Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

12 квітня 2024 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Мороко С.О., звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про видачу обмежувального припису. В заяві вказано, що [PERSON] проживає із сином [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (далі - Квартира-1). Із [PERSON] , заявник [PERSON] , спільно проживає однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. [PERSON] проявляє до заявника психологічний тиск, прямі погрози застосування фізичного насильства. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння [PERSON] висловлює на адресу [PERSON] словесні образи, принижує, залякує, демонструючи при цьому силу та агресію. Так, 12 березня 2024 року близько 20 год. 00 хв. на підставі раптово виниклої агресії, знаходячись у Квартирі-1, [PERSON] вчинив сварку в ході якої нецензурно лаявся на адресу заявника, погрожував застосувати насильство, принижував, штовхав її, в наслідок чого [PERSON] впала на підлогу, чим завдав моральних страждань їй і її сину. [PERSON] звернулася до Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - Шосткинське РУП ГУНП в Сумській області) щодо протиправний дій [PERSON] .. За даним фактом проведена перевірка, за результатами якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. Також, 12 березня 2024 року інспектором ВРПП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №224379, яким вжито заходи: зобов`язання залишення місце проживання (перебування) постраждалої особи, накладено заборону перебувати у місці проживання [PERSON] , та\~ заборона у будь-якій спосіб контактувати з нею. Вказаний терміновий заборонний припис стосовно кривдника - [PERSON] порушив. Відтак протиправні дії [PERSON] щодо [PERSON] негативно впливають на її психічне здоров`я, та свідчать про те, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства. Оскільки існує вірогідність продовження вчинення домашнього насильства, тому заявник просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] строком на шість місяців та заборонити йому: - перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] у Квартирі-1; - наближатися на відстань менше 300 метрів до місця перебування, навчання, інших місць відвідування [PERSON] , а саме місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; - особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею; - вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі. Додатково пояснила, що проживала з [PERSON] періодично з 2020 року, спочатку проживали в селищі Ямпіль. Два місяці назад переїхали до м. Шостка та почали проживати по [ADDRESS] . Почалися сварки із [PERSON] , під час яких останній принижував її. Після сварок просив пробачення, потім починалося все спочатку. При останній сварці, 12.03.2024, [PERSON] почав сварку з нею, штовхав її, вона впала, дитина все бачила і почала плакати, її сестра викликала поліцію. Поліція склала\~ терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] на три дні і склали протокол про адміністративне правопорушення. Вищезазначений припис зобов`язував його не телефонувати їй, але [PERSON] телефонував їй, і погрожував, порушував цей припис. Поліцейські порекомендувала звернутися до суду. Додатково надала інформацію, що ні вона ні [PERSON] не є власниками квартири в якій проживають на цей час. Представник заявника адвокат Мороко С.О. в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису підтримав, в її обґрунтування послався на обставини зазначені в заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за адресою: https://court.gov.ua/sud1819/. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавав. (а.с. 9) Суд, заслухавши заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12 березня 2024 року старшим інспектором СПРН Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] ,\~ [INFO] , серія [NUMBER] , у зв`язку із скоєнням, останнім, 12 березня 2024 року о 20 годині 00 хвилин домашнього насильства відносно [PERSON] . Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язати залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на три доби з 23 години 30 хвилин 12 березня 2024 року та діє до 23 години 30 хвилин 15 березня 2024 року. (а.с.6) Згідно зі статтями 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно із усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Разом з ними проживає малолітня дитина [PERSON] . Відносно [PERSON] 12 березня 2024 року винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Згідно із ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року за №2229-VIII (далі Закон №2229-VIII) обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону №2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону №2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти), особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Відповідно до ст. 24 Закону №2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник (ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII). Згідно із ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону №2229-VIII обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно із ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Відтак дії [PERSON] щодо заявника, приниження честі та гідності заявника, свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що життя і здоров`я заявника, а також здоров`я її дитини, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою. Також, суд враховує, що заявник [PERSON] ніяким чином не обґрунтувала, чому [PERSON] не варто наближатися до місця її проживання менше ніж на триста метрів. Відтак, суд вважає, що достатньою відстанню на яку слід заборонити наближатися [PERSON] до місця проживання заявника, є сто метрів. Враховуючи усі надані представником заявника докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо заявника, тому вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , тобто заява підлягає задоволенню частково. Крім того, на виконання вимог ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган міської ради за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial