Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

29.02.2024 позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2023 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП. Вказує, що страховою компанією було здійснено страхове відшкодування у розмірі 27\~078,80 грн. власнику автомобіля, який був пошкоджений. Зазначає, що оскільки відповідач залишив місце ДТП, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача. У зв`язку з вказаним просить стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 27\~078,80 грн. та судові витрати по справі. 04.03.2024 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст.\~128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило\~клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до\~ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Згідно з\~ст.\~247\~ч.2\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі за таких підстав. Судом встановлено, що водій [PERSON] 22.05.2023 о 21:15 год у м. Луцьку по вул. Захарова, 10, керуючи транспортним засобом марки\~Peugeot 206 д.н.з. [NUMBER] , не була уважна, не дотрималася безпечної дистанції та допустила зіткнення з припаркованим транспортним засобом KIA SORENTO д.н.з. [NUMBER] , та, будучи причетною до ДТП, залишила місце події, та не повідомила працівників поліції про ДТП, чим порушила вимоги п. п. 2.3 б, 2.10 а ПДР України, та вчинила правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2023 у справі №161/8520/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,\~122-4\~ КУпАП (а.с. 7). Постанова суду набрала законної сили 30.06.2023. З врахуванням полісу, повідомлення про ДТП, протоколу технічного огляду КТЗ, ремонтної калькуляції, страхового акту №ОЦВ-СП-23-03-91718/1 від 19.06.2023, розрахунку страхового відшкодування, платіжної інструкції №31175 від 19.06.2023 позивачем було виконано майнове зобов`язання та перераховано [PERSON] (власнику пошкодженого транспортного засобу) суму страхового відшкодування в розмірі 27\~078,80 грн. (а.с. 8-17). Оскільки відповідач залишив місце ДТП, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача. Позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу в порядку регресу по справі №08-03-14/1-04/5190 від 13.07.2023, яка залишена без відповіді та належного реагування (а.с. 18). Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких правових норм. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ст.993 ЦК України та\~ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З положень вказаної статті вбачається, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов як до страхувальника так і до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Відповідно до підпункту 38.1.1. пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Матеріалами справи підтверджено, що відповідач порушив умови п. «в» ч. 38.1.1 ст. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме залишення місця ДТП. Так, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2023 у справі №161/8520/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124,\~122-4\~ КУпАП (а.с. 7). Постанова суду набрала законної сили 30.06.2023. Частиною 6\~ст.261\~ЦК України визначено, що за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 19.06.2023, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 17). На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 27\~078,80 грн. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved