Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Вердикт Капітал», правонаступником якого є ТОВ «Коллект Центр», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором надання, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0966818188 від 22.06.2020 в розмірі 36\~791, 12 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.06.2020 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0966818188 та отримання 3 траншів кредиту згідно заявки - анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № 2628690126 від 18.07.2020, що прийнята [PERSON] 18.07.2020 року, шляхом підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту. Однак [PERSON] свої зобов`язання по поверненню коштів не виконав, у зв`язку із чим на даний час утворилася заборгованість, яку в дальшому представник позивача уточнив, в розмірі 36\~791, 12 грн. Просить суд, стягнути з відповідача [PERSON] , заборгованість за договором позики в розмірі 36\~791, 12 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.01.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Коллект Капітал» - адвокат Морозова В.В. підтвердила обставини викладені в позові, просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~статей 76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 7, 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0966818188, відповідно до якого, Кредитодавець надав Позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МоnеуВООМ». Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов договору. Договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № 0966818188 від 22.06.2020 р., що акцептована Відповідачем 22.06.2020 р., шляхом підписання електронним підписом Відповідача. Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання заявки і, відповідно, укладення договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через API-сервіс надсилається на телефонний номер клієнта, верифікований в його особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Пропозиція (Оферта) на отримання 3 траншу згідно Заявки-анкети № 2628690126 від 18.07.2020 в рамках Договору про надання позики № 0966818188 від 22.06.2020 підписано [PERSON] 18.07.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою CMC-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Таким же одноразовим ідентифікатором [PERSON] 18.07.2020 підписав акцепт оферти від 18.07.2020 на отримання 3 траншу кредиту згідно Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0966818188 від 22.06.2020 та Заявки-анкети №\~2628690126 від 18.07.2020, вказавши, що він\~згоден з умовами оферти ТОВ «ІНФІНАНС», Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», затвердженими наказом № 13/2 від 01.06.2020, згоден отримати 3 транш кредиту в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0966818188 від 22.06.2020 для надання йому кредиту (траншів) на викладених в цьому акцепті умовах та дає згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналога його власноручного підпису. Акцептом оферти встановлені основні умови кредиту (траншу), а саме: розмір кредиту (траншу) - 3900 грн., строк користування кредитом (траншем) - 30 днів, строк дії Договору - 3 роки, відсоткова ставка - 1,75 % за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка - 638,75 %, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні - 2048 грн., реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) - 638,75 %. Всі інші умови викладені у Договорі надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0966818188 від 22.06.2020, зокрема щодо порядку зміни і припинення дії Договору, та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», затверджених наказом № 13/2 від 01.06.2020. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). З довідки про ідентифікацію ТОВ «ІНФІНАНС» вбачається, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір 3201893 від 18.07.2020, ідентифікований товариством за одноразовим ідентифікатором 7g3s6n. Відповідно до п. 1.1 Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0966818188 від 22.06.2020, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту (далі кредит) для власних потреб на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МопеуВООМ» (далі Правила), які є невід`ємною частиною Договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами. Згідно п 1.2 Договору, кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, Додатку № 3 та Додатку № 4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за Договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем). Відповідно до п. п. 1.5, 1.6 Договору, загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 гривень. До умов даного Договору застосовується фіксована процентна ставка. Максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) - 30 календарних днів. Максимальна відсоткова ставка нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75 %. Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, Додатку № 3 та Додатку № 4 до Договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховуються за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування. Згідно п. 5.3 Договору, у разі прострочення позичальником строків сплати поточного кредиту та відсотків за користування кредитом частково/або у повному обсязі позичальник самостійно нараховує та сплачує товариству на його вимогу пеню в розмірі 1,75 % від несвоєчасно сплаченої суми (кредиту та відсотків) за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється із врахуванням п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів. Отже, сторони погодили умови та порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно наявної в матеріалах справи квитанції за сплату, на вказану відповідачем [PERSON] банківську платіжну картку ТОВ «ІНФІНАНС» перерахувало 3900 грн. Судом також встановлено, що 18.10.2021 між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-10/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 0966818188 від 22.06.2020, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідача, а ТОВ «Інфінанс» втратив такі права. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023 від 10.03.2023 року, в тому числі за договором позики №0966818188 від 22.06.2020, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Вказані вище договори є правомірними, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. Разом з тим, слід зазначити, що передати можливо лише дійсне та наявне право вимоги. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 752/8842/14-ц, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 36\~791,12 грн., з яких: 3900 грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 32\~891,12 грн. - заборгованість за відсотками. Суд погоджується з визначеним позивачем розміром заборгованості, оскільки дана сума підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, визнається відповідачем, відтак підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин новий кредитор отримав право на стягнення з відповідача заборгованості згідно Реєстру боржників до Договору факторингу № 10-03/23 від 10.03.2023. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0966818188 від 22.06.2020 в сумі 36\~791, 12 грн. Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 481 грн. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 9000 грн. (надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні документи 3000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовчка та друк необхідних документів 6000 грн.), то вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до позову додано копію заявки на надання юридичної допомоги №264 від 01.11.2022 АО «Лігал Ассістанс» щодо надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , витяг з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022. Згідно положень\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Приймаючи до уваги вищевикладене, з огляду на спірні правовідносини, складність справи, обсяг виконаних/наданих адвокатом робіт/послуг, час витрачений останнім на виконання відповідних робіт, ціну позову, суд вважає, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 9000 грн. є завищеною щодо іншої сторони спору, не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Враховуючи наведене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає, що справедливим, співмірним та обґрунтованим є розмір витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

Outcome: approved