Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Представник позивача за первісним позовом адвокат Герасимова Т.І. звернулася до суду із позовом та просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу сторін по справі в період із 01 грудня 1995 року по 25 червня 2022 року; просить визнати їх спільною сумісною власністю земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223384101:01:047:0002; житловий будинок, загальною площею 179,70 кв.м, що розташовані по [ADDRESS] ; просить визнати за [PERSON] , в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 вищезазначеної земельної ділянки та на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку. Посилається на те, що 26 вересня 1995 року було розірвано шлюб між сторонами по справі. Однак у період із 01 грудня 1995 року по 25 червня 2022 року позивач та відповідач проживали однією сім`єю, підтримували подружні стосунки, вели разом домашнє господарство, розпоряджалися спільним бюджетом. За період спільного проживання без реєстрації шлюбу сторонами були придбані квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223384101:01:047:0002; житловий будинок, загальною площею 179,70 кв.м, що розташовані по [ADDRESS] . Оскільки сторони проживали у цей період однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, не перебуваючи при цьому в інших шлюбних відносинах, майно, набуте сторонами по справі під час спільного проживання без реєстрації шлюбу, підлягає поділу між ними. Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва Новака Р.В. від 23 вересня 2022 року було відкрито провадження у даній цивільній справі (а.с.36). Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва Новака Р.В. від 23 вересня 2022 року було задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову (а.с.37). Відповідач [PERSON] 23 листопада 2021 року подала до Печерського районного суду міста Києва зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати спільною сумісною власністю подружжя квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] ; просить визнати за нею право власності на 1/2 частину кожної з квартир. Зустрічний позов [PERSON] мотивувала тим, що погоджується із позовними вимогами [PERSON] в частині встановлення факту проживання однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. Підтверджує, що в період із 01 грудня 1995 року по 25 червня 2022 року проживала спільно із [PERSON] однією сім`єю, вищезазначені об`єкти нерухомості були придбані сторонами по справі за час спільного проживання. При цьому в зустрічному позові наголошує на тому, що сторони по справі в цей період у зареєстрованому шлюбі із третіми особами не перебували. Вважає, що має право на 1/2 частину квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2022 року було прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду із цивільним позовом (а.с.65). Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 листопада 2022 року було задоволено заяву позивача за зустрічним позовом про забезпечення позову (а.с.66). Згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року було постановлено передати вищезазначену справу для розгляду за підсудністю до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області (а.с.92). Ухвалою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Керекези Я.І. від 09 січня 2024 року (а.с.94) було прийнято до розгляду дану цивільну справу (а.с.94). Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року було закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.116). В судове засідання позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направили. Разом з тим, в матеріалах справ наявна заява представника позивача [PERSON] від 09 лютого 2023 року (а.с.67), з якої вбачається, що [PERSON] перебуває за кордоном, позов вони підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, будь-яких заяв чи клопотань до початку розгляду справи по суті не мають, не заперечують проти сумісного розгляду зустрічного та первісного позовів. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направила. Із змісту поданого нею зустрічного позову вбачається, що первісний позов в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу вона визнає в повному обсязі та підтверджує, що в період із 01 грудня 1995 року по 25 червня 2022 року проживала однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, із [PERSON] . При цьому зазначає, що жоден із них не перебував в зареєстрованому шлюбі із третіми особами в цей період. При вирішенні питання можливості розгляду справи по суті та прийняття рішення в контексті повідомлення учасників справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. В підготовчі та судові засідання позивач [PERSON] чи його представник адвокат Герасимова Т.І. не з`явилися. Позивач [PERSON] неодноразово судові повістки за вказаною в позовній заяві його представником адресі місця проживання та реєстрації не отримував. Представник позивача адвокат Герасимова Т.І. тричі повідомлялася на зазначену нею особисто електронну адресу. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області не направляли. В матеріалах справи мається заява представника [PERSON] від 09 лютого 2023 року, з якої вбачається, що позивач [PERSON] перебуває за кордоном, позов вони підтримують в повному обсязі та просять задовольнити, заяв та клопотань до початку розгляду справи по суті не мають. Зустрічний позов [PERSON] отримали. Будь-якої адреси перебування [PERSON] за кордоном не зазначили. Відповідач за первісним позовом [PERSON] п`ять разів судові виклики за адресою, вказаною нею особисто у зустрічному позові як зареєстровану адресу свого місця проживання, не отримувала. Будь-яку іншу адресу Переяслав-Хмельницькому міськрайонному суду Київської області не повідомляла, будь-яких заяв чи клопотань не направляла. Судом додатково здійснено її виклик через оголошення на веб сайті судової влади. В матеріалах справи мається її заява від 07 лютого 2023 року, з якої вбачається, що вона перебуває за кордоном, просить здійснювати розгляд справи без її участі. Будь-якої адреси перебування за кордоном не зазначила. Зважаючи на норми ст. 43, ч. 6 та п. 3 ч. 8 ст. 128, 131 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи та вирішити її по суті. Судом встановлено наступне. Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії № [NUMBER] , виданого 26 вересня 1995 року виконавчим комітетом Ленінського району м.Мінська, вбачається, що 26 вересня 1995 року був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Відповідно до копії договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 24 грудня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Постол Н.І., відповідач [PERSON] придбала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] (а.с.16-19). Із п.5 вищезазначеного Договору вбачається, що Покупець ( [PERSON] ) свідчить, що на момент укладення даного Договору вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с.16). Згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 24 грудня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Постол Н.І., [PERSON] придбала земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223384101:01:047:0002, що розташована [ADDRESS] (а.с.18-19). Із п.3.3. вищезазначеного Договору вбачається, що Покупець ( [PERSON] ) свідчить, що на момент укладення даного Договору вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с.18). До позовної заяви також додана копія державного акту на вищезазначену земельну ділянку (а.с.21-22). Відповідно до копії договору купівлі-продажу, посвідченого 19 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онопченко О.В. (реєстровий номер 2124), позивач за первісним позовом [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.60-61). До зустрічного позову також додані копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 252931769 від 15 квітня 2021 року та № 252932891 від 15 квітня 2021 року (а.с.58-59); копію висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 06/20 від 29 січня 2021 року (а.с.57). Будь-яких інших доказів на підтвердження позовних вимог за первісним та зустрічним позовами до суду подано не було. Суд приймає до уваги подані сторонами докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. В силу ч.ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Головною ознакою проживання однією сім`єю є систематичне ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03 червня 1999 року, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні даному поняттю. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Положеннями ч.1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Із правових позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20 (провадження № 61-7340св22), вбачається, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на статтю 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (статті 77, 81 ЦПК України). Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається із первісного позову, позивач просить встановити факт його спільного проживання із [PERSON] однією сім`єю, без реєстрації шлюбу у період із 01 грудня 1995 року по 25 червня 2022 року. Разом з тим, із копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 24 грудня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Постол Н.І., вбачається, що [PERSON] засвідчує, що на момент укладення договору вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Будь-яких доказів того, що станом на 19 жовтня 2017 року (дата придбання [PERSON] квартир) даний шлюб було розірвано, а якщо й було розірвано, що сторони по справі не перебували у інших шлюбах, суду не надано. Суд не може встановити факт проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу, якщо один з них перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, оскільки це порушує презумпцію одношлюбності, закріплену ст. 25 Сімейного кодексу України. Крім того, позивачем та його представником не поданого жодного доказу на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю із [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за первісним позовом в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу сторін по справі. Оскільки визнання майна спільним майном подружжя та можливий його поділ залежить, в даному випадку, від доведеності факту проживання у період придбання такого майна осіб спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу, однак суд, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , то вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ за первісним та зустрічним позовами задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, відповідно до ст. 3, 4, 21, 25, 74 СК України,

Outcome: dismissed