Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Смідинської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що подружжя [PERSON] та [PERSON] (надалі спадкодавець) перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали у житловому будинку [ADDRESS] . За життя, вони не оформляли правовстановлюючі документи та право власності на вказаний житловий будинок і господарські будівлі та споруди. У спільному шлюбі мали двох дітей, дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частку будинковолодіння. Спадкодавець прийняла спадщину шляхом вступу в управління, володіння та нагляду за спадковим майном з серпня 2003 року, але не оформила спадкових прав. За життя заповіла майно позивачу. Надалі, [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на будинковолодіння. Позивач прийняла спадщину за законом шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказуючи, що 03.06.2021 р. зверталася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище нерухоме майно, однак, у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно, просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує. Смідинською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, з позовом згідні. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 17) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов входить житловий будинок, збудований у 1974 році, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві (особовий рахунок № [NUMBER] ) [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги №3 виданим виконкомом Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області (а.с. 19). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 53). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 50). Відповідно до довідки виконавчого комітету Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області від 08.05.2020 р. №111 після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняла дружина [PERSON] в передбачений законодавством строк шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 20), яка відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР є такою, що прийняла спадщину. [PERSON] та [PERSON] , як дочки спадкодавця, жодних дій для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] не вчиняли і відповідно до положень ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважаються такими, що відмовилися від спадщини. [PERSON] померла [INFO] (а.с. 18). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Руднянською сільською радою Старовижівського району Волинської області 26.12.2006 р., відповідно до якого належне їй майно заповіла дочці [PERSON] (а.с. 16). Позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 11-12). Рішенням Старовижівського\~районного суду\~Волинської області\~від 25.11.2020\~р.\~у справі\~№168/765/20 встановлено факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с. 21-22). 03.06.2021 р. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю земельну частку (пай) (а.с. 24). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 26.12.2006 р., не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 55-56). Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як дочка спадкодавця, є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка відповідно до положень ст.ст. 1268, 1270 ЦК України\~у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Постановою нотаріуса від 03.06.2021 р. позивачу відмовлено видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] та належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку з тим, що право власності на зазначений житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно (а.с. 31). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи №15-2021 до майна померлої [PERSON] (а.с. 40-54), з яких також видно, що ніхто, крім позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved