Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

[PERSON] в особі представника - адвоката Дрожак Ю.М. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування уточненої позовної заяви зазначив, що 10.08.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2018 року. Згідно свідоцтва про шлюб від 11.08.2022 року, відповідач уклала шлюб з [PERSON] та має прізвище « [PERSON] ». Спільна донька проживає з відповідачем по справі. 06.11.2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська винесено судовий наказ, згідно якого з [PERSON] підлягають стягненню на користь його колишньої дружини - [PERSON] аліменти на утримання їх спільної доньки - [PERSON] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10-ти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.11.2023 року і до досягнення дитини повноліття. Він [PERSON] працює військовослужбовцем. Згідно довідки про доходи позивача від 13.11.2023 року його нарахована заробітна плата на місяць становить 21 329,25 грн., а заробітна плата після відрахувань податків та зборів становить 17 170,04 грн. Як свідомий громадянин, позивач розуміє свій батьківський обов`язок щодо матеріального утримання, сплачував аліменти в розмірі 2000 грн. на місяць. 05.04.2019 року він уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Тобто на утриманні позивача окрім доньки [PERSON] , є ще одна дитини - [PERSON] . Дружина [PERSON] є ВПО та є непрацездатною. Працювала до війни в Луганській області в ВП шахті «Гірська» ДП «Первомайськевугілля». На сьогодні вона не працює та знаходиться на утриманні чоловіка. Всі проживають в м. Камянське в квартирі належній дружині - [PERSON] . Крім того, разом з ними проживають мама [PERSON] - [PERSON] , 1963 р.н. та бабуся - [PERSON] . В зв`язку з чим, він вимушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів з частини на дитину до 1/6 частини на дитину. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2023 року, прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13.03.2024 року від відповідача [PERSON] надійшов Лист заперечення, відповідно якого зазначено, що не погоджується з заявленими позовними вимогами, відсутні докази що він забезпечує спільну дитину [PERSON] . Після розлучення з позивачем, матеріально її підтримували тільки батьки. Після вступу в другий шлюб (11.08.2022) одягає та забезпечує всім необхідним нинішній чоловік. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не відомі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`ята матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 80, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловікабатька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів' у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 06.11.2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська винесено судовий наказ, згідно якого з [PERSON] підлягають стягненню на користь його колишньої дружини - [PERSON] аліменти на утримання їх спільної доньки - [PERSON] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10-ти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.11.2023 року і до досягнення дитини повноліття. [PERSON] , 1984 р.н. та [PERSON] , 1989 р.н. уклали шлюб 05.04.2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Сторона відповідача надала суду Довідку переселенця 1208-7501340350 [PERSON] , військовий квиток серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , довідку про доходи [PERSON] за період з травня 2023 по жовтень 2023. При цьому, позивач недовів належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 715/2073/20. Судом не встановлено зміни стану здоров`я позивача. Отже, позивачем не доведено, що сплата аліментів у визначеному судовим наказом розмірі ставить його у складне матеріальне становище, а його дохід після сплати аліментів є недостатнім для власного утримання, та утримання його сім`ї у новому шлюбі. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, визначений раніше рішенням суду розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу, сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у вказаному розмірі є помірною сумою, не завищеною у нинішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, також не будуть створювати відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру та не позбавлять позивача, його дружину та дитину [PERSON] , [INFO] , належного матеріального забезпечення. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судовівитрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, згідно ст. 141 ЦПК України судовийзбір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача, а у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed