Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

[PERSON] свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] у м. Енергодар Василівського району Запорізької області померла її мати [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про смерть серії 23 № 202040027 від 27.02.2024. Крім цього, [INFO] в м. Енергодар Василівського району Запорізької області померла її баба [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.10.2023 Зазначає, що встановлення факту смерті необхідне їй для проведення державної реєстрації смерті на території України, а також забезпечення можливості у реалізації прав на оформлення допомоги на поховання та на оформлення спадкових прав. Посилаючись на викладене, заявник просить суд, встановити, факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Карасін Маневічевського району Волинської області, яка померла [INFO] в м. Енергодар Запорізької області. Встановити, факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Карасин Маневицького району Волинської області, яка померла [INFO] в м. Енергодар Запорізької області. Ухвалою судді від 04.04.2024 відкрито провадження у справі. Учасники в судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження заявлених вимог, суд установив таке. [INFO] народилася заявник [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.11). 26.06.1993 заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 12). Із копії паспорта громадянина України [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , яка є матір`ю заявника, народилася [INFO] в с. Карасін Маневічевського району Волинської області (а.с.13-14). Медичною довідкою про смерть серія 23 № 202040027 від 27.02.2024 підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] о 16 год. 55 хв. в м. Енергодар, Запорізької області. Причина смерті: дихальна недостатність, внегоспітальна двостороння полісигментна пневмонія (а.с. 16-17). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 18). Із копії паспорта громадянина України [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , яка є матірю [PERSON] та бабою заявника, народилася [INFO] в с. Карасин Маневицького району Волинської області (а.с.20-21). Як вбачається зі свідоцтва про смерть [NUMBER] , яке видане так званим сімферопольським відділом загс № [NUMBER] департамента загс міністерства юстиції Республіки Крим, [PERSON] померла [INFO] в м. Енергодар, Запорізької області Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України 08.08.2006 № 545 (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Розділом 1 п.3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення відповідних свідоцтв про смерть а також забезпечення можливості у реалізації прав на оформлення допомоги на поховання та на оформлення спадкових прав. Враховуючи наведене, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved