Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за період з вересня, 2022 року по грудень, 2023 року в розмірі 31 951 грн. В обґрунтування позову зазначила, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем, вони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 січня 2020 року в справі № 405/8647/19 (провадження 2-н/405/283/19) стягнуто з [PERSON] на її (позивача) користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Постановою державного виконавця Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому ПСМУМЮ (м. Дніпро) від 05.03.2020 року відкрито виконавче провадження за № [NUMBER] з примусового стягнення аліментів на підставі судового наказу № 405/8647/19. При цьому, відповідач здійснював нерегулярні платежі, у зв`язку з цим в період з вересня 2022 року по грудень 2023 року включно утворилась заборгованість по аліментам, яка відповідно до розрахунку, проведеного Фортечним відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) становить 31 951,00 грн. В свою чергу, відповідач є працездатним, працює, отримує заробітну плату, що підтверджується тим, що він не знаходиться на обліку в центрі зайнятості та не отримує державної компенсації у вигляді допомоги по безробіттю, інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, отже, взмозі виплачувати борг по аліментам та зобов`язаний відповідно до вимог Закону, який регулює сімейні правовідносини сплатити також пеню, яка виникла за період з вересня 2022 року по грудень 2023 року. При цьому, їх спільна дитина постійно потребує матеріальної допомоги, яка полягає у витратах на навчання, проїзд, придбання одягу, продуктів харчування, придбання підручників, ліків тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Зазначила, що використовуючи в своїх розрахунках довідку - розрахунок, отриману від Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вважає, що розмір неустойки (пені) за період з вересня, 2022 року по грудень включно 2023 року становить 106 212,42 грн., однак враховуючи вимоги ст. 196 СК України, за якими стягнення неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, на підставі чого, та враховуючи, що розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 31 951,00 грн., просила стягнути з відповідача [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 31 951,00 грн. Ухвалою суду від 18.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, при цьому, подала заяву, зареєстровану судом 04.03.2024 року за вх. № 5328 про розгляд справи без її участі, за наявними у справі доказами, заявлені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку ч.ч. 5, 6 ст. 128 ЦПК України, а також в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 936 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі Батько « [PERSON] » та в графі Мати « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 322 та після укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Судом також встановлено, що судовим наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2020 року (справа № 405/8647/19) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Також встановлено, що постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Лубенця Д.В. від 05.03.2020 року відкрито виконавче провадження (ВП № [NUMBER]) з виконання зазначеного судового наказу. Відповідно до повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 11.12.2023 року, державного виконавця Фортечного ВДВС у місті Кропивницькому Кирпи С.В. відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 5 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мін`юсту України від 02.04.2012 року № 512/5, відомості про [PERSON] внесено до Єдиного реєстру боржників. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.01.2024 року № 1682/30.19-29, складеного державним виконавцем Фортечного ВДВС у місті Кропивницькому ПМУМЮ (м. Одеса) Кирпою С.О., за період з вересня, 2022 року по грудень, 2023 року, боржник [PERSON] , стягувач [PERSON] , виконавчий документ: судовий наказ № 405/8647/19, станом на 11.12.2023 року, сукупний розмір заборгованості становить 31 951,00 грн., при цьому, з зазначеного розрахунку вбачається, що боржником у грудні 2022 року сплачено 4 681,00 грн., у квітні, 2023 року сплачено 10 000,00 грн. Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. При цьому, за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувана визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Враховуючи вищевикладене, для застосування зазначеної санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Так, позивачем надано розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів та відповідно до зазначеного розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за період з вересня, 2022 року по грудень, 2023 року становить 106 212,42 грн. В свою чергу, вирішуючи вказаний спір, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р=(А1 х 1 % х Q1)+(A2 х 1 % х Q2) +………(An х l % х Qn), де:p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Розрахунок пені, проведений позивачем за несвоєчасну виплату аліментів Дата сплати аліментівСума до сплатиЗаборгованість по аліментамСплаченоКількість днів простроченняРозмір відсотків неустойкиЗаборгованість по неустойці Вер-20222914,52914,504871%14193,61 Жов-20222914,52914,504571%13319,26 Лис-20222914,52914,504261%12415,77 Гру-20222914,52914,503961%11541,42 Січ-20232914,5-468146813651%5956,92 Лют-20232914,52914,503341%9734,43 Бер-20232914,52914,503061%8918,37 Кві-20232914,52914,502751%8014,87 Тра-20232914,52914,502451%7140,52 Чер-20232914,5-10000100002141%-3762,97 Лип-20232914,52914,501841%5362,68 Сер-20232914,52914,501531%4459,18 Вер-20232914,52914,501221%3555,69 Жов-20232914,52914,50921%2681,34 Лис-20232914,52914,50611%1777,84 Гру-20232914,52914,50311%903,49 Всього466323195114681 106212,42 Отже, загальна сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань за вказаний період становить 106 212,42 грн. Зазначений розрахунок щодо стягнення з відповідача розміру неустойки (пені) у сумі 106 212,42 грн., який здійснено позивачем, судом приймається до уваги, оскільки вказаний розрахунок складений з додержання вимог статті 196 СК України, та з врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), при цьому, враховуючи положення ч. 1ст. 196 СК України за якими одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, на підставі чого, з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) в межах наявної заборгованості по аліментам за період з вересня 2022 року по грудень 2023 року відповідно до довідки - розрахунку державного виконавця, а саме, в розмірі 31 951,00 грн. Крім того, з наявних у справі доказів, судом не встановлено застосування державним виконавцем за ВП № [NUMBER] до відповідача [PERSON] , який зобов`язаний сплачувати аліменти за судовим наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2020 року заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: винесення державним виконавцем постанови про накладення на боржника штрафу. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем було надано до суду належні та допустимі докази на обґрунтування позовних вимог, які підтверджують обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини. Також позивачем було надано докази про наявність заборгованості зі сплати аліментів, на підставі чого виникла вищезазначена пеня (неустойка). На спростування доводів позивача відповідачем не надано будь-яких доказів. Також відповідачем не було підтверджено жодним належним та допустимим доказом те, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з незалежних від нього причин, а саме ту обставину, що він був позбавлений можливості ( в силу стану здоров`я, тяжких збігів, життєвих обставин тощо) сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини. Тим самим, під час судового розгляду справи, судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів у [PERSON] утворилась з його вини, який своєчасно та належним чином не виконував свої зобов`язання щодо щомісячної сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Доказів того, що заборгованість за аліментами виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками, матеріали справи не містять, і такі обставини відповідачем не доведені, а тому, звертаючись до суду з цим позовом, позивач [PERSON] набула право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що становить 31 951,00 грн. З огляду на викладене вище, враховуючи кількість днів прострочення відповідачем [PERSON] виконання зобов`язання зі сплати аліментів, розмір простроченого зобов`язання, суму пені, яка утворилась з огляду на розмір простроченого зобов`язання зі сплати аліментів, а також положення частини першої статті 196 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період з вересня, 2022 року по грудень, 2023 року в розмірі 31 951,00 грн. В порядку ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. стягнути з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. На підставі викладеного вище, відповідно до ст. 196 СК України,

Outcome: approved