Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

12.06.1996 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, який зареєстрований Запорізькою товарною біржею «Гілея» . Представник позивача Кушнір Ольга Михайлівна, яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до\~\~ [PERSON] , третя особа\~Запорізька товарна біржа «Гілея» про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним та просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] (після перейменування згідно з розпорядженням голови Заводської районної адміністрації №576 від 29.04.1996 р. «Про зміну нумерації житлових будинків по [ADDRESS] , який належав [PERSON] , було присвоєно адресу: [ADDRESS] ) укладеного на Запорізькій Товарній Біржі «Гілея» №783/2516 від 12.06.1996 року, між покупцем [PERSON] та продавцем [PERSON] , дійсним. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2023 року відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та позивача. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. В судове засідання представник третьої особи Запорізької Товарної Біржі «Гілея» не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. В своїх поясненнях від 08.11.2023 року повідомили, що просять розглядати справу за відсутності представника та задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, 12 червня 1996 року між позивачем та відповідачем, був укладений договір купівлі-продажу будинку, який зареєстрований Запорізькою Товарною Біржею «Гілея» за №783/2516 від 12.06.1996 року. За умовами договору продавець продала, а покупець придбала житловий будинок [ADDRESS] , розташований на присадибній земельній ділянці розміром 416 кв.м. Житловий будинок загальною площею 40,60 кв.м. складається з трьох кімнат, житловою площею 25,50 кв.м. та підсобних приміщень. Відчужуваний житловий будинок належав [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданий Запорізьким ГЖУ 07.07.1992 року №312. Житловий будинок був проданий за 300000000 карбованців, які продавцем отримано повністю до підписання договору. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради №18/2 від 25.01.1996 року «Про перейменування вулиць у Заводському районі» розглянувши матеріали комісії про найменування вулиці у Заводському районі, виконавчий комітет Запорізької міської ради народних депутатів вирішив: 1) вулицю, яка пролягає в с.Підпорожнянка, дати назву «вулиця імені Бодянського», 3)Міжміському бюро технічної інвертиріфзації провести нумерацію будинків при оформленні документів на власні будинки згідно з рішенням. Відповідно до інформаційного листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» вих. №4293 від 23.08.2023 року, вивченням матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ) встановлено: Згідно з розпорядженням голови Заводської районної адміністрації №576 від 29.04.1996 р. «Про зміну нумерації житлових будинків по [ADDRESS] , який належав [PERSON] , було присвоєно адресу: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Так, сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі-продажу, про предмет договору і ціну та відбулося виконання договору як з боку покупця, яка здійснила оплату, так і з боку продавця, яка прийняла оплату та передала у володіння і користування позивачу [PERSON] житловий будинок за вищевказаною адресою. \~ \~ \~ \~Укладений договір сторонами нотаріально не посвідчувався, факт вчинення правочину посвідчено Президентом Запорізької Товарної Біржі «Гілея» [PERSON] та зареєстровано за №783/2516 від 12.06.1996 року. \~ \~ \~ \~Таким чином, всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, тому договір купівлі-продажу може бути визнаний дійсним в судовому порядку, що передбачено ст..47 ЦК України в редакції 1963 року, за якою, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Зазначений договір купівлі-продажу будинку був зареєстрований в ТОВ ЗМБТІ до реєстрової книги №236 за №26381, на підставі чого, [PERSON] був виданий технічний паспорт на придбаний будинок. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.1 Закону України «Про товарну біржу», товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Крім того, ст.2 Закону України «Про товарну біржу» встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, договір не містить умов, які б суперечили закону, а отже є вчиненим у встановленому законом порядку і відповідно дійсним. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Положеннями ч.4 ст.203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За нормами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якою передбачено, що у разі недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Виходячи зі змісту договору купівлі-продажу від 06.04.1996 року, сторонами виконані умови договору у повному обсязі. Таким чином, усі суттєві умови договору, про які сторони домовлялися під час його підписання, ними виконані, повне виконання договору здійснилося. Тому Позивач на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на частину будинку і правомірно володіє нею. Всі зобов`язання за договором сторони виконали, договір ніким не оскаржено. У зв`язку зі змінами в законодавстві, що регулює правовідносини з приводу купівлі-продажу нерухомого майна. Позивач позбавлений можливості реалізувати право власності на нерухоме майно, а тому звертається до суду за захистом своїх прав. Таким чином, враховуючи вищенаведене та ті обставини, що відповідачем по справі відзиву, заперечень проти заявлених позивачем позовних вимог не надійшло, підстави позову відповідачем не оспорені, на теперішній час позивач не може розпоряджатись належним їй будинком, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 12.06.1996 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню за вищевикладеними підставами.

Outcome: approved