Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», інтереси якого представляє- адвокат Гусєв П.В., звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31.12.2022 року об 11 год. 01 хв. в м. Надвірна на вул. Федьковича, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] була зареєстрована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-20806802.У відповідності до умов Договору обов`язкового страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування. Відповідно до постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124 та 130 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулася потерпіла [PERSON] в рамках договору прямого врегулювання та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт та виплачене страхове відшкодування, яке складає 20\~481,10 грн. Згідно зі ст. 38.1.1 Закону України ОСЦПВВНТЗ, Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки відповідач [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то як відповідальна за шкоду особа, повинен відшкодувати Позивачу в порядку регресу виплачене страхове відшкодування. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку\~регресуу розмірі 20\~481,10 грн., витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 4 500,00 грн. та судові витрати на оплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою суду від 13 березня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом та постановлено, що справа буде розглянута у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в позовній заяві та шляхом розміщення оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали суду від 19.04.2024 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд\~справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 31.12.2022 близько 11 год. 04 хв. відповідач [PERSON] в [ADDRESS] , керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «VolkswagenGolf», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності даного маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «VolkswagenPolo», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , який стояв припаркований, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2023 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124 та 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 3 400,00 грн. Дана постанова набрала законної сили 13.02.2023 ( а.с.6). Згідно ч.6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , яким на момент ДТП керував [PERSON] була зареєстрована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-20806802 від 08.02.2022 (а.с. 25). Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних ушкоджень, в результаті чого потерпіла [PERSON] зазнала матеріального збитку. 07 лютого 2023 року потерпіла від дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] . звернулася до Страховика ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с. 9-11). 12.01.2023 року було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується актом огляду транспортного засобу (а.с. 14). Відповідно до ремонтної калькуляції №ІА113114 від 08.02.2023, вартість відновлювального ремонту становить 36\~837,51 грн., вирахування зношення запчастин (НЗС) 70,00% - 16\~356,41 грн., загальна сума (після вирахувань) 20\~481,10 грн. (а.с.15-19). Сума страхового відшкодування у розмірі 20\~481,10 грн. також підтверджується аварійним сертифікатом, справа 10046, повідомлення 113114 (а.с.20). Також між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON] було укладено Договір від 08.02.2023 року про погодження розміру та умов здійснення страхового відшкодування за Полісом ОСЦПВВНТЗ № ЕР-20806802 (а.с.21). На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт № G-10046-1 від 08.02.2023 (а.с. 22). На підставі вище зазначеного страхового акту ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснила [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 20\~481,10 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 34974 від 09.02.2023 (а.с.23). 25.08.2023 року за вих. № 10046/ІНС ПАТ «Страхова компанія\~«Універсальна»на адресу відповідача [PERSON] направила претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 20\~481,10 грн. (а.с.244). Відповідно до ст.38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника абоводія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема у разі, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Факт залишення відповідачем місця пригоди було встановлено судом у постанові від 31 січня 2023 року по справі № 348/18/23, за якою відповідача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП. Посилання сторони позивача про те, що відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, суд до уваги не приймає, оскільки відповідних доказів на підтвердження зазначеної обставини суду надано не було. Згідно ст. 22.1.\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - ЗУ «ОСЦПВВНТЗ») «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Відповідно до\~ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п. 1\~ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що позивач, як страховик, у зв`язку із настанням страхового випадку відшкодував у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до чого, у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи (відповідача) у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з частиною шостою статті 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом Таким чином обов`язок доказування невідповідності розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування розміру заподіяних збитків покладається на відповідача, судом в свою чергу не встановлено, а відповідачем не доведено невідповідності суми виплаченого страхового відшкодування позивачем на користь потерпілої особи. За таких обставин, на підставі викладеного, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про доведеність позивачем ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» заявлених позовних вимог до відповідача [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодуванняу розмірі 20\~481,10 грн., тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Вказані витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України). Згідно із ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої\~статті 137 ЦПК України\~). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ПАТ «Страхова\~компанія «Універсальна»надано договір про надання правової допомоги №20/06/23 від20.06.2023 року (а.с.26-28), та додаткову угоду № 2 до договору про надання правової допомоги №20/06/23 від 20.06.2023 року, з додатком № 1 до додаткової угоди № 2 від 21.02.2024, в яких сторони договору визначили фіксований розмір обчислення гонорару у сумі 4500,00 грн. (а.с.3057). Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача [PERSON] із клопотанням про зменшення витрат на професійну правничу допомогу позивачу.. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги щодо суми витрат про надання професійної правничої допомоги, є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved