Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «Перший Український Міжнародний Банк») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначав, що 20.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 7899, про стягнення з нього на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 21 341 грн. 04 коп. Приватним виконавцем виконавчого округу м Запорізької області Якименком А.О. на підставі зазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Разом з тим, виконавчий напис був вчинений з порушенням закону, у нотаріуса були відсутні докази безспірності заборгованості, а тому нотаріус не мала права вчиняти зазначений виконавчий напис. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просиввизнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7899 від 20.01.2022, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. Позивач у судове засідання не з`явилася, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов підтримує в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій вказав на те, що визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просив позов задовольнити в цій частині. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 20.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис № 7899, відповідно до якого стягнуто [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 764 грн. 58 коп. (а.с. 21-22). Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» 13.03.2024 на адресу суду подав заяву, у якій вказав на те, що визнає позов у частині визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у частині визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що складає 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved