована (виплачена) субсидія є шкодою. Застосування до спірних правовідносин приписів статей 1166 і 1231\~ЦК України\~є помилковим. Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, пенсії, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (пункт 1 частини першої\~статті 1215 ЦК України). Отже, не може бути повернута сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо позивач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку набувача субсидії. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо». Відповідно до частини першої\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі\~статтею 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17, від 11 березня 2020 року у справі №328/1056/19. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Отже, для встановлення факту безпідставності набуття відповідачем майна необхідно встановити, що його отримання відбулося за відсутності відповідної правової підстави. У даному випадку оскільки [PERSON] не повідомив Управління про те, що з 22.01.2019 року його домогосподарство за адресою: [ADDRESS] (о/р 600212559) було відключено від системи газопостачання, це \~призвели до надмірної йому виплати субсидії в сумі 6169 грн. 92 коп. \~ Виходячи з аналізу вищевказаних норм закону, повернення житлової субсидії можливо у випадках, коли особа навмисно подала або не подала недостовірні відомості, тобто в діях зазначеної особи має бути наявний прямий умисел, а саме намір ввести в оману орган державної влади. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування зазначеного будь-яких доказів відповідачем суду не надано. Добровільно надміру виплачені кошти ним позивачу не повернуто. Разом із тим, представником відповідача [PERSON] [PERSON] було заявлено про застосування позовної давності у спорі. Розглядаючи подану заяву, суд виходить із наступного. За приписами\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 260 ЦК України\~позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Частинами 1, 5\~ст. 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення і застосування\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Згідно ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У застосуванні зазначених положень слід враховувати правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі №907/50/16, в якій зазначено, що це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті\~\~\~\~15,\~\~\~\~16,\~\~\~\~20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений\~законом\~спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Суд не погоджується з аргументами представника відповідача, наведеними у заяві про застосування позовної давності та вважає їх необґрунтованими з огляду на таке: Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, дія якого триває в даний час. Строк карантину неодноразово продовжувався. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2022 року № 928 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236» карантин в Україні був продовжений до 31 грудня 2022 року. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12, за змістом якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, строк позовної давності в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії карантину. У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Окрім того, суд звертає увагу на те, що законом №2120-ІХ від 15.03.2022 року, в редакції Закону\~№ 3450-IX від 08.11.2023, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено п.19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Тому, з урахуванням того, що з 24.02.2022 року на території України запроваджено воєнний стан, з цього часу строк позовної давності також продовжено у зв`язку з воєнним станом. Отже, у даній справі відсутні визначені законом підстави для застосування наслідків спливу позовної давності. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надмірно сплаченої житлової субсидії у розмірі 6169 грн. 92 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений останнім в дохід держави судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп.

Outcome: approved