Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -25 травня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, який між ними було розірвано рішенням Хустського районного суду від 29 травня 2018 року; -за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею; -відповідно до рішення Хустського районного суду від 2 листопада 2017 року /справа №309/1971/17/ було винесено рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання їхнього сина - [PERSON] в розмірі по 1000грн. щомісячно; -відповідно до рішення Хустського районного суду від 12 листопада 2018 року /справа №309/2818/18/ розмір стягуваних з відповідача аліментів було змінено та ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття; -з моменту присудження аліментів витрати на утримання їхнього з відповідачем сина значно зросли, дитина росте і потребує додаткових витрат на повноцінне харчування, вітаміни, одяг, взуття, фізичний розвиток та інше, через що вона змушена звернутися до суду з даним позовом, адже присудженої суми замало для належного матеріального забезпечення дитини; -відповідач жодної участі у вихованні та житті їхньої дитини не приймає, матеріально його не забезпечує; -в добровільному порядку домовитися з відповідачем щодо збільшення розміру аліментів на утримання їхньої спільної дитини не вдалося; -відповідач за своїм станом здоров`я, працездатності та матеріального достатку в змозі надавати більшу матеріальну допомогу своєму сину; -відповідач є молодою людиною працездатного віку, офіційно зареєстрований як фізична особа підприємець, вид діяльності роздрібна торгівля, інших утриманців немає, тому спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, аніж 2000грн.; -станом на сьогоднішній день, враховуючи прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, відповідач надає неналежне матеріальне утримання своєму сину, звернулася до суду з позовом та просить: змінити розмір стягуваних аліментів згідно рішення Хустського районного суду від 12 листопада 2018 року та стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 5000грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, у поданій нею позовній заяві /а.с.1-2/ просила розглянути справу в її відсутність. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.19/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] /а.с.5/, який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні /а.с.6/. Рішенням Хустського районного суду від 12 листопада 2018 року було змінено розмір стягуваних аліментів, встановлений рішенням Хустського районного суду від 2 листопада 2017 року, та вирішено в подальшого стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття /а.с.9-11/. Відповідно до ст.192 СК України: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ні позивач, ні відповідач не надали суду ніяких доказів про обставини, які враховуються при збільшенні розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України: зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені цим Кодексом. Але при цьому суд враховує те, що, відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України: обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Неповнолітній дитині сторін на теперішній час виповнилося 10 років, а тому він має потреби у достатньому матеріальному забезпеченні. Загальновідомою є та обставина, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною та такою, де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але такий за високих цін на товари споживання є далеко не достатнім для дітей відповідного віку. За цих обставин, суд погоджується з тим, що витрати позивачки на утримання неповнолітньої дитини, якій виповнилося 10 років, є значно вищими, ніж вона їх може забезпечити /харчування, одягання, лікування, забезпечення розумового, духовного, морального і соціального розвитку/. А звідси, дані обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони є природними потребами. Крім того, суттєво збільшився розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років в період часу з 12 листопада 2018 року /день ухвалення Хустським районним судом рішення про зміну розміру стягуваних аліментів/, коли прожитковий мінімум на дитину сторін /тоді віком до 6 років/ був встановлений в розмірі 1559грн.00коп., до теперішнього часу, коли прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі 3196грн.00коп.. Ця обставина є також загальновідомою, а тому не підлягає доказуванню.\~ На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлено факт погіршення матеріального стану позивачки. Але, враховуючи принцип розумності та справедливості, з урахуванням того, що: -відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2024 року 3196грн.00коп.; -в теперішній час мінімальний рекомендований розмір аліментів на кожну дитину віком від 6 до 18 років становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /тобто на теперішній час 3196грн.00коп./; -позивачка не надала суду ніяких доказів поліпшення матеріального стану відповідача до такого стану, щоб він мав можливість сплачувати аліменти по 3196грн.00коп. щомісячно /як вона просить в позовній заяві/, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розміру аліментів, до якого необхідно їх збільшити, слід задовольнити частково, змінивши розмір стягуваних аліментів, встановлений рішенням Хустського районного суду від 12 листопада 2018 року, та стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі по 2800грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На думку суду ніяких причин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати на користь позивачки аліменти у такому визначеному збільшеному розмірі по 2800грн. щомісячно, не встановлено. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211грн.20коп., від сплати якого позивачка звільнена. Відповідно до абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial