Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

У листопаді 2023 року представник\~Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»\~звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги\~Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»\~обґрунтовує тим, що 16.05.2017 між АТ КБ «ПриватБанк» та\~ [PERSON] \~було укладено договір фінансового лізингу № KR00А-00000013, відповідно до умов якого лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: Транспортний засіб Renault Duster, 2017 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] вартістю 552100,00 гривень. Відповідно Договору лізингу строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу становить 60 місяців (п. 14.2. Договору лізингу) та складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених у Додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до Договору лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу. 16.05.2017 року лізингодавець та лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу. Враховуючи ту обставину, що відповідач належним чином не виконує свого обов`язку щодо сплати лізингових платежів та неустойки передбачених умовами Договору, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором фінансового лізингу № KR00А-00000013 від 16.05.2017 в розмірі 42498,44 гривень. Також просить вирішити питання про розподіл судових витрат. Від представника позивача адвоката Тер-Товмасян Ю.Г. 15.11.2023 року надано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначає, що відповідач заперечує проти стягнення з нього заборгованості за договором фінансового лізингу в розмірі 42498,44 гривень, оскільки відповідачем здійснювались платежі на погашення вказаної заборгованості в загальному розмірі 4498,44 гривень. Таким чином, заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 14.11.2023 складає 38000,00 гривень. Представником позивача 22.12.2023 року надано відповідь на відзив, відповідно до якої зазначає, що банком з урахуванням коштів, внесених відповідачем після подачі позовної заяви до суду буде розглянуте питання про перерахунок нарахованої заборгованості. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Згідно заяви представника позивача про зменшення позовних вимог, наданої до суду 25.12.2023 року, позивач бажає зменшити розмір позовних вимог та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором фінансового лізингу в розмірі 34200,00 гривень і понесені позивачем судові витрати. Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.38). В судовому засіданні 19.04.2024 представник позивача АТ КБ «Приватбанк» присутній не був, про місце і час судового засідання повідомлений. До початку судового засідання від позивача 01.03.2024 надано заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за Договором в розмірі 26600,00 гривень та понесені позивачем судові витрати. До початку судового засідання, 18.04.2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Тер-Товмасян Ю.Г. надано клопотання про проведення судового засідання без участі відповідача та його представника. При цьому, відповідач визнає, що станом на 19.04.2024 розмір заборгованості, стягнення якої є предметом даної справи, становить 26600,00 гривень. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 16.05.2017 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступник АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу № KR00А-00000013, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1144 (а. с. 10-13). Предметом Договору фінансового лізингу є транспортний засіб Renault Duster, 2017 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] вартістю 552100,00 гривень, що підтверджується Додатком №1 до Договору фінансового лізингу (а.с. 14). Згідно із п. 2.2 статті 2 Договору, лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік виписку, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в статті 14 п. 14.1 цього Договору, Додатку 1 (Специфікації), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та платежі з відшкодувань витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням Договору, на умовах цього Договору.По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами Договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або чинним законодавством України). За змістом п. 2.3. статті 2 Договору, строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу (строк лізингу) зазначений в статті 14 п. 14.2. Договору та складає 60 (шістдесят) місяців. Відповідно до п.2.4 статті 2 Договору, предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії даного Договору. Відповідно до п. 4.2. статті 4 Договору, усі платежі за Договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до графіку та умов цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на транзитний рахунок відповідно до статті 14 п. 14.5. Договору. Лізингові платежі включають: платежі з відшкодування частини вартості предмета лізингу; винагороду лізингодавця за користування предметом лізингу (винагорода); платежі з відшкодування витрат лізингодавця. пов`язаних з порушеннями лізингоодержувача; платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу; платежі з відшкодування витрат адміністративних штрафів, пов`язаних з порушеннями лізингоодержувача; платежі з відшкодування інших витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням цього Договору (в т.ч. не зазначені в Договорі, але що можуть виникнути у лізингодавця при виконанні Договору). За змістом п. 6.2.2. статті 6 Договору, на лізингоодержувача покладено обов`язок сплатити лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу, відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу відповідно до графіку та статті 14 п. 14.3. цього Договору. Відповідно до п. 6.2.3. статті 6 Договору, лізингоодержувач зобов`язався сплатити лізингодавцю винагороду за користування предметом лізингу відповідно до графіку та статті 14 п. 14.3. цього Договору. Окрім цього, у п. 6.2.4. статті 6 Договору, сторони узгодили, що лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю інші платежі відповідно до статті 14 п. 14.6. Договору, в строки, визначені умовами Договору та/або графіком лізингових платежів. Відповідно до п. 6.3.3. Договору лізингу, Лізингодавець має право відмовитись від цього договору шляхом дострокового розірвання у випадках передбачених чинним законодавством України. У відповідності до підпункту «а» пункту 8.1. Договору лізингу, для цілей Договору подією дефолту є, зокрема, затримання сплати лізингових платежів або інших платежів частково або в повному обсязі щонайменше на один календарний місяць. Згідно із п. 8.2.1 Договору лізингу, у разі настанні події дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У п. 8.2.4. Договору зазначено, якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за Договором та повернути предмет лізингу, а лізингодавець має право згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України здійснити одностороннє розірвання Договору з надсиланням лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні. Одностороннє розірвання Договору не звільняє лізингоодержувача від відповідальності за порушення зобов`язань за цим Договором. Разом з тим, п.14.3 статті 14 Договору передбачено лізингові платежі та порядок їх сплати: щомісячно, згідно з графіком, та включають в себе: платіж з відшкодування частини вартості предмета лізингу у розмірі згідно з додатком 2; винагорода за користування предметом лізингу в розмірі 28% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмету лізингу; платежі з відшкодування лізингодавця, пов`язаних зі старуванням предмету лізингу за цим Договором згідно з додатком 2. Відповідно до п. 14.10 статті 14 Договору, щомісяця в період сплати лізингових платежів лізингоодержувач сплачує лізинговий платіж в розмірі 16190,42 гривень та відшкодовує лізингодавцю всі витрати, що пов`язані з виконанням Договору, та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточному місяцю. У відповідності до п. 14.7. статті 14 Договору, після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу, але не пізніше дати укладення Договору, лізингоодержувач вносить авансовий лізинговий платіж у розмірі 138500,00 гривень. Згідно із п. 9.2. статті 9 Договору, у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань, передбачених пунктами 6.2.2., 6.2.3. Договору, щодо сплати винагород та відшкодувань вартості предмета лізингу, Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. На виконання умов договору фінансового лізингу 19.05.2017 лізингодавець та лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу, відповідно до якого позивач передав відповідачу у користування транспортний засіб Renault Duster, 2017 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] вартістю 552100,00 гривень, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 16). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором лізингу № KR00А-00000013 від 16.05.2017, укладеного між ПриватБанк та [PERSON] , станом на 26.06.2023 року, заборгованість у вигляді залишку вартості предмету лізингу в т.ч. несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування складає 42498,44 гривень (а.с.17-18). Позивачем надано виписки по рахунку [NUMBER] за період з 16.05.2017 по 26.06.2023, по рахунку [NUMBER] за період з 16.05.2017 по 26.06.2023, по рахунку [NUMBER] за період з 16.05.2017 по 26.06.2023, по рахунку [NUMBER] за період з 16.05.2017 по 26.06.2023, клієнт: [PERSON] (а.с.19-30). Відповідачем по справі [PERSON] 13.11.2023 року АТ КБ «ПриватБанк» було надіслано пропозицію щодо мирного врегулювання судового спору (а.с.59-60). Відповідачем [PERSON] частково вносилось погашення за договором лізингу № KR00А-00000013 від 16.05.2017 на рахунок одержувача [NUMBER] , а саме: 22.06.2023 платіж у розмірі 500 гривень; 24.07.2023 платіж у розмірі 500 гривень; 23.08.2023 платіж у розмірі 500 гривень; 27.09.2023 платіж у розмірі 500 гривень; 24.10.2023 платіж у розмірі 500 гривень; 08.11.2023 платіж у розмірі 500 гривень; 10.11.2023 платіж у розмірі 1498,44 гривень (а.с. 62-68); 06.12.2023 платіж у розмірі 3800,00 гривень (а.с.77); 10.01.2024 платіж у розмірі 3800,00 гривень (а.с.97); 08.02.2024 платіж у розмірі 3800,00 гривень (а.с.102). Згідно розрахунку заборгованості лізингу, станом на 15.02.2024 року, заборгованість [PERSON] за договором лізингу № KR00А-00000013 від 16.05.2017 становить 26600,00 гривень, яку відповідач [PERSON] визнає (а.с.129-130). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 цього Кодексу). Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 цього Кодексу). Відповідно до частин першої та третьої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Аналогічне визначення договору лізингу міститься у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (чинний на час укладення договору). За статтею 4 цього Закону лізингоодержувач - фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця. До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Правовідносини сторін у цій справі виникли з договору фінансового лізингу та регулюються законом, чинним на час укладення договору фінансового лізингу. За частинами другою, третьою статті 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» обов`язками лізингодавця є: у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору; попередити лізингоодержувача про відомі йому особливі властивості та недоліки предмета лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого предмета лізингу під час користування ним; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу; відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором; прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу або в разі закінчення строку користування предметом лізингу. Лізингодавець може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та інших нормативно-правових актів. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Згідно зі статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, користуючись предметом лізингу, не виконував належним чином умови Договору лізингу, допустив порушення покладених на нього зобов`язань щодо своєчасної сплати лізингових платежів, що є подією дефолту, не повідомив про відмову від договору лізингу в односторонньому порядку у встановлені законом строки, на повідомлення про настання події дефолту жодним чином не зреагував, прострочену заборгованість не сплатив, не сплачує лізингові платежі. Станом на 19.04.2024 року заборгованість відповідача за договором лізингу складає 26600,00 гривень, предмет лізингу позивачу не повернуто, відповідач не заперечує щодо стягнення з нього заборгованості (залишку вартості предмету лізингу) в розмірі 26600,00 гривень, тож позовні вимоги з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог, підлягають до задоволення. Щодо судових витрат При зверненні позивача до суду, ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України у розмірі 2684,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ZZ420B1USQ від 20.07.2023 року. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на При зверненні позивача до суду ним заявлено позовні вимоги майнового характеру та сплачено судовий збір з урахуванням приписів пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ\~«ПриватБанк»50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 1342,00 грн., а інші 50% судового збору, сплаченого АТ КБ\~«ПриватБанк»згідно платіжного доручення № ZZ420B1USQ\~від 20.07.2023\~року(отримувач ГУК у Дн-кій обл/Металург.р-н/22030101) (1342,00 грн. відповідно) повернути позивачу з державного бюджету України. На підставі викладеного та

Outcome: approved