Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

У грудні 2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Інвест Фінанс») про\~стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обгрунтовано тим, що 03.02.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір №10003093710, який підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до цього договору товариство надає позичальнику кредит у розмірі 10000 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, вказаної позичальником. 05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №556/ФК-22, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, й відповідача на суму 34294 грн, з яких: 10\~000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 24294 грн - сума заборгованості за відсотками. Оскільки до теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому, просить стягнути з [PERSON] на користь\~ТОВ «Діджі Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34294 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн та витрат на провову допомогу в розмірі 3000 грн. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.51). Представник позивача ТОВ «Діджі Фінанс» Чернуха Т.М. в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо винесення по справі заочного рішення не заперечує (а.с.55). Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з`явився,?про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку, через засоби поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України (а.с.60,63,66), відзив на позов не подавала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно в установленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставлення електронного документу (а.с. 53,64). Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у разі якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; він не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, з письмової згоди представника позивача, виносить рішення на\~підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому\~ст.280 ЦПК України. Суд вважає\~можливим провести\~розгляд справи\~по суті\~без участі\~сторін,\~оскільки в\~матеріалах справи\~достатньо даних\~про права і взаємостосунки сторін. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 03 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №10003093710, акцепт оферти, який підписано електронним підписом, у відповідності до Оферти (Пропозиції), згідно з пунктами 1.1-1.4 якого товариство надало останньому (позичальнику) кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором; сума на який надається кредит 10 000 грн, тип кредиту кредит; строк на який надається кредит - 30 календарних днів; дата повернення кредиту вказується в графіку платежів/розрахунків, що є Додатком №1 до цього Договору; строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим договором. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за процентною ставкою, в межах строку кредиту, передбаченого п.1.3. договору; в межах строку, на який було продовжено строк кредиту за домовленістю сторін. Якщо за ініціативою позичальника у межах строку, визначеного в п. 1.3 договору, або протягом трьох робочих днів, що слідують за датою закінчення такого строку, відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, то позичальник як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на процентну ставку на новий строк кредиту. У випадку користування кредитом понад строк, встановлений в п. 1.3 цього договору, без укладення відповідної угоди про продовження строку кредиту, особливі умови, встановлені для позичальника промокодом за програмою лояльності втрачають силу, застосовується базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування кредитом підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою. Кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту ( а.с.5-10). Як вбачається із Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту № 10003093710 від 03.02.2021 сторонами підписаний графік платежів/розрахунків загальної вартості кредиту. Вказаний документ підписаний електронним підписом [PERSON] та представника банку і датовані 03.02.2021 (а.с.9 зворот -10). Положеннями п.п.1 п.5.4 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний у встановлений цим договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи, пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені цим договором (а.с.7). В п.п. 9.14 Кредитного договору, відповідач підтвердив, що перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно дост. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч. 1, 2ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг`та розміщена на Веб-сайті Товариства; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Інвест Фінанс» (далі - Правила), що розміщені на Веб-сайті Товариства https://cashberry.com.ua/, повністю розуміє їх, погоджується з ними, зобов`язується неухильно їх дотримуватися; погоджується, що у випадку, передбаченому п.п.2 п.5.1. цього договору для Товариства не наступає прострочення кредитора (а. с. 9). Щодо відсотків по кредиту №10003093710 від 03.02.2021, то відповідно до п.п. 1.3 строк надання кредиту 30 календарних днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів/розрахунків, що є Додатком № 1 до Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим Договором. У зв`язку з чим, 08.03.2021 було укладено додаткову угоду про зміну умов договору №10003093710 від 03.02.2021, а саме первісний кредитор і відповідач уклали додаткову угоду про зміну умов договору №10003093710 від 03.02.2021 про те, що за умови сплати позичальником кредитору в строк до 08.03.2021 фактично нарахованих процентів по договору №10003093710 від 03.02.2021 в сумі 1596грн., сторони дійшли згоди змінити п. 1.2, п. 1.3 Договору, виклавши його у такій редакції: «1.2. Кредит надається строком до 22.03.2021, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором». 05 вересня 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» (фактор) та ТОВ «Діджи Фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу №556/ФК-22, згідно п.2.1 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги , зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактр зобов`язується прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах визначених договором (а.с.20-24). Відповідно до витягу з Додатку до вказаного договору позивач набув право вимоги до боржника [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за заборгованістю, яка виникла за кредитним договором №10003093710 в загальній сумі 34294 880 грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою; 24 294 грн сума заборгованості за відсотками. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» проведеним за період з 03.02.2021 року по 21.06.2021 року (а.с.26, 14-17). Також, позивачем надано виписку по кредитному договору № 10003093710, згідно з якою тіло кредиту 10 000 грн, проценти на тіло кредиту нараховувались в період з 03.02.2021 року по 26.03.2021 року; з 26.03.2021 року по 21.06.2021 року нараховувались спеціальні проценти на прострочене тіло кредиту ( а.с.14-17). 05.09.2022 року ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було направлено [PERSON] повідомлення, згідно якого повідомлено, що право вимоги за заборгованістю відповідача та його персональні дані відступлено новому кредитору - ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с.18). 12.12.2022 року ТОВ «Діджи Фінанс» було направлено [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 10003093710 від 03.02.2021 року в розмірі 34294, 00 грн. в добровільному порядку в строк до 03.02.2023 року(а.с.19). Згідно з частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Судом встановлено, що 03.02.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договори, за умовами яких позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором, у строк передбачений договором. Підписавши кредитний договір, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання , право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Тобто, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Діджі Фінанс» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Доказів того, що\~ [PERSON] сплатив заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Також судом встановлено, що за наявним у матеріалах справи, за кредитним договором право вимоги перейшло до ТОВ «Діджі Фінанс», що підтверджується договором факторингу укладеного між первісним кредитором та позивачем. Отже, суд вважає, що із заявлених позовних вимог та розрахунків заборгованості вбачається наявність заборгованості по кредитному договору на загальну суму 34294 гривень. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що\~ТОВ «Діджі Фінанс»,\~вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Приймаючи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, та відсотки за його користування, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який відповідачем не спростовується, суд дійшов висновку, що позовні вимоги\~ТОВ «Діджі Фінанс»,\~є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості [PERSON] по укладеному ним кредитному договору становить на загальну суму 34294 гривень, та підлягає стягненню з відповідача на користь\~ТОВ «Діджі Фінанс». Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач ТОВ "Діджи Фінанс" при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2684 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 10.11.2023 (а.с. 1). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2684,00 гривень. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн суд звертає увагу на наступне. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3\~статті 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п. 2 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4\~статті 137 ЦПК України). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані наступні документи: Договір № 42649746 про надання правової допомоги, укладений 22.09.2023 року; детальний опис робіт; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 17.11.2023; ордер на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Діджи Фінанс» адвокатом; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 22 вересня 2023 року, який укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Міньковською А.В., предметом якого є надання юридичної допомоги клієнту в обсязі та на умовах передбачених договором (а.с.35 зворот -36). Відповідно до п.4.2 Договору про надання правничої допомоги від 22.09.2023 року сторони погодили, що оплата за цим договором здійснюється не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання клієнтом рахунку. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, який підписується представниками кожної сторони (п.4.4.) В акті сторони можуть визначити інший порядок оплати чи вартості юридичної допомоги.(п.4.7). Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А.В., та Акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 17.11.2023 року, адвокатом надано позивачу наступні послуги професійної правничої допомоги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» (1 год., вартість години роботи адвоката -500 грн.) 500 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (2 год., вартість години роботи адвоката -1000 грн.)- 2000 грн.; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) (1 год., вартість 300 грн.) 300 грн.; подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням (1 год., вартість - 200 грн.)-200 грн. Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом при обрахунку складає 3000 гривень (а.с. 38-39). Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 17.11.2023 року містить положення проте, що оплата професійної правничої допомоги адвоката здійснюється клієнтом у повному обсязі при підписанні відповідного акту. Отже, зазначене підтверджує здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом у зв`язку з розглядом справи у суді (а.с.39). Верховний Суд вже неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На переконання суду витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн. заявлені позивачем відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності). Тому, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved