Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач - ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.12.2020 ПАТ «СК «Євроінс Україна» та ТОВ «Індастрі Інкорпорейшн» уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту № 011007-2111-1000348. Предметом Договору страхування від 22.12.2020 №011007-2111-1000348 є страхування транспортного засобу «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] . 05.06.2021 в м. Києві по бульвару Л. Українки, 12 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Застрахованого автомобіля «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля «Audi», держаний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено Застрахований автомобіль «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2021. Враховуючи наявність Договорів страхування власник/страхувальник пошкодженого Застрахованого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з заявою про настання події (КАСКО). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено акти огляду автомобіля та складено калькуляцію № 38693Л, відповідно до якої вартість ремонту автомобіля «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] становить 35 122,62 грн. Внаслідок цього Позивачем, на підставі зібраних документів складено розрахунок суми страхового відшкодування та Страховий акт №38693/21 на суму 31 020,87 грн. Враховуючи, що винуватцями даного ДТП є двоє учасників ДТП, а цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, тому обов`язок відшкодування покладаєтесь безпосередньо на другого винуватця ДТП - [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.08.2023 року відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач копію ухвали суду від 02.08.2023, позовну заяву з додатками не отримав. Конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2020 ПАТ «СК «Євроінс Україна» та ТОВ «Індастрі Інкорпорейшн» уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту № 011007-2111-1000348. Предметом Договору страхування від 22.12.2020 №011007-2111-1000348 є страхування транспортного засобу «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] . [PERSON] 05.06.2021 року о 03 год. 25 хв. у м. Києві на бул. Лесі Українки, 12, керуючи автомобілем марки «Ауді», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: здійснюючи поворот праворуч не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] (водій [PERSON] ). В результаті зазначеної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2021 по справі № 757/33598/21-п, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності закрито. Таким чином, з огляду на те, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП встановлено, що своїми діями [PERSON] порушив пункти 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, а отже ці обставини не потребують доказування, що свідчить про протиправність дій та вину відповідача [PERSON] в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, а також причинний зв`язок між наявною шкодою і протиправним діянням її заподіювача. З наведено вбачається, що при розгляді вказаної справи суд прийшов до висновку про наявність вини [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05.06.2021 року. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 11.04.2012 року по справі № 6-5709св12 зазначено, що порядок звільнення від відшкодування завданої шкоди можливий лише при доведенні, що шкода завдана не з вини особи (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Таким чином, за відсутності преюдиційного доказу вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу - посилання позивача на вину відповідача та заперечення відповідача щодо цього підлягають перевірці судом на загальних підставах, як і встановлення ступеню вини володільців джерел підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Аналогічний висновок міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 17.07.2013 року по справі № 6-13823св13. В іншій справі Вищий спеціалізований суд України зазначав, що у разі відсутності преюдиційного доказу вини особи у завданні шкоди, зазначена обставина підлягає встановленню у ході розгляду цивільної справи. Непритягнення особи до адміністративної відповідальності з будь-яких причин за порушення Правил дорожнього руху, зокрема, і у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Винність особи у вчиненні ДТП, завданні шкоди у цивільній справі повинна бути доведена у загальному порядку на підставі доказів, якими відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України є пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Разом з тим, навіть якщо такий доказ існує (постанова по справі про адміністративне правопорушення, якою встановлений факт ДТП та вина особи), це не звільняє від встановлення судом та доказування сторонами причинного зв`язку між шкодою та ДТП. Такий висновок зазначений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 22.05.2013 року по справі № 6-9016св13. Також, 05.06.2021 р. о 03:25 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Skoda Scala» д.н. [NUMBER] , на бул. .Лесі Українки, біля буд. 12 м. Києві, зі сторони вул. Басейна в бік вул. Новогоспітальна, здійснюючи поворот праворуч на прилеглу територію, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Audi TT» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який в цей час здійснював поворот праворуч в тому ж напрямку, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2021 по справі № 757/33598/21-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи наявність Договорів страхування власник/страхувальник пошкодженого Застрахованого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з заявою про настання події (КАСКО). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено акти огляду автомобіля та складено калькуляцію № 38693Л, відповідно до якої вартість ремонту автомобіля «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] становить 35 122,62 грн. Внаслідок цього Позивачем, на підставі зібраних документів складено розрахунок суми страхового відшкодування та Страховий акт №38693 на суму 31 020,87 грн. було сплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією від 07.07.2021 № 9646. Враховуючи, що винуватцями даного ДТП є двоє учасників ДТП, а цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була, тому обов`язок відшкодування покладається на винуватця ДТП. А отже, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 31 020,62 гривень, то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 15 510,44 грн. (35 122,62/2 (обопільна вина) - 4 101,75 грн (сама франшизи) = 15 510,44 грн.) Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникання цивільних прав та обов`язків є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 цього Кодексу джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана в результаті взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту. Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з п.«В» ч.1 ст.38, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги в порядку субрагації до особи, відповідальної за заподіяний збиток - Відповідача. Згідно з ч.1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди в розмірі 15 510,44 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved