Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

25.01.2024 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS] . Заявлені вимоги мотивує тим, що 18.10.2023 між нею та [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці площею 0,0181 га, кадастровий номер 7410100000:01:045:0065, яка була придбана позивачем разом з житловим будинком. На підставі договорів купівлі-продажу державним реєстратором - приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Число С.М. видано витяги з Державного реєстру речових прав №350941420 від 18.10.2023 про реєстрацію за позивачем права власності на земельну ділянку та №350940881 від 18.10.2023 про реєстрацію права власності на житловий будинок. В п.1.5. договору купівлі-продажу житлового будинку зазначено, що у житловому будинку на час укладання договору зареєстрований [PERSON] , 1964 року народження, якого продавець через свого представника зобов`язувався зняти з реєстрації у триденний термін з дня підписання договору, але представник продавця своїх обов`язків не виконав, [PERSON] з реєстрації не зняв. Відповідач зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] , однак в ньому не проживає, його особистих речей у будинку немає, комунальні послуги не сплачує, членом сім`ї позивача не являється, тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом, оскільки відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Ухвалою судді від 06.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник третьої особи Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, надали заяву про розгляд справи без участі представника Управління адміністративних послуг ЧМР. Ухвалою суду від 10.04.2024 постановлено про проведення заочного розгляду справи в порядку, встанволеному ст.ст. 280-281 ЦПК України, та ухвалення заочного рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.10.2023, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Число С.М., [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.7-9). Право власності на вказаний житловий будинок зареєстроване за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.10). Відповідно до п. 1.5 Договору, продавець зобов`язаний зняти з реєстраційного обліку [PERSON] , 1964 р.н., у вищевказаному нерухомому майні у триденний термін з дня підписання договору купівлі-продажу. Згідно довідки № 224 від 11.01.2024, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб [PERSON] , [INFO] , станом на 10.01.2024 року є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] в (а.с. 18). Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Згідно положень ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У постанові ВСУ від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709 цс 16 роз`яснив, що згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь- яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Відповідно до абзацу 2 п. 34 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Отже, позивач є єдиним власником нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] в, в силу ст. 391 ЦК України має право на власний розсуд визначити, яким шляхом необхідно усунути її порушене право, обравши усунення перешкод шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. [PERSON] не є членом сім`ї власника майна, тому і використовувати його для проживання законних підстав не має. Отже, відповідач втратив право користування житловим приміщенням у спірному будинку. Враховуючи, що позивач є власником житлового будинку, відповідач не є членом її сім`ї, реєстрація відповідача у житловому будинку порушує права позивача, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені на сплату судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved