Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач 10.10.2023 року звернувся з позовною заявою, в якій просить суд здійснити поділ квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. Визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період шлюбних відносин була придбана квартира [ADDRESS] , згідно нотаріально-завіреного договору купівлі-продажу від 26.10.2007 року, за 465322,0 (чотириста шістдесят п`ять тисяч триста двадцять дві грн. 00 коп.) гривень. В якості покупця квартири була вказана лише [PERSON] , що не є будь-яким порушенням чинного законодавства у тому числі права на частку в спільному майні подружжя, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. На підставі вказаного вважає, що вказана квартира є спільним сумісним майном подружжям. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, подав до суду заяву в якій позов підтримав та просили суд слухати справу за його відсутності. Представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Судом встановлено, що [PERSON] , одружився з відповідачкою [PERSON] , [INFO] . В період шлюбних відносин нами була придбана квартира [ADDRESS] , згідно нотаріально-завіреного договору купівлі- продажу від 26.10.2007 року, за 465322,0 гривень. В якості покупця квартири була вказана [PERSON] . Однак, 18.01.2017р. відповідачка [PERSON] здійснила дарування всієї цієї квартири громадянці [PERSON] . Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2023 року по справі № 487/6342/18, визнано недійсним з моменту укладення договір дарування квартири [ADDRESS] , укладений 18 січня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. Поновлено право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як зазначено в ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ст. 368 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст. 65 СК України). Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст. 70 СК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, а саме: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину кв. [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційної до розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 2863,42 грн., понесені позивачем та підтверджені наданою нею квитанцією про сплату судового забору.

Outcome: approved