Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений із [PERSON] 03 серпня 2002 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Також позивач просить призначити виплату аліментів відповідачем на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5 000,00 грн щомісячно. 15 лютого 2014 року судом по справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та визнавав його. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд уважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, 03 серпня 2002 року у Плисківській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що між сторонами у справі склалися негативні стосунки, оскільки сторони між собою не знаходять порозуміння, втратили один до одного почуття поваги та кохання, внаслідок чого вже тривалий час між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, наміру зберігати сім`ю не мають, а відтак збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Визнання позову про розірвання шлюбу відповідачем не порушує охоронюваних законом прав та інтересів жодних осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, а також те, що визнання останнім позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд уважає за можливе позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5 000,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 133, 141 ЦПК України, суд уважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів, а також з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за розгляд позовної вимоги про розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved