Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач через свого представника звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що [PERSON] працює на посаді директора Подільського лісового офісу державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», який координує діяльність філій підприємства розташованих на території Чернівецької, Тернопільської та Хмельницької областей, крім того він є депутатом Чернівецької обласної ради. Так, за період роботи в лісовій галузі позивач сформував позитивну ділову репутацію ( відзнака Президента України ювілейна медаль «25 років Незалежності України» (2016, Указ Президента України № 336/2016 від 19.08.2016); медаль «За відродження України» Всеукраїнське об`єднання «Країна» (2019, Наказ № 319 від 15.04.2019); почесна грамота Центрального комітету Профспілки працівників лісового господарства України (2019, Постанова № П-13-3 від 21.08.2019); цінний подарунок (годинник) та почесна грамота Чернівецької обласної ради (2021, Розпорядження від 07.12.2021 № 378-н); Нагрудний знак Державного агентства лісових ресурсів України «За бездоганну службу в державній лісовій охороні» (2022, Наказ Державного агентства лісовий ресурсів України від 01.09.2022 № 349-к); пПочесна грамота Центрального комітету Профспілки працівників лісового господарства України (2023, Постанова №П-1 від 08.06.2023). Крім того, факт обрання позивача депутатом Чернівецької обласної ради свідчить про його позитивну ділову репутацію не лише в лісовій галузі, але й в суспільстві в цілому. Разом з тим, відповідач навмисно, з метою приниження честі, гідності та ділової репутації позивача поширює щодо нього негативну інформацію, яка за своєю формою та за змістом конкретних фраз, характеру використання мовних засобів, без наявності будь якої конструктивної критики, маючи стверджуючий характер, порушує право на недоторканність ділової репутації позивача, оскільки спотворює а та принижує оцінку його діяльності, а також викликає негативну реакцію з боку громадськості, суспільства та колег по роботі, тим самим порушує його честь, гідність і ділову репутацію. Зокрема, [PERSON] систематично на особистій сторінці « [PERSON] » у соціальній інтернет мережі « Фейсбук » (за посиланням [INFO] свідомо та цілеспрямовано здійснює публікування недостовірної та негативної інформації, яка порушує особисті немайнові права позивача, принижуючи його честь, гідність та ділову репутацію. Так, 26.08.2023 року відповідач розмістила інформаційний матеріал наступного змісту: «ПІД КЕРІВНИЦТВОМ [PERSON] ЛІСОВА РЕФОРМА НА БУКОВИНІ ПІШЛА ПО ДИКОМУ БЄСПРЄДЄЛУ. МАСШТАБИ КРАДІЖОК ЛІСУ ВРАЗИЛИ НАВІТЬ КИЇВ Коли у 2020 році Держлісагентство оголосило в країні лісову реформу з ліквідацією лісгоспів, нам обіцяли золоті гори і цілковитий порядок в лісах. Очільник Держлісагентства [PERSON] («героїв» країни треба знати, панове, не на одному [PERSON] зійшовся корупційний світ), так от [PERSON] присягався, що коли замість 150 окремих лісогосподарських підприємств буде діяти одне на всю країну лісове підприємство-монополіст, то галузь досягне нечуваних результатів. Ліквідували всі лісгоспи, перетворивши їх у філії монополіста ДП «Ліси України», яке красиво очолив той самий [PERSON] . Керувати буковинськими лісами він залишив знаного на всю область лісового діяча із знаних на всю область Сокирян - [PERSON] . Повноваження [PERSON] розширилися не тільки на Чернівецьку, але й на Тернопільську і Хмельницьку області. За тепер вже зрозуміло які господарські заслуги [PERSON] з крісла начальника Чернівецького обласного лісомисливського управління злетів до директора Подільського регіонального лісового офісу ДП «Ліси України". (До речі, усі лісові персонажі нашої новітньої лісової історії, а також представники їхнього «даху» є членами Аграрної партії України). Результати лісової реформи справді вражають. Про них вам не розповість куплена [PERSON] парламентська газета «Голос України», здатна друкувати за [PERSON] кошти лише про нього хвалебні оди і пасквілі на тих, хто сміє [PERSON] критикувати. Тому читайте тут. З продовженнями. В один матеріал вмістити текст з численними документами неможливо. Ця історія достойна докладного висвітлення. 2 МІЛЬЙОНИ ЗБИТКІВ ЗА ОДИН РАЗ ЛИШЕ З ОДНОГО ЛІСНИЦТВ 1 серпня цього року на офіційному сайті Державного бюро розслідувань з`явилася новина під багатообіцяючою назвою «ДБР викрило злочинну групу лісівників Буковини, які на незаконних порубках завдали державі збитків на 2 млн гривень». Схема була стара і надійна, і я про це не один раз писала, зокрема на прикладі діянь Путильської філії ДП «Ліси України». Лісівники одного з лісництв, цього разу філії «Берегометське ЛМГ» ДП «Ліси України» (той самий Вижницький район, Подільський лісовий офіс), формували на лісозаготівлях «чорну дельту», свідомо занижуючи реальний діаметр спиляних стовбурів. Незаконні кубометри оформлювали на «свою» приватну фірму, підробляли товарно-транспортні накладні, а охочих придбати лівий ліс поза аукціоном шукати довго не треба було. ([PERSON] де тільки може божиться, що увесь зрубаний ліс його філіями продається виключно через аукціюн). «Отримані гроші розподіляли між усіма учасниками схеми», - інформує ДБР, називаючи в повідомленні учасниками лісового розпилу 5 лісівників, свідомо занижуючи їх кількість. «Ми шо - собі ті гроші в кишеню топтали?! Собі купували ті авто преміум класу?!» - обурилися спіймані на гарячому лісівники і пояснили слідчим, що обіг лівих прибутків з вижницьких лісів включав не тільки Берегомет, Вижницю, але й Чернівці, які забирали собі левову частку. Куди далі прямували валізи з долярами - вони не знають і знати не хочуть. - А як інакше ми могли виконати поставлене чернівецькими лісовими генералами перед кожним буковинським лісництвом завдання доставляти щомісяця 3 тис у.о., які ніби вимагає від них їх столичне начальство?» Столичне начальство про це прочуло, бігом порахувало щомісячну виручку своїх чернівецьких підлеглих і побачило, що Чернівці зажерлися до краю під «дахом» Подільського регіонального офісу і діляться з Києвом явно не чесно, геть порушуючи усі домовленості. Пішли питання. Директор регіонального офісу [PERSON] гаряче запевняв своїх столичних начальників, що собі лишає тільки на бомбони і ще трохи на проплату замовних статей продажній парламентській газеті. Вже після перевірок ДБР, коли тільки в одному лісництві засвітилися свіжоспиляні ліві стовбури 200 дерев, для того, щоб хоч якось зберегти образ відданого і чесного васала та знайти цапів-відбувайлів з простих лісівників, [PERSON] наказує Берегометській філії ДП «Ліси України» провести внутрішнє «службове розслідування за фактом ГРУБИХ ПОРУШЕНЬ вимог законодавства та нормативноправових актів… під час здійснення лісогосподарської діяльності лісництвами філії «Берегометське лісове господарство» та ОКРЕМИХ питань фінансово-господарської діяльності зазначеної філії» (див фото наказу). Так, наче ні [PERSON] , ні керівництво філії про діяння 5 лісівників одного з лісництв прочули от тільки зараз, з результатів перевірок ДБР. В Києві, зрозуміло, в цю [PERSON] казку ніхто не повірив. Про порушення, звісно, знали, але про їх масштаби - таки ні. Тож для з`ясування усіх нюансів ведення лісового господарства ВСІМА буковинськими філіями, включаючи Сокирянську, під керівництвом [PERSON] , центральний офіс ДП «Ліси України» наприкінці липня початку серпня услід за ДБР відрядив на Буковину велику команду перевіряльників, аби не від ДБР дізнаватися істину картину стану буковинських лісів і долю долярових валіз. Побачене - вжахнуло навіть досвідчених столичних перевіряльників, які думали, що їх вже ніщо в нашому державному лісовому господарстві вразити не може. Далі буде. Як завжди - з документами. На фото: 1. З сайту ДБР - співробітники Державного бюро розслідувань демонструють докази протизаконної діяльності буковинських лісівників. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Чернівецька обласна прокуратура. 2. Наказ самих лісівників про проведення внутрішнього розслідування порушень чинного законодавства працівниками ДП «Ліси України». Вказував на те, що наведені домисли відповідача не підтверджуються жодними доказами та не відповідають дійсності. Водночас, застосована лексична форма « [PERSON] гаряче запевняв своїх столичних начальників, що собі лишає тільки на бомбони і ще трохи на проплату замовних статей продажній парламентській газеті.» покликана створити уявлення в читачів, що позивач отримує протиправну вигоду від працівників філії, які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень. Крім того, [PERSON] на особистій сторінці « [PERSON] » у соціальній інтернет мережі «Фейсбук» (за посиланням [INFO]), 13.09.2023 року розмістила інформаційний матеріал наступного змісту: «ЗА СЛУЖБОВЕ НЕДБАЛЬСТВО - 5 РОКІВ ТЮРЬМИ,ЗА РОЗКРАДАННЯ ДЕРЖАВНОГО ЛІСУ НА ДЕСЯТКИ МІЛЬЙОНІВ - ВИСОКІ ПОСАДИ І ДЕПУТАТСЬКІ МАНДАТИ» Не так давно я вже писала про результати перевірок ДБР діяльності буковинських лісгоспів, в результаті яких задукоментовано вчинені цими підприємствами масові незаконні рубки, шахрайські схеми заниження кубомаси лісоматеріалів і їх пересортування. Врешті, не для кого це не дивина. Основне питання досі залишається без відповіді: чи будуть належно покарані бенефіціари і «кришувальники» лісових злочинів і ліквідовані їхні схеми? Так от, правоохоронці знайшли першого «жертовного барана». За мільйонні розкрадання національного ресурсу у вижницьких горах під суд піде простий майстер лісу, який в жорсткій системі лісового господарства кроку не ступить без вказівок начальства. А це значить, що головні крадії можуть спокійно красти ліс далі. Вчора, 12 вересня, Державне бюро розслідувань повідомило про завершення досудового розслідування лише з одного невеликого епізоду масових незаконних рубок на Буковині, які завдали державі збитків на 10 мільйонів гривень. Перший скерований до суду обвинувальний акт стосується нещасного майстра лісу Долішньошепітського лісництва філії «Берегометське лісомисливське господарство» ДП «Ліси України», який в лісовій ієрархії на найнижчих щаблях. Як з`ясувало слідство, при відводі 150 дерев у рубку цей майстер лісу проґавив неправдиві відомості, які внесли в документи його підлеглі. В результаті службової недбалості в лісництві тільки на одній ділянці зрубали зайвих 50 дерев (що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, а це ч. 2 ст. 367 КК України, стаття передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років). Державі нанесено збитків в 1 млн грн., які має відшкодувати обвинувачений. Його машину вже арештували. Хоча, як зазначає ДБР, «про злочинні наміри колег він не знав та не отримував від них кошти з продажу незаконно реалізованої деревини». Але строк «світить» саме йому. Хто організував цю та інші незаконні рубки в лісах Буковини на 10 млн грн, зафіксовані буковинськими правоохоронцями і столичним департаментом внутрішньої лісової безпеки, хто поклав добуті з лісу злочинним шляхом кошти собі в кишені і у валізи начальству - сто відсотків знають лісничий Долішньошепітського лісництва, директор Берегометської філії, а також директор Подільського лісового офісу [PERSON] . З цього місця - докладніше. Усі фігуранти історії, розкрученої слідчими ДБР і Чернівецькою обласною прокуратурою, - члени Аграрної партії, обласний осередок якої локалізується, як відомо, в Сокирянах. Розгул аграрнопартійних бензопил в Подільському лісовому офісі, яким керує вже згаданий депутат Чернівецької обласної ради «аграрник» [PERSON] , - це розрахунок з тими, хто, грубо кажучи, «башляв» в партійні засіки на виборах-2020, а також набивання каси на чергові вибори, підготовку до яких вже розпочато. До речі, київські боси [PERSON] в ДП «Ліси України», які створили протизаконну монополію на ринку лісоматеріалів, також з Аграрної партії і їм також на виборах гроші не завадять, тим більше в мільйонних обрахунках. Зрозуміло, що викриті ДБР і облпрокуратурою шахрайства з буковинським лісом, - це не справа рук простих лісівників чи місцевих мешканців, як намагається подати цю історію продажна газетка «Голос України» в своїх проплачених лісівниками статтях. Але як відверто кажуть провоохоронці, пред`явити обвинувачення галузевим посадовцям вище майстра лісу хоча б за тою самою статтею про службову недбалість ніяк не вийде. Хоча усі розуміють, що, з одного боку, лісничі, директори філій, директор Подільського офісу зі своїми заступниками-спільниками не могли не знати про ліві рубки, про махлювання з бирками і державною електронною системою обліку деревини (лівий «переруб» зафіксовано в усіх буковинських філіях ДП «Ліси України»). А з іншого, ніхто без їхньої відмашки не сунеться в державний ліс на мільйонні незаконні рубки. У тому і справа, що лісові «блакитні комірці» в бензопилками в ліс не ходять. Треба довести у відповідності до вимог Кримінально процесуального кодексу, що, приміром, [PERSON] давав комусь незаконні вказівки і брав за зловживання з лісовим ресурсом незаслужену винагороду. А отже ті, хто отримував такі вказівки, мають про це офіційно свідчити. Тому керівники вище майстра лісу прекрасно знають про свою безкарність. І можуть преспокійно далі розкручувати напрацьовані схеми розкрадання лісового ресурсу з ухилянням від сплати податків в державний і місцеві бюджети, що також зафіксовано в перевірках ДБР. І ніяка війна, ніякий воєнний стан і страждання України їх не зупинять. В цю ганебну ситуацію терміново повинен втрутитися власник лісового ресурсу області. А також депутати місцевих рад на чолі з Чернівецькою облрадою і політичні партії. Але хто ж в обласній раді посміє хоча б спитати з головного лісівника області і свого колеги [PERSON] , до чого він довів одну з провідних галузей Буковини і чи не час наводити в лісі порядок без злодіїв, «кришувальників» і корупціонерів?» Вважає, що наведені твердження відповідача чітко формують думку, що [PERSON] займається протиправною діяльністю, яка спрямована на отримання протиправної вигоди для подальшого використання її на виборах. Хоча, як вже зазначалося вище, дані твердження відповідача не підтверджуються жодними доказами та не відповідають дійсності. Крім того, 07.11.2023 року на особистій сторінці « [PERSON] » у соціальній інтернет мережі «Фейсбук» (за посиланням [INFO] відповідач розмістила інформаційний матеріал під назвою «Чому досі не звільнений з посади директора Подільського лісового офісу [PERSON] за масові крадіжки Буковинського лісу на мільйони гривень?» наступного змісту: «ЧОМУ ДОСІ НЕ ЗВІЛЬНЕНИЙ З ПОСАДИ ДИРЕКТОРА ПОДІЛЬСЬКОГО ЛІСОВОГО ОФІСУ [PERSON] ЗА МАСОВІ КРАДІЖКИ БУКОВИНСЬКОГО ЛІСУ НА МІЛЬЙОНИ ГРИВЕНЬ? Сьогодні в ДБР повідомили про завершення ще одного досудового розслідування в рамках загальної справи з «викриття злочинної групи лісівників Буковини, які на незаконних рубках завдали державі збитків на більш ніж 2 млн грн». Обвинувачувальні акти направлені до суду. Цей факт раніше оприлюднила Спеціалізована екологічна прокуратура, що входить до складу Чернівецької обласної прокуратури і яка здійснює процесуальний супровід розслідувань крадіжок у вижницьких лісах. Це означає, що докази зібрані, факти належно задокументовані. Суд має встановити причетність обвинувачених осіб до цих кримінальних злочинів і визначити їм міру покарання. Перед судом у справі з розкрадання лісу постануть не якісь там місцеві вуйки, на яких зазвичай лісівники намагаються «навішати» крадений державний ліс. Постануть працівники ДП «Ліси України» (Подільський лісовий офіс, Берегометська філія), які незаконно рубали і привласнювали державний ресурс у особливо великих обсягах. Хоча держава уповноважила їх ліс охороняти, примножувати і продавати, в першу чергу, на її, держави, користь. Правоохоронці доводять, що на території Чернівецької області для незаконної вирубки лісу діяла ціла ОЗГ - організована злочинна група. Її організував лісничий Шепітського лісництва Берегометської філії, залучивши до протиправних дій підпорядкованих йому двох майстрів лісу, а також водія приватного деревопереробного підприємства (розслідування щодо них виділено в окреме провадження). «Зловмисники незаконно зрубали понад 200 дерев ялини, ялиці і бука», - повідомляє ДБР. Окрім того, старші майстри під час проведення вирубок лісу свідомо вказували у документах менший обсяг зрубаної деревини, аби «нажитися» на надлишку. Незаконні кубометри оформляли на приватну фірму і транспортували за фіктивними товарно-супровідними документами. Працівників Подільського лісового офісу ДП «Ліси України» обвинувачують у перевищенні службових повноважень, службовому підробленні, незаконній рубці лісу, збуті незаконно зрубаних дерев, заволодінні чужим майном та зловживанні службовим становищем. Усе це «тягне» на покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років кожному учаснику ОЗГ з конфіскацією майна. Все ніби правильно, все ніби справедливо. Але є важливі нюанси і багато питань, на які ні ДБР, ні прокуратура, ані власник лісового ресурсу поки не дають відповіді. Одне з найважливіших таке. Чому до відповідальності досі не притягнуті керівник ДП «Ліси України» [PERSON] і директор Подільського лісового офісу, депутат Чернівецької обласної ради [PERSON] ? Адже саме ці посадові особи з зарплатами від півмільйона гривень і більше допустили розкрадання буковинських лісів. Йдеться не тільки про випадок в одному Шепітському лісництві однієї Берегометської філії. Загалом за фактами розкрадання буковинського лісу відкрито близько 10 кримінальних проваджень. Факти встановили не тільки слідчі ДБР і чернівецькі прокурори. Але й за їхніми слідами співробітники департаменту безпеки галузевого підприємства-монополіста, які при перевірці усіх своїх буковинських філій у кожній знайшли правопорушення із завданими державі великими збитками. Я писала про це не так давно на підставі документів перевірок. Тому однозначно можна говорити про невиконання або неналежне виконання галузевими високопосадовцями [PERSON] і [PERSON] своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним та громадським інтересам. Це називається службовою недбалістю, для якої в Кримінальному кодексі України є окрема стаття. Врешті, я її процитувала. До того ж, хто повірить, що, як йдеться в сьогоднішньому повідомленні ДБР, «отримані від продажу деревини гроші лісничий розподіляв між усіма учасниками схеми». Тобто, хто повірить, що серед учасників схеми та її бенефіціарів були тільки фігуранти кримінальних справ і проваджень без посадовців Подільського лісового офісу? Є ще один цікавий момент. В цій історії з масовими крадіжками лісу в Чернівецькій області ми знову виходимо на Аграрну партію та її обласний осередок з центром в Чернівецькій обласній раді і в Сокирянах під керівництвом [PERSON] . Названий в повідомленнях ДБР і Спеціальної екологічної прокуратури організатор злочинної групи лісничий Берегометської філії фігурує в списках «аграріїв» на крайніх виборах до Чернівецької облради. Аж у четвертій десятці. Там само бачимо прізвища багатьох його колег-лісівників, які залишилися при посадах після кардинальних скорочень штатів і ліквідації буковинських лісгоспів. Вони і не прагнули в першу десятку кандидатів в депутати. Їхня роль, включаючи берегометського фігуранта кримінальної ОЗГ, полягала не так у створенні масовки, як у фінансовому донорстві виборів і забезпеченні «аграріям» каси. За це вони залишалися в системі. А далі лісівники вже знали як «відбити» з лісу вимушені витрати на виборчу кампанію. Тим більше, коли начальство пообіцяло карт-бланш на махінації з лісовими квитками, пересортуванням лісоматеріалів і виходом за межі офіційних лісосік. І от таку класну гру зіпсували ДБР і Чернівецька обласна прокуратура. За будь-яких розкладів і будь-якої своєї ролі у цій грі директор Подільського лісового офісу "аграрій" [PERSON] зобов`язаний був одразу якщо не скликати прес конференцію з приводу викритих правоохоронцями протизаконних дій своїх підлеглих, то хоча б публічною заявою пояснити громадськості та власнику ресурсу, які будуть застосовані ним міри для припинення крадіжок державного лісу в час війни і унеможливлення їх в майбутньому після Перемоги Сьогодні, коли в суди передані обвинувачувальні акти з організації буковинськими лісівниками ОЗГ, жодних пояснень [PERSON] вже нікому не треба як і його самого на посаді керівника Подільського офісу державного галузевого підприємства. Вважає, що у вказаній публікації, відповідач, вживає стверджувальні вирази про причетність керівника ДП «Ліси України» [PERSON] та директора Подільського лісового офісу ДП «Ліси України» [PERSON] до незаконних рубок, що не підтверджено будь-якими доказами. З урахуванням наведеного, посилаючись на норми матеріального права, просив визнати недостовірними та такими, що принижують ділову репутацію [PERSON] , твердження [PERSON] , викладені у публікаціях у соціальній Інтернет-мережі Фейсбук на особистій сторінці « [PERSON] » за електронною адресою: [INFO] , а саме: - від 26.08.2023 «…Столичне начальство про це прочуло, бігом порахувало щомісячну виручку своїх чернівецьких підлеглих і побачило, що Чернівці зажерлися до краю під «дахом» Подільського регіонального офісу і діляться з Києвом явно не чесно, геть порушуючи усі домовленості. Пішли питання. Директор регіонального офісу [PERSON] гаряче запевняв своїх столичних начальників, що собі лишає тільки на бомбони і ще трохи на проплату замовних статей продажній парламентській газеті. Так, наче ні [PERSON] , ні керівництво філії про діяння 5 лісівників одного з лісництв прочули от тільки зараз, з результатів перевірок ДБР. В Києві, зрозуміло, в цю [PERSON] казку ніхто не повірив. Про порушення, звісно, знали, але про їх масштаби - таки ні…»; - від 13.09.2023 «… Хто організував цю та інші незаконні рубки в лісах Буковини на 10 млн грн, зафіксовані буковинськими правоохоронцями і столичним департаментом внутрішньої лісової безпеки, хто поклав добуті з лісу злочинним шляхом кошти собі в кишені і у валізи начальству - сто відсотків знають лісничий Долішньошепітського лісництва, директор Берегометської філії, а також директор Подільського лісового офісу [PERSON] . Розгул аграрнопартійних бензопил в Подільському лісовому офісі, яким керує вже згаданий депутат Чернівецької обласної ради «аграрник» [PERSON] , - це розрахунок з тими, хто, грубо кажучи, «башляв» в партійні засіки на виборах-2020, а також набивання каси на чергові вибори, підготовку до яких вже розпочато. До речі, київські боси [PERSON] в ДП «Ліси України», які створили протизаконну монополію на ринку лісоматеріалів, також з Аграрної партії і їм також на виборах гроші не завадять, тим більше в мільйонних обрахунках. Але як відверто кажуть провоохоронці, пред`явити обвинувачення галузевим посадовцям вище майстра лісу хоча б за тою самою статтею про службову недбалість ніяк не вийде. Хоча усі розуміють, що, з одного боку, лісничі, директори філій, директор Подільського офісу зі своїми заступниками-спільниками не могли не знати про ліві рубки, про махлювання з бирками і державною електронною системою обліку деревини (лівий «переруб» зафіксовано в усіх буковинських філіях ДП «Ліси України»). А з іншого, ніхто без їхньої відмашки не сунеться в державний ліс на мільйонні незаконні рубки…» - від 07.11.2023 «…Одне з найважливіших таке. Чому до відповідальності досі не притягнуті керівник ДП «Ліси України» [PERSON] і директор Подільського лісового офісу, депутат Чернівецької обласної ради [PERSON] ? Адже саме ці посадові особи з зарплатами від півмільйона гривень і більше допустили розкрадання буковинських лісів. Йдеться не тільки про випадок в одному Шепітському лісництві однієї Берегометської філії. Загалом за фактами розкрадання буковинського лісу відкрито близько 10 кримінальних проваджень. Факти встановили не тільки слідчі ДБР і чернівецькі прокурори. Але й за їхніми слідами співробітники департаменту безпеки галузевого підприємства-монополіста, які при перевірці усіх своїх буковинських філій у кожній знайшли правопорушення із завданими державі великими збитками. Я писала про це не так давно на підставі документів перевірок. Тому однозначно можна говорити про невиконання або неналежне виконання галузевими високопосадовцями [PERSON] і [PERSON] своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним та громадським інтересам. Це називається службовою недбалістю, для якої в Кримінальному кодексі України є окрема стаття. Врешті, я її процитувала…»; зобов`язати [PERSON] у строк не пізніше десяти календарних днів з моменту оприлюднення зазначеного судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень спростувати твердження наведені в п.1 прохальної частини позовної заяви, шляхом опублікування у соціальній Інтернет-мережі Фейсбук на особистій сторінці « [PERSON] » за електронною адресою: [INFO] резолютивної частини рішення по даній справі.; зобов`язати [PERSON] у строк не пізніше десяти календарних днів з моменту оприлюднення зазначеного судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень видалити поширену недостовірну інформацію про [PERSON] , що була розміщена у публікаціях від 26.08.2023, 13.09.2023 та 07.11.2023 у соціальній Інтернет-мережі Фейсбук на особистій сторінці « [PERSON] » за електронною адресою: [INFO] . На вказану позовну заяву надійшов відзив представника відповідача в якому останній позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Вказував на те, що позивач є високопосадовцем державного підприємства «Ліси України», та опікується лісами Чернівецької області, а також членом політичної партії «Аграрна партія України» та депутатом Чернівецької обласної ради, у зв`язку з чим інформація, яка розповсюджується щодо нього є суспільно важливою, а обмеження щодо розповсюдження цієї інформації та межі критики та оцінки поведінки є більш ширшими ніж межі критики та оцінки поведінки пересічного громадянина. Так, відповідач має право висловлювати оціночні судження, думки, переконання, судження, критичну оцінка певних фактів і недоліків, які є вираженням суб`єктивної думки і поглядів та не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а особи, які є публічними фігурами, зокрема позивач, мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики. Зазначав, що у наведених статтях відповідач аналізує інформацію отриману з відкритих джерел правоохоронних органів щодо протиправної діяльності певних осіб по факту незаконної вирубки лісів, а також робить відповідні особисті висновки, допускаючи критичні судження щодо позивача як директора Подільського лісового офісу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».Зазначав, що можливість для фізичної особи формувати власну думку на певні обставини та події, а відтак підозрювати когось у скоєнні діяння, яке можливо підпадає під ознаки кримінального покарання, а також висловлювати свої підозри та припущення не може бути обмежено. Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились в їх інтересах діяли представники, які надали суду пояснення аналогічні змісту заяв по суті справи, зокрема представник позивача просив позов задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви, а представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у тексті відзиву. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] на своїй інтернет-сторінці у соціальній мережі «Facebook» ( [INFO] ) опублікувала дописи, зокрема 26.08.2023 року під назвою «ПІД КЕРІВНИЦТВОМ [PERSON] ЛІСОВА РЕФОРМА НА БУКОВИНІ ПІШЛА ПО ДИКОМУ БЄСПРЄДЄЛУ. МАСШТАБИ КРАДІЖОК ЛІСУ ВРАЗИЛИ НАВІТЬ КИЇВ , 2 МІЛЬЙОНИ ЗБИТКІВ ЗА ОДИН РАЗ ЛИШЕ З ОДНОГО ЛІСНИЦТВА», де зокрема зазначила наступне: «Столичне начальство про це прочуло, бігом порахувало щомісячну виручку своїх чернівецьких підлеглих і побачило, що Чернівці зажерлися до краю під «дахом» Подільського регіонального офісу і діляться з Києвом явно не чесно, геть порушуючи усі домовленості. Пішли питання. Директор регіонального офісу [PERSON] гаряче запевняв своїх столичних начальників, що собі лишає тільки на бомбони і ще трохи на проплату замовних статей продажній парламентській газеті.» (а/с 10). Також, 13.09.2023 року на вказаній інтернет-сторінці відповідач опублікувала допис під назвою «ЗА СЛУЖБОВЕ НЕДБАЛЬСТВО - 5 РОКІВ ТЮРЬМИ, ЗА РОЗКРАДАННЯ ДЕРЖАВНОГО ЛІСУ НА ДЕСЯТКИ МІЛЬЙОНІВ - ВИСОКІ ПОСАДИ І ДЕПУТАТСЬКІ МАНДАТИ», в якому зокрема зазначила наступне: «Хто організував цю та інші незаконні рубки в лісах Буковини на 10 млн грн, зафіксовані буковинськими правоохоронцями і столичним департаментом внутрішньої лісової безпеки, хто поклав добуті з лісу злочинним шляхом кошти собі в кишені і у валізи начальству - сто відсотків знають лісничий Долішньошепітського лісництва, директор Берегометської філії, а також директор Подільського лісового офісу [PERSON] . З цього місця - докладніше. Усі фігуранти історії, розкрученої слідчими ДБР і Чернівецькою обласною прокуратурою, - члени Аграрної партії, обласний осередок якої локалізується, як відомо, в Сокирянах. Розгул аграрнопартійних бензопил в Подільському лісовому офісі, яким керує вже згаданий депутат Чернівецької обласної ради «аграрник» [PERSON] , - це розрахунок з тими, хто, грубо кажучи, «башляв» в партійні засіки на виборах-2020, а також набивання каси на чергові вибори, підготовку до яких вже розпочато. До речі, київські боси [PERSON] в ДП «Ліси України», які створили протизаконну монополію на ринку лісоматеріалів, також з Аграрної партії і їм також на виборах гроші не завадять, тим більше в мільйонних обрахунках.» (а/с 11 зворот). Окрім того, 07.11.2023 року на особистій сторінці « [PERSON] » у соціальній інтернет мережі « Фейсбук » (за посиланням [INFO] відповідач розмістила допис під назвою «ЧОМУ ДОСІ НЕ ЗВІЛЬНЕНИЙ З ПОСАДИ ДИРЕКТОРА ПОДІЛЬСЬКОГО ЛІСОВОГО ОФІСУ [PERSON] ЗА МАСОВІ КРАДІЖКИ БУКОВИНСЬКОГО ЛІСУ НА МІЛЬЙОНИ ГРИВЕНЬ?», де вказала наступне: «Одне з найважливіших таке. Чому до відповідальності досі не притягнуті керівник ДП «Ліси України» [PERSON] і директор Подільського лісового офісу, депутат Чернівецької обласної ради [PERSON] ? Адже саме ці посадові особи з зарплатами від півмільйона гривень і більше допустили розкрадання буковинських лісів. Йдеться не тільки про випадок в одному Шепітському лісництві однієї Берегометської філії. Загалом за фактами розкрадання буковинського лісу відкрито близько 10 кримінальних проваджень. Факти встановили не тільки слідчі ДБР і чернівецькі прокурори. Але й за їхніми слідами співробітники департаменту безпеки галузевого підприємства-монополіста, які при перевірці усіх своїх буковинських філій у кожній знайшли правопорушення із завданими державі великими збитками. Я писала про це не так давно на підставі документів перевірок. Тому однозначно можна говорити про невиконання або неналежне виконання галузевими високопосадовцями [PERSON] і [PERSON] своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним та громадським інтересам. Це називається службовою недбалістю, для якої в Кримінальному кодексі України є окрема стаття. Врешті, я її процитувала.» (а/с 13). Наведені висловлювання у вказаних публікаціях позивач вважає такими, що принижують його честь, гідність та дулову репутацію як директора Подільського лісового офісу державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», який координує діяльність філій підприємства розташованих на території Чернівецької, Тернопільської та Хмельницької областей, та депутата Чернівецької обласної ради. Слід зазначити, що факт зайняття позивачем посади директора Подільського лісового офісу державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», а також те, що він є депутатом Чернівецької обласної ради є загальновідомим, визнається сторонами, а тому в силі вимог ст. 82 ЦПК України вказані обставини визнаються такими, що не підлягають доказуванню. Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом із тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб. Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно зі статтею 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 (провадження № 12-110гс19) зроблено правовий висновок такого змісту: при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Крім того, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час, як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права. Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, слід відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак у цілому контексті є оцінюючими судженнями з урахуванням вживаних слів та виразів із використанням мовностилістичних засобів. Судження - це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Таким чином, одним із основних питань, яке підлягає вирішенню у даній категорії справ, є визначення характеру поширеної інформації та з`ясування, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії» («Lingens v. Austria») зазначив, що свобода вираження поглядів гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 статті 10 Конвенції свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» або тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе. Слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Пункт 2 статті 10 Конвенції майже не надає можливостей для обмеження свободи вираження поглядів, коли йдеться про виступи політиків або про питання, які становлять суспільний інтерес. Крім того, межа допустимої критики щодо публічної особи є ширшою, ніж щодо приватної особи. На відміну від останнього, перший неминуче та свідомо йде на те, щоб усі його слова та вчинки були об`єктом пильної уваги з боку журналістів та широкого загалу, тому має виявляти більшу толерантність (рішення ЄСПЛ від 15 липня 2010 року у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» («Gazeta Ukraina-Tsentr v. Ukraine»), № 16695/04, § 46). У рішенні ЄСПЛ від 02 червня 2016 року у справі «ТОВ «Інститут економічних реформ проти України», заява № 61561/08, розглядаючи питання забезпечення балансу між свободою вираження поглядів та захистом репутації особи, суд зазначив, що відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції існує мало можливостей для обмеження політичних висловлювань чи дебатів з питань, що становлять суспільний інтерес, при цьому високий рівень захисту свободи вираження поглядів буде надаватися у випадках, коли висловлювання стосуються питання, що становить суспільний інтерес. У Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя визначено, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). Зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. ЄСПЛ неодноразово констатував, що має проводитися вагоме розрізнення між твердженнями про те, що особа лише підозрюється у вчиненні певного злочину, і відвертим визнанням того, що особа його вчинила (Bohmer v. Germany, 54, 56, Nestak v. Slovakia, 88-89). Слід принципово розрізняти повідомлення про те, що когось лише підозрюють у вчиненні злочину та чітку заяву, зроблену за відсутності остаточного вироку, про те, що особа вчинила злочин. При вирішенні питання про порушення права на презумпцію невинуватості необхідно брати до уваги не лише зміст конкретних висловлювань, а й контекст, в якому вони були зроблені. Так, як було встановлено судом, позивач є публічною особою, зокрема обіймає посаду директора Подільського лісового офісу державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», який координує діяльність філій підприємства розташованих на території Чернівецької, Тернопільської та Хмельницької областей, а у своїх публікаціях відповідач аналізує інформацію опубліковану на офіційному сайті Державного бюро розслідувань проте, що ДБР викрило злочинну групу лісівників Буковини, які на незаконних порубках завдали державі збитків на 2 млн гривень на вказану інформацію міститься посилання у дописі, опублікованому відповідачкою на своїй сторінці 26.08.2023 року. Незважаючи на форму викладу, по своїй суті поширена відповідачкою інформація є власною оцінкою (інтерпретацією) певних подій та отриманих нею відомостей, не містить фактичних тверджень про вчинення конкретно позивачем правопорушень, а спрямована на привернення уваги громадськості до питань незаконної вирубки лісів та дає можливість читачу самостійно проаналізувати відомості висвітлені у дописі, про що також свідчить допис опублікований 07.11.2023 року в якому зазначено зокрема наступне: «За будь-яких розкладів і будь-якої своєї ролі у цій грі директор Подільського лісового офісу "аграрій" [PERSON] зобов`язаний був одразу якщо не скликати прес конференцію з приводу викритих правоохоронцями протизаконних дій своїх підлеглих, то хоча б публічною заявою пояснити громадськості та власнику ресурсу, які будуть застосовані ним міри для припинення крадіжок державного лісу в час війни і унеможливлення їх в майбутньому після Перемог». Слід також зазначити, що [PERSON] є членом Національної спільки журналістів України, власним кореспондентом газети «Зеркало недели» та висвітлення нею інформації щодо незаконної вирубки лісів має значний суспільний інтерес. З системного аналізу наведеного вбачається, що позивач, обіймаючи державну посаду, зокрема, директора Подільського лісового офісу державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», мав бути відкритий для суворої критики і пильного нагляду громадськості, а межа допустимої критики щодо такої особи є значно ширшою. Оспорювана інформація стосується не приватного життя позивача, а його сфери діяльності, що підтверджується проявом суспільного інтересу до особи позивача та його дій на посаді з боку відповідача, що обумовлено характером її діяльності як журналіста. Таким чином, суд приходить до висновку, що поширена відповідачем інформація щодо позивача, який обіймає публічну посаду, є не фактичним твердженням, а оціночним судженням, відображає суб`єктивні думки відповідачки, засновані на особистому сприйнятті певних подій та їх власній оцінці, а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed