Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] , 15 березня 2024 року звернувся до суду з позовом до Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю на виробничу будівлю складу, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач зазначає, що він із 2003 року безперервно володіє та користується складською будівлею. Всі ці роки користувався та доглядав за нерухомим майном, зберігав від руйнації, проводив поточні ремонти. Тому, просив визнати за ним право власності на вказану будівлю за набувальною давністю, так як він не взмозі реалізувати своє право власності на вказане, а саме зареєструвати його належним чином. Позивач надав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач - Любашівська селищна рада Подільського району Одеської області надала клопотання про розгляд справи у відсутність представника, вказуючи, що заперечень по справі не має. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку (а.с.19). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно довідок старости Кричунівського старостинського округу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області від 06 лютого 2024 року [PERSON] з 2003 року користується приміщенням, яке розташоване по [ADDRESS] , утримує та ремонтує його за власні кошти (а.с. 56). Приміщення за адресою: [ADDRESS] право власності на вказаний склад не зареєстровано, що під підтверджується довідкою Любашівської РДТІ № 181 від 08.04.2024 року (а.с. ). Згідно технічного паспорту Любашівського РБТІ, виготовленого на замовлення [PERSON] , вартість будівлі складу, позначеної на плані літ. «А» загальною площею 1905 кв.м., який розташований по [ADDRESS] становить - 212768 грн. (а.с. 7). Факт володіння й користування протягом більше десяти років [PERSON] вказаним нерухомим майном, підтверджується довідкою Кричунівського старостинського округу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області (а.с. 5-6). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За нормами ч.ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-ти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною власністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Разом із тим, згідно ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позовна будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи необмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження усправі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що позивач [PERSON] , більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, а тому він, після більш 10 років такого володіння, набув право власності за набувальною давністю на будівлю складу загальною площею 1905 кв.м, який розташований по [ADDRESS] , вартістю 212768 грн. у зв`язку з чим, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ч. 1, 6 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Позивач не просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а отже підстави для відшкодування витрат відсутні. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.

Outcome: approved