Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Миргородська міська рада Полтавської області. Свою заяву мотивувала тим, що з 22 січня 1991 року вона зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS] . Спільно з нею постійно проживали та були зареєстровані її батьки [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла її мати [PERSON] , а [INFO] помер батько [PERSON] . За життя батькам на праві часткової власності належало по 1/6 квартири [ADDRESS] . Після смерті матері вона звернулася до Миргородської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було відкрито спадкову справу 452/2005. Після смерті батька в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини не подавала, оскільки вважала що, будучи зареєстрованою за однією адресою з батьками на момент їх смерті, вважається такою, що спадщину прийняла у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 14 квітня 2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Пазинича Р.В. для оформлення спадщини після померлого батька, нотаріусом було зроблено запити до відділу реєстрації виконавчого комітету Миргородської міської ради з метою з`ясування кола осіб, які були зареєстровані з батьками на момент їх смерті, та виявилося, що [INFO] батько [PERSON] зняти з останнього місця реєстрації по [ADDRESS] , а мати знята з реєстрації 21.06.2000 року і інформація про місце їх реєстрації відсутня. 02.11.2023 року вона звернулася до Миргородської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після матері [PERSON] , але нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що неможливо встановити факт місця відкриття спадщини та коло спадкоємців. Чому та з якою метою батьки знялися з реєстрації їй не відомо, адже іншого житла у них не було. Вони постійно проживали з нею до самої смерті і жодного разу не висловлювали бажання змінити місце проживання. Просила визнати факт, що вона, [PERSON] , на момент смерті своїх батьків [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживала з ними за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 20.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 20.02.2024р. підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник заявниці адвокат Яковенко Г.М. заяву підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ній. Від представника Миргородської міської ради до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечували. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з заявницею проживає в одному будинку з 1991 року. З [PERSON] дружила завжди, [PERSON] завжди жила з батьками до їх смерті в квартирі [ADDRESS] , вона їх хоронила. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 11.07.20005 (а.с.11). Також встановлено, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 19.02.2007 (а.с.10). Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на частину квартири [ADDRESS] , яка належала їм на праві часткової власності, кожному по 1/6 частини квартири, відповідно до свідоцтва про право власності серія [NUMBER] від 28.09.1993р. (а.с.12). Як вбачається з копії спадкової справи №452, з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] у встановлений законом строк звернулась її донька [PERSON] . (а.с.48). Постановою державного нотаріуса Миргородської державної нотаріальної контори від 02.11.2023р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки неможливо встановити факт місця відкриття спадщини та коло спадкоємців, у зв`язку з тим, що [PERSON] було знято 21.06.2000р. з останнього місця реєстрації і відсутня інформація щодо зареєстрованого її місця проживання (а.с.58). Також встановлено, що постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Пазинича Р.В. від 17.04.2023 р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири [ADDRESS] , після померлого [INFO] батька [PERSON] , оскільки [PERSON] не подала відповідної заяви про прийняття спадщини у відповідний строк та не надала документів, що підтверджують постійне її проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що спадщину не прийняла (а.с.14). Як вбачається з довідок відділу реєстрації виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області №05.3-11/386 від 31.03.2023р. та №05.3-11/387 від 31.03.2023р., [PERSON] , [INFO] , було знято 02.11.2004р. з останнього місця реєстрації: [ADDRESS] , на час смерті [INFO] . інформація про місце реєстрації [PERSON] в реєстрі Миргородської територіальної громади відсутня. [PERSON] , [INFO] , було знято 21.06.2000р. з останнього місця реєстрації: [ADDRESS] , на час смерті [INFO] інформація про місце реєстрації [PERSON] в реєстрі Миргородської територіальної громади відсутня (а.с.9). Відповідно до акту підтвердження фактичного місця проживання голови будинкового комітету [PERSON] , підпис якої засвідчено організаційним відділом Миргородської міської ради 03.11.2023р., встановлено, що [PERSON] , [INFO] , по 21.06.2000 року була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , з 21.06.2000р. постійно проживала за даною адресою без реєстрації по день смерті [INFO] . Крім того, [PERSON] , [INFO] , по 02.11.2004 року був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , з 02.11.2004р. постійно проживав за даною адресою без реєстрації по день смерті [INFO] [PERSON] з 22.01.1998 р. була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживала постійно зі своїми батьками однією сім`єю по день їх смерті (а.с.16). Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналогічний висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року справа № 205/2102/19-ц. Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази та пояснення свідка, вважаю доведеним факт того, що батьки заявниці [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали разом із заявницею [PERSON] на момент відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] , а тому вимоги про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцями на час відкриття спадщини вважаю законними та обґрунтованими. За даних обставин, суд вважає за можливе встановити факти постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини, оскільки встановлення цих фактів має юридичне значення, а іншим способом встановити такі факти не можливо. Встановлення фактів постійного проживання на момент смерті разом із спадкодавцями необхідно заявниці для подальшого оформлення спадкових прав після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] .

Outcome: approved