Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача [PERSON] адвокат Плетенко К.Ю. звернулась до суду з позовом, в якому просить суд: визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право проживання та користування жилим приміщенням квартирою за адресою: [ADDRESS] , що є підставою для подальшої реєстрації за цією адресою. В обґрунтування\~пред`явлених\~позовних вимог\~представником позивачки\~вказано,\~що [PERSON] з 2015 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Від даних відносин мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька постійно проживала та була зареєстрована з батьком за адресою: [ADDRESS] . Позивач також проживала у вказаній квартирі без реєстрації. З 2015 року позивач з чоловіком і донькою проживали разом, вели спільне господарство. Згодом [PERSON] було призвано на військову службу під час загальної мобілізації, через введення воєнного стану в Україні [INFO] . [INFO] [PERSON] помер під час участі у бойових діях. \~Вищевказані обставини встановлені рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 грудня 2022 року у справі №209/2152/22 за заявою [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 07 січня 2023 року. Квартира за адресою: [ADDRESS] , є двокімнатною загальною площею 30,52 м.кв. Квартира не приватизована та перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Кам`янське. У квартирі були зареєстровані чоловік позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , його матір [PERSON] , яка померла [INFO] , та є зареєстрованими його брат [PERSON] , [INFO] , та його малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Після смерті чоловіка позивач разом з малолітньою донькою проживають у квартирі. Зазначена квартира є єдиним місцем фактичного проживання позивача та її малолітньої доньки. Цю квартиру позивач вважала та вважає своєю, мешкає у квартирі по теперішній час, сплачує комунальні послуги, ремонтує, утримує її в належному технічному стані, тобто відноситься як до свого майна, іншого місця проживання позивач не має, зазначена квартира є постійним місцем проживання позивача, що підтверджується доданими до позовної заяви Актами про проживання без реєстрації позивачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2015 року по теперішній час. Відповідач [PERSON] хоча і є зареєстрованим, проте не проживає у квартирі з 6 років. Процесуальні дії у справі. . Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання у загальному порядку позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с.45) Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с.59) Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву щодо розгляду справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скориставсья та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Представник третьої особи Кам`янської міської ради в особі Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста в судове засідання не з`явився, надав суду заяву щодо розгляду справи за його відсутності. Рішення просив винести згідно чинного законодавства. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 2015 року. Згідно витягу з реєстру Кам`янської територіальної громади від 16.11.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.11) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 24.05.2019 року №2649/13, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) вчинено відповідний актовий запис №557. (а.с.13) Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 грудня 2022 року у справі №209/2152/22 встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 07 січня 2023 року. (а.с.14-15) 15.05.1992 року на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпродзержинська виданий ордер на житлове приміщення №294 на ім`я [PERSON] на родину з трьох осіб, в т.ч. [PERSON] та [PERSON] . (а.с.17) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.18) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.19) Згідно довідки ТОВ «Абонент ХХІ» №001206826 від 30.11.2023 року уповноваженим квартиронаймачем квартири [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] ; у квартирі зареєстровані її сини [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та онука [PERSON] , [INFO] . (а.с.21) Згідно Акту про проживання без реєстрації №120 від 03.05.2022 року наданого КП КМР "Добробут" [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживав та був зареєстрований її цивільний чоловік [PERSON] , [INFO] . Проживали в цивільному шлюбі на протязі 5 років та вели спільне господарство до дня смерті [INFO] . (а.с.22) Згідно Акту про проживання без реєстрації №120 від 05.04.2023 року наданого КП КМР "Добробут" [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2015 року та по теперішній час. Разом з нею проживає та зареєстрована її донька [PERSON] , [INFO] . (а.с.23) Згідно копій платіжних інструкцій [PERSON] здійснюється оплата за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] . (а.с.24-27) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем проживання є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги. Стаття 47 Конституції України\~гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Житлові правовідносини щодо забезпечення прав громадян на житло, належне використання і схоронність житлового фонду встановлені\~Житловим кодексом України. У статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно\~ст. 61 ЖК України\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до норм\~ст. 64 ЖК України\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За вимогами\~ст. 65 ЖК України\~наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Згідно п. 15\~постанови Пленум Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Згідно правового висновку Верховного Суду України, визначеного у постанові від 11 липня 2012 року по справі № 6-60цс12, з урахуванням положень статей\~64,\~65 ЖК України\~осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч.1 і 2\~ст. 64 ЖК). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Так, у рішенні ЄСПЛ у Справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Заява № 30856/03) у п. 40 зазначено, що згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Прокопович проти Росії» (Prokopovich v. Russia), заява № 58255/00, п. 36, ECHR 2004-XI (витяги). П. 41. зазначеного рішення - Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 13 травня 2008 р. у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» (McCann v. the United Kingdom), заява № 19009/04, п. 50). У п. 42 Рішення - Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (див. рішення від 18 грудня 2008 р. у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47). Згідно до ч. 1\~ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У відповідності до ч. 2\~ст. 106 ЖК України, у разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що позивач [PERSON] постійно проживає і користується, як член родини особи, яка була зареєстрована і проживала у квартирі по [ADDRESS] , також вона не має у власності або користуванні іншого житла, а тому, виходячи зі змісту\~ст. 47 Конституції України, ч. 1 ст.\~64, ч. 2 ст.\~65, ст.\~106 ЖК України, за період понад 8 років, набула право на користування спірної квартирою. За таких обставин, слід вважати доведеними факти, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог, тому, позов про визнання особи такою, що набула право проживання та користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved