Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

14 липня 2023 року в провадження судді Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 11 листопада 2009 року він з відповідачкою громадянкою Республіки Молдова, перебуває у шлюбі, який вони зареєстрували 11 листопада 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького РУЮ Вінницької області. За час спільного проживання [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Спору про виховання та утримання дитини немає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття поваги та любові один до одного. З відповідачкою спільного господарства не ведуть. [PERSON] вважає, що їх з відповідачкою шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим позивач наполягає на розірванні шлюбу. В даний час у позивача є інша сім`я. Ухвалою судді від 17 липня 2023 року позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року постановлено: задовольнити клопотання позивача [PERSON] про направлення судового доручення; направити до Центрального органу Республіки Молдова судові доручення про надання правової допомоги; підготовче засідання у справі відкласти на 09:00 годину 12 березня 2024 року; у разі ненадходження до суду матеріалів виконання судового доручення до 12 березня 2024 року, визначити резервну дату та час підготовчого засідання 12 квітня 2024 року о 09:00 годині; зупинити провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу Республіки Молдова на судове доручення про надання правової допомоги. Ухвалою від 11 березня 2024 року суд поновив провадження у справі. 21 березня 2024 року від Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) надійшли матеріали виконання судового доручення Тростянецького районного суду Вінницької області щодо вручення судових документів [PERSON] у цивільній справі за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. У підготовче засідання 12 квітня 2024 року сторони не з`явилися. У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, судові витрати просить залишити за собою (вх. №2627/24-Вх від 12.04.2024). Від представника позивача - адвоката Шуляк В. М. надійшла заява про розгляд справи без її участі (вх. №2628/24-Вх від 12.04.2024). Відповідач [PERSON] в письмових поясненнях від 21 грудня 2023 року, отриманих судом за результатами виконання доручення Тростянецького районного суду Вінницької області про вручення документів та виконання окремих процесуальних дій, визнала позовну заяву про розірвання шлюбу, зазначила, що не бажає надання строку для примирення, оскільки вважає, що шлюб не може бути збережено через різницю характерів сторін, також просила справу розглядати за її відсутності, оскільки немає можливості з`явитися до Тростянецького районного суду Вінницької області. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із нормами ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню тому, що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе за обставин, зазначених позивачем у позовній заяві. Судом із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №61, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] , про що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 19.11.2021 (а.с. 7). У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. При вирішенні справи за позовом [PERSON] суд наголошує на праві кожної із сторін на повагу до свого приватного життя, передбачене й частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить його інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача. Враховуючи те, що позивач у своїй заяві просить не стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, суд дійшов висновку про покладення цих витрат на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved