Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій просить визнати факт прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Станишівка, Житомирського району, Житомирської області. В обґрунтування заяви [PERSON] вказує, що її матір [PERSON] за життя мала право на земельну частку (пай). На ім`я останньої зареєстровано сертифікат на право власності за земельну ділянку (пай) серії ЖТ № 0033739. Після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина. Спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась, а отже [PERSON] є єдиним спадкоємцем. У зв`язку з вищенаведеним та оскільки [PERSON] фактично проживала разом з [PERSON] до її смерті, доглядала за останньою, вела домашнє господарство, заявник просить вимоги заяви задовольнити. В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви. Повідомив, що син померлої [PERSON] - [PERSON] виїхав до Росії в 1984 році. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері. Представник Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Заслухавши думку представника заявника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справ встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.11.1963р., серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про шлюб від 08.11.1980р., актовий запис № 19, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 11). Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.12.1998р. (а.с. 12). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0033739 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірмі «Зоря» (а.с. 19). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на вищезазначену частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Зоря». Згідно довідок Станишівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 18.12.2023р., разом з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у времянці за адресою: [ADDRESS] , на день смерті та протягом шести місяців після, були зареєстровані: чоловік [PERSON] (який помер [INFO] ); син [PERSON] (який з 1984р. виїхав до Російської РФСР); син [PERSON] (який помер [INFO] ) (а.с. 13-18). Свідок [PERSON] в судовому засідання повідомила, що була знайома з [PERSON] . Вказала, що [PERSON] постійно доглядала за [PERSON] та домогосподарством. На запитання повідомила, що [PERSON] вже більше 30-ти років не проживає в Україні. На момент смерті [PERSON] та після він не приїзжав. Свідок [PERSON] вказала, що з дитинства знайома із сім`єю [PERSON] та знала [PERSON] Повідомила, що [PERSON] більшість часу проводила біля матері, доглядала за нею та за городами. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Андрус А.В. віл 18.01.2024р. № 8/02-31 спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 21). Спадкодавиця заповіту не залишила. Спадкоємцем першої черги за законом є заявник [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Заявник у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звернулась. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки спадщина відкрилась раніше 01.01.2004р., відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18.07.1963р. Статтею 524 ЦК УРСР визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Приписами ст. 525 ЦК УРСР встановлено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Абзацом 1 ст. 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Положеннями ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК). Матеріалами справи та показами свідків встановлено, що [PERSON] проживала разом з матір`ю [PERSON] та після смерті останньої вступила в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи зазначене [PERSON] фактично прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] . Враховуючи вищезазначені норми права, встановлені судом обставини справи, зокрема доведення в судовому засіданні факту прийняття заявником спадщини, яка відкрилась після смерті її матері, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту прийняття спадщини.

Outcome: approved