Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Старовижівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований\~тим,\~що [INFO] \~померла баба\~позивача [PERSON] ,\~спадщину після\~смерті якої\~прийняв дядько\~позивача [PERSON] .\~Спадкових прав\~останній не\~оформив та\~13.05.2018\~р.\~помер.\~Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилася спадщина,\~зокрема,\~на житловий\~будинок із\~господарськими будівлями\~та спорудами\~по [ADDRESS] .\~За життя\~ [PERSON] \~склав заповіт,\~відповідно до\~якого вищевказаний\~житловий будинок\~заповів позивачу.\~Вказуючи,\~що він\~звернувся у\~встановленому законом\~порядку та\~строки до\~нотаріуса із\~заявою про\~прийняття спадщини,\~але нотаріус\~йому відмовив\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину в\~зв`язку\~з відсутністю\~правовстановлюючих документів\~на будинок, просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. У підготовче засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві (особовий рахунок № [NUMBER] ) [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги № 5 за 1996-2000 рік с.Сукачі Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області (а.с. 15). Заповіту за життя [PERSON] не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, спадкова справа не заводилася (а.с. 38-40). Відповідно до довідки Старогутівської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 28.12.2018 р. № 602 [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована у [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , (який помер [INFO] ) спадщину після якої прийняв, але не оформив свої спадові права (а.с. 17). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 21). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що за життя [PERSON] 10.04.2018 р. склав заповіт, відповідно до якого житловий будинок та господарські споруди, які розташовані в [ADDRESS] та все майно заповів своєму племіннику [PERSON] (а.с. 16). Позивач [PERSON] є племінником спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про одруження (а.с. 11-14). 21.05.2018 р. позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 41 на звороті), 21.01.2019 р. отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцю земельну частку (пай) (а.с. 18). Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає. З огляду на вказане, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який відповідно до положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Постановою нотаріуса від 20.02.2024 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 20). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом копіями матеріалів спадкової справи №81/2018 до майна померлого [PERSON] (а.с. 41-48), з яких також видно, що інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку спадковому майні та які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved