Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

22.12.2023 року позивач [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] . Стислий виклад позиції позивача 25.04.2015 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. Сімейне життя сторін не склалось, подружні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить формальний характер. Вони мають зовсім різна погляди на життя та різні типи характерів, що суперечить подальшому спільному проживанню. Рішення позивача про розірвання шлюбу є обдуманим та усвідомленим, тому остання впевнена, що примирення між ними неможливе. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 22.12.2023 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.01.2024 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція учасників справи Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві та доданій до неї окремо складеній заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також 30.01.2024 року позивачем через канцелярію суду було подано заяву, відповідно до якої остання просила не надавати їм з відповідачем строк на примирення, оскільки всі спроби примиритись не дали жодного результату. Відповідач в\~судове засідання\~не зявився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлений належним\~чином шляхом направлення СМС повідомлення на номер телефону, вказаний ним у заявці про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС повідомлення, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення. Крім того, в судове засідання, призначене на 15.02.2024 року, відповідачем було подано заяву про відкладення розгляду справи з метою врегулювання спору, що свідчить про його обізнаність про те, що справа знаходиться на розгляді у суді. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. 16.04.2024 на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 25.04.2015 року, шлюб зареєстрований відділом ДРАЦС по м.Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено актовий запис №155. Відповідно до копій свідоцтв серія [NUMBER] , про народження [PERSON] , [INFO] , та серія [NUMBER] , про народження [PERSON] , [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . Побудувати спільне життя сторонам не вдалось. Вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Позивач не має наміру на збереження сімейних відносин та шлюбу. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України,Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved