Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

07 червня 2023 року до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16.06.2007 року. Позивач змінила своє дівоче прізвище на « [PERSON] ». Під час шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між подружжям припинені 6-7 років тому, та спільне господарство не ведеться. Подружнє життя не склалося у зв`язку з тим, що вони не зійшлись характерами, та мають рівні погляди на подальше спільне проживання та обов`язки, між ними відсутнє взаємопорозуміння та повага один до одного. Понад 5 років проживають в різних населених пунктах. На підставі чого вони стали зовсім чужими людьми. Батько в житті своєї доньки [PERSON] ніколи участі не приймав, не допомагав матеріально, до народження дитини та по теперішній час самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, оскільки дитина є розумово відсталою. Зазначений факт підтверджується Висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 11.10.2021 року за №М-2624 та Індивідуальною програмою реабілітації дитини-інваліда №195 від 29.04.2022. Після надання зазначеного висновку третьою особою ситуація не змінилась. Позивачка вважає, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо доньки є наслідком його винної поведінки та підставою для позбавлення його батьківських прав. Крім того, позивач переконана, що відношення відповідача до дитини в майбутньому не зміниться і позбавлення батьківських прав в першу чергу відповідає інтересам доньки. Просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява, в якій він просить суд розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов визнає, та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Згідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим повторно 17 травня 2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), актовий запис про народження №3319. Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого 27 жовтня 2020 року Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 16 червня 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище після державної реєстрації шлюбу у сторін - Макогон, Виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Біляївського району Одеської області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ,. Згідно копії Індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №195 від 29.04.2022 року виданої КНП «Міський психіатричний диспансер Одеської міської ради», [PERSON] має потребу у домашньому догляді. Згідно копії висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №М2624 від 11.10.2021 року Про направлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , на консультацію та обстеження до психіатричного закладу встановлено, що [PERSON] , мати малолітньої дитини [PERSON] , повідомила, що її малолітній донці КНП «Дитяча міська поліклініка №1» було видано направлення на консультацію та обстеження у лікаря психіатра, але згідно ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» їй було відмовлено у обстеженні дитини, у зв`язку з тим, що батько дитини [PERSON] не надав згоди, місце знаходження його невідоме. Згідно консультативного висновку спеціаліста стан дитини після носової кровотечі, характеризується розумовою відсталістю. [PERSON] зазначила, що батько малолітньої дитини в її житті ніколи участі не приймав, не допомагав матеріально, ще до народження малолітньої самоусунувся. Цим висновком надано згоду на консультацію та медичне обстеження у психіатричному закладі малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради «Щодо доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] » вважають доцільним позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Також у висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради «Щодо доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] » що згідно з довідкою, наданою КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради» від 21.07.2023 року №293, [PERSON] за результатами огляду без ознак психічного захворювання. Згідно заяви від 25.07.2023 року [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах. Згідно з договором оренди від 25.12.2021 року [PERSON] проживає у двокімнатній, орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . За інформацією вказаною у вищезазначеного висновку Центром соціальних служб Одеської міської ради від 31.08.2023 року №04/01-2925 фахівцями із соціальної роботи ЦСС ОМР у Приморському районі 28.08.2023 року здійснено відвідування за місцем проживання гр. [PERSON] , [ADDRESS] , про що складено акт оцінки потреб сім`ї/особи. Відповідно до якого, родина проживає в 2-х кімнатній квартирі, дитина не розмовляє, харчується дитячими сумішами, не навчається у зв`язку зі станом здоров`я. Дитина забезпечується матір`ю усім необхідним відповідно до віку та сезону. Згідно висновку, 03.10.2023 року спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання гр. [PERSON] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт, відповідно до якого встановлено, що квартира розміщена на 1-му поверсі 3-х поверхового будинку, загальною площею 40 кв.м., квартира має дві кімнати, меблі, побутову техніку, водо-, газо-, електропостачання. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: у дитини є окремо ліжко, іграшки, книжки, одяг та взуття відповідно віку та сезону. Відповідно до частини восьмої статті 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Також, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, суд, проаналізувавши матеріали справи і дослідивши зібрані докази у їх сукупності, взявши до уваги, що відповідно до фактичних обставин справи за зібраних доказів по справі, відповідач [PERSON] належної уваги вихованню неповнолітньої доньки не приділяє, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дає доньки доступу до культурних та інших цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, створились умови, що шкодять інтересам доньки суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про стан її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Це визначено також ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, матері, так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Позбавлення батьківських прав - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. В порядкуст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 1073,60 грн. на користь [PERSON] .

Outcome: approved