Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 21.02.2014 року звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яким просить визначити їй додатковий строк тривалістю 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її дідуся [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що у січні 2024 року їй стало відомо від сина племінниці її батька про смерть дідуся - [PERSON] , який був батьком її рідного батька, що підтверджується копією його свідоцтва про народження та свідоцтвом про народження, одруження та розлучення позивачки. Додатково факт родинних відносин спадкодавця та позивачки підтверджується свідоцтвом про народження позивачки від 27.11.1981, а також копією свідоцтва про спадщину позивачки після смерті її батька - [PERSON] від 19.10.2013 р. Ідентичність прізвищ позивачки та спадкодавця підтверджується експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України від 24.09.2013 року. Батько позивачки помер [INFO] після тривалої тяжкої хвороби. Спадкодавець після смерті батька позивачки вів усамітнений спосіб життя та мало спілкувався з рідними та оточуючими його людьми. В зв`язку із цими обставинами позивачка із спадкодавцем спілкувалася виключно на свята, зокрема й тому, що її батьки були розлучені з 14.09.1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про їх розлучення. Останній раз позивачка спілкувалася зі спадкодавцем 25.02.2022 року, після цього зателефонувала йому 09.05.2022 року та новий рік, але він не відповів. У зв`язку із військовими діями позивачка разом із своїм цивільним чоловіком - військовим перебувала у м. Харків та м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, за місцем його служби та повернулась до м. Вишневого в грудні 2023 року. З метою отримання спадщини після смерті спадкодавця, 24.01.2024 року вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса КМНО Прокудіної Л.Д., яка зареєструвала спадкову справу після смерті спадкодавця та відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск 6-місячного строку для звернення з відповідною заявою. Для продовження цього строку нотаріус рекомендувала звернутись позивачці до суду. Після цього 31.01.2024 року позивачка отримала свідоцтво про смерть спадкодавця. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснення п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереробними, істотними труднощями для спадкоємця на вчинення цих дій. Вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2024 року було відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладені у позові. Розгляд справи просив проводити за відсутності сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив, яким просить винести рішення згідно чинного законодавства та просить слухати справу у відсутності представника Київської міської ради. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як зазначила у позові позивачка, у січні 2024 року їй стало відомо від сина племінниці її батька про смерть дідуся - [PERSON] , який був батьком її рідного батька, що підтверджується копією його свідоцтва про народження та свідоцтвом про народження, одруження та розлучення позивачки. Додатково факт родинних відносин спадкодавця та позивачки підтверджується свідоцтвом про народження позивачки від 27.11.1981, а також копією свідоцтва про спадщину позивачки після смерті її батька - [PERSON] від 19.10.2013 р. Ідентичність прізвищ позивачки та спадкодавця підтверджується експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України від 24.09.2013 року. Батько позивачки помер [INFO] після тривалої тяжкої хвороби. Спадкодавець після смерті батька позивачки вів усамітнений спосіб життя та мало спілкувався з рідними та оточуючими його людьми. В зв`язку із цими обставинами позивачка із спадкодавцем спілкувалася виключно на свята, зокрема й тому, що її батьки були розлучені з 14.09.1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про їх розлучення. Останній раз позивачка спілкувалася зі спадкодавцем 25.02.2022 року, після цього зателефонувала йому 09.05.2022 року та новий рік, але він не відповів. У зв`язку із військовими діями позивачка разом із своїм цивільним чоловіком - військовим перебувала у м. Харків та м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, за місцем його служби та повернулась до м. Вишневого в грудні 2023 року. З метою отримання спадщини після смерті спадкодавця, 24.01.2024 року вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса КМНО Прокудіної Л.Д., яка зареєструвала спадкову справу після смерті спадкодавця та відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск 6-місячного строку для звернення з відповідною заявою. Для продовження цього строку нотаріус рекомендувала звернутись позивачці до суду. Після цього 31.01.2024 року позивачка отримала свідоцтво про смерть спадкодавця. Вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті дідуся позивачка не змогла, оскільки дізналась про його смерть лише в січні 2024 року, її звернення до нотаріуса 24.01.2024 року із заявою про відкриття спадщини здійснено в межах 6-місячного строку, встановленого ЦК України для такого звернення. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved