Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом за батьком [PERSON] , який помер [INFO] , а також право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом за матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] у с.Сімер Перечинського району Закарпатської області помер її батько - [PERSON] , який заповіту не залишив. Вона та її мати [PERSON] прийняли спадщину за покійним, так як постійно проживали з ним на день смерті та протягом шести місяців за адресою: [ADDRESS] , та вступили в управління та володіння спадковим майном. Вказане стверджується Витягом про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 25 січня 2001 року по 26 січня 2001 року № 61/14-11 від 22 січня 2024 року. Більше спадщини за таким ніхто не прийняв. [INFO] у с. Сімер Ужгородського району Закарпатської області померла її мати [PERSON] . Покійна залишила заповіт, яким все своє майно, зокрема будинок [ADDRESS] заповіла їй (позивачу). Вона прийняла спадщину за матір`ю, так як постійно проживала з нею на день смерті в належному такій будинку [ADDRESS] , що стверджується Витягом про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 23 по 24 березня 2023 року за № 505/14-11 від 18 жовтня 2023 року. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, немає, заяв про прийняття спадщини ніхто не подавав. Таким чином, спадковим майном, що залишилося після смерті батьків, є будинок [ADDRESS] . З метою оформлення спадщини за батьками та отримання свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Маріаша В.І., який відмовив у оформленні спадкування у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на вказаний будинок та відсутністю реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На час побудови будинку у 1968 році не було передбачено отримання правовстановлюючого документу на будинки, побудовані в селах, та реєстрації прав на такі будинки. Належність будинку покійному [PERSON] стверджується Випискою з погосподарської книги № 04/06-21 від 12 січня 2024 року про те, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований особовий рахунок об`єкта погосподарського обліку, забудовником господарства був [PERSON] . Отже, вона та її мати успадкували за законом за покійним [PERSON] по 1/2 частці належного такому будинку, а також вона одноособово успадкувала за заповітом за матір`ю 1/2 частку вказаного будинку. На даний час за її замовленням виготовлений технічний паспорт на вказаний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. З огляду на вищевикладене просить позов задовольнити. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 січня 2024 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Ганька І.І. Ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за заповітом, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала заяву про проведення розгляду справи без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити. Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача у підготовче судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та не заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 29 січня 2001 року (а. с. 6, 9, 11, 12). Також суд встановив, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований особовий рахунок об`єкта погосподарського обліку № [NUMBER] в по господарській книзі № 2 за 2016-2019 роки; забудовником господарства був [PERSON] , про що свідчить Виписка з погосподарської книги, видана Сімерським старостинським округом Перечинської міської ради Закарпатської області 12 січня 2024 року за № 04/06-21 (а. с. 23). Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим Кодексом чинності. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася 26 січня 2001 року і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним застосувати до даних правовідносин норми ЦК УРСР. Так, відповідно ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Однак, відповідно до ст. 548 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] та її мати (дружина спадкодавця) [PERSON] як спадкоємці першої черги протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступили в управління спадковим майном, так як були зареєстровані та проживали у останньому, згідно ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовилися (а. с. 17, 18), тому вважаються такими, що її прийняли у рівних частках (по 1/2). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 7550960 та Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 75508372 від 22 січня 2024 року, наданих приватним нотаріусом Маріашем В.І., спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , 1936 року народження, який помер [INFO] , не заведена (а. с. 16, 19). Однак, [INFO] мати позивача [PERSON] - [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27 березня 2023 року (а. с. 6, 10, 11, 12, 18). Враховуючи те, що спадщина за спадкодавцем [PERSON] відкрилася 24 березня 2023 року, тому відносини спадкування регулюються правилами ЦК України. Згідно Витягу про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 23 по 24 березня 2023 року, наданого Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області 18 жовтня 2023 року за №505/14-11, за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані, зокрема, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 20). Також суд встановив, що [PERSON] на випадок смерті все належне їй майно, житловий будинок з його надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , і те, що буде належати їй по закону, заповіла своїй дочці [PERSON] , 1974 року народження, про що свідчить заповіт від 15 грудня 2005 року, посвідчений секретарем виконкому Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області Пекар М.С. та зареєстрований в реєстрі за № 88 (а. с. 13, 14-15). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 75435440 від 16 січня 2024 року, наданого приватним нотаріусом Маріашем В.І., спадкова справа стосовно спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена (а. с. 21). Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Маріаша В.І. від 23 січня 2024 року № 51/01-16 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та як спадкоємцю за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , і яка прийняла спадщину, але не оформила своїх прав за чоловіком [PERSON] , на відповідні частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] , так як відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на вказане нерухоме майно та відсутні відомості про реєстрацію права власності на зазначене майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 22). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 350883156 від 18 жовтня 2023 року відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження у вказаних реєстрах щодо майна по [ADDRESS] також відсутні (а. с. 25). Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1217, 1223 ЦК України). Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, враховуючи те, що [PERSON] на час відкриття спадщини як за [PERSON] , так і за [PERSON] постійно проживала разом із останніми, від спадщини протягом строку, встановленого ст. 553 ЦК Української РСР та ст. 1270 ЦК України, не відмовилася (а. с. 6, 9, 10, 16, 17, 18, 19, 20, 21), а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті спадкодавців не встановлено, тому вважається такою, що прийняла її за ними одноосібно. Оскільки у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 42 від 23 січня 2024 року позивачем сплачено 1 277,00 грн судового збору (а. с. 34). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, [PERSON] з державного бюджету слід повернути 638,50 грн (1 277,00 грн х 50%), а інші 50% судового збору стягнути на її користь з Перечинської міської ради Закарпатської області, що відповідає положенням ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved