Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. 25 серпня 2023 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України просить стягнути з відповідача [PERSON] , на\~їх користь 3% річних у розмірі 3 022 (три тисячі двадцять дві) гри. 00 коп. та інфляційні втрати у розмірі 16 728 (шістнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) гри. 47 коп. та судові витрати у розмірі 2684,00грн. сплачений судовий збір. 2.Позиція сторони позивача. Позовні вимоги Позивач обґрунтовував тим, що 08.01.2019 в м. Дніпрі по вул. Криворізькій, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок ДТП автомобілю «ВАЗ» завдано механічних пошкоджень із матеріальними збитками для Позивача. Відповідно до постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.02.2019 року Відповідача було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вищевказані обставини встановлені рішенням суду, відтак відповідно до 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. 30.06.2020 \~ \~ \~ \~року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська було відкрито провадження у справі №208/3243/20. 22.01.2021 року було винесено рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 22.01.2021 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська було задоволено позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з Відповідача на користь Позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 33 512 грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до відділу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості у примусовому порядку. 22.07.2021 \~ \~ \~ \~року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66168598. 04.07.2023 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №66168598 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду 22.01.2021 року в повному обсязі. З урахуванням\~вищезазначеного,\~Позивач має\~право на\~стягнення з\~Відповідача суми\~інфляційних втрат\~та трьох\~процентів річних\~від простроченої\~суми боргу\~за весь\~час прострочення,\~починаючи з\~наступного дня\~винесення ухвали\~суду по справі №208/3243/20 - 01.07.2020 року та до дня виконання грошового зобов`язання в повному обсязі - 03.07.2023 року. Загальний розмір інфляційних витрат за вказані періоди складає 16 728 (шістнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 47 коп. Загальна сума відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 01.07.2020 року по 03.07.2023 року складає 3 022 (три тисячі двадцять дві) грн. 00 коп Враховуючи, що рішення Заводським районним судом м. Дніпродзержинська від 22.01.2021 року не виконано своєчасно та відповідно до положень ст. 625 ЦК України позивач, користуючись правом вимоги, просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за рішенням суду. 3. Позиція відповідача. Відповідач, [PERSON] не скористався своїм правом та не подав в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов. 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 25.08.2023 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] «про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу (а.с.2-4). 25.08.2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям, справу передано в провадження судді Сушковій Л.І. (а.с.15) 07.09.2023 року ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження по справі та справу призначеного до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.18). 26.09.2023 року Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника, на задоволенні позовних вимог наполягають у повному обсязі не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.22-23) 27.10.2023 року Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника, на задоволенні позовних вимог наполягають у повному обсязі не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.27-28) 27.11.2023 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддям, справу передано в провадження судді Івченко Т.П. у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] з посади (а.с.34). 28.11.2023 року та 26.01.2024 року Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника, на задоволенні позовних вимог наполягають у повному обсязі не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.38-39, 44-45). Відповідач, [PERSON] будучи належним чином сповіщеним про дату, час та місце судового розгляду, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судові повістки - виклики направлялись відповідачу на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України, вважається доставленою, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи та на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Як передбачено п.2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Положеннями\~ст.174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач будучи повідомленим належним чином про розгляд справи відносно нього, відзиву на позов не подав про причини неможливості вчинення процесуальних дій суду не повідомив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8\~ст. 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. 5. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 22.01.2021 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська було задоволено позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення грошових коштів та призначено до стягнення з Відповідача на користь Позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 33 512 грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 грн. Рішення набрало законної сили 22.02.2021 року (а.с.9-10). На виконання вказаного судового рішення від 22.01.2021 року, видано виконавчий лист та 22.07.2021 \~ \~ \~ \~року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66168598 (а.с.12). 04.07.2023 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №66168598 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду 22.01.2021 року в повному обсязі (а.с.11). 5. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 22.01.2021\~року Заводським\~районним судом\~м.\~Дніпродзержинська було\~задоволено позов\~Моторно (транспортного)\~страхового бюро\~України до\~ [PERSON] \~про стягнення\~грошових коштів\~та призначено\~до стягнення\~з Відповідача\~на користь\~Позивача завдані\~збитки в\~порядку регресу\~у розмірі\~33\~512\~грн.\~40\~коп.\~та судовий\~збір у\~розмірі 1\~600\~грн Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На виконання вказаного судового рішення від 22.01.2021 року, видано виконавчий лист та 22.07.2021 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66168598 04.07.2023 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №66168598 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду 22.01.2021 року в повному обсязі . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відтак положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30.03.2016 року у справі №6-2168цс15, а також підтверджена постановою Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі №718/2080/17-ц. Крім того, в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №459/3560/15-ц зазначено, що оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. З огляду на зазначене, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Положення ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Законодавством передбачене нарахування пені за відповідне прострочення відповідача у разі його наявності. Також, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, до прострочення страховика застосовується частина друга статті 625 ЦК України. Вищезазначений правовий висновок був зазначений у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі № 760/5686/17, а саме у справі, яка стосувалася основного позову сторін провадження з приводу стягнення страхового відшкодування, де суд прийшов до висновку, що платежі передбачені статтею 625 ЦК України застосовуються і до правовідносин, що виникають у сфері відшкодування шкоди чи стягнення страхового відшкодування. Відповідно до ст. 3 Закону України від 3 липня 1991 року №1282-Х11 «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики (Державним комітетом статистики України) і не пізніше 10 числа кожного місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону (стаття 4). Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 № 01-06/928/2012). Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою 3% * сума боргу * кількість прострочених днів) /365 (кількість днів у році). Враховуючи, що відповідач у встановлений законом строк не виконав зобов`язання щодо відшкодування шкоди в порядку регресу на користь позивача, сума якої встановлена рішенням суду, таким чином допустив прострочення грошового зобов`язанням, внаслідок чого на суму цього зобов`язання нараховуються суми, передбачені законом і договором страхування, зокрема, 3 % річних, інфляційні втрати. Разом із цим суд не погоджується із періодом нарахування 3% річних та інфляційних втрат, вказаних позивачем з 01.07.2020 р. по 03.07.2023 р., оскільки початок перебігу строку починається не з моменту відкриття судом провадження у справі, а з моменту набрання рішенням законної сили, яким встановлено розмір відшкодування, що підлягає сплаті, тобто з 22.02.2021 року. Інфляційні втрати розраховуються за формулою: [Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]. 3% розраховується за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році]. Щомісячні індекси\~інфляції за період з 22.02.2021 р. по 03.07.2023 р: 101,70%\~? 100,70%\~? 101,30%\~? 100,20%\~? 100,10%\~? 99,80%\~? 101,20%\~? 100,90%\~? 100,80%\~? 100,60%\~? 101,30%\~? 101,60%\~? 104,50%\~? 103,10%\~? 102,70%\~? 103,10%\~? 100,70%\~? 101,10%\~? 101,90%\~? 102,50%\~? 100,70%\~? 100,70%\~? 100,80%\~? 100,70%\~? 101,50%\~? 100,20%\~? 100,50%\~? 100,80%. Сукупний індекс інфляції: 142,370% Кількість днів прострочення за період\~з 22.02.2021\~р.\~по 03.07.2023\~р 862 дня. Таким чином, з відповідача на користь позивача за період з 22.02.2021 р. по 03.07.2023 р. підлягає стягненню 3% річних у розмірі 2\~374,30\~грн грн. та інфляційні втрати у розмірі 14\~198,94 грн. Враховуючи той факт, що відповідач порушив грошове зобов`язання щодо повернення боргу, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних на підставі ст. 625 ЦК Україниє підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 14\~198,94\~грн грн., три відсотки річних в заявленому розмірі 2\~374,30 грн., а всього підлягає стягненню 16573,24 грн. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на часткове задоволення позову по даній справі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем до відповідача заявлено позовні вимоги на загальну суму 19750,47 грн., задоволено судом до стягнення 16573,24 грн., тобто 83,9% від заявленої суми, отже сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача МТСБУ становить 2251,88 грн.

Outcome: partial