Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн, та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 07.02.2024, або зміни матеріального становища сторін. 25.03.2024 [PERSON] направила на адресу суду уточнений позов, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної зави та до досягнення дітьми повноліття або зміни матеріального становища сторін. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що 05.01.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували в Ісламській Республіці Іран Міністерство юстиції ЗАГС №97 м. Карадж, про що зроблено відповідний актовий запис в книзі реєстрації шлюбів №56 від 05.01.2008. Від спільного подружнього життя у них народилися діти: неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , малолітній син [PERSON] , [INFO] , та малолітній син [PERSON] , [INFO] . Їхнє подружнє життя спочатку складалось нормально, хоча певні складнощі у відносинах були. Згодом відносини погіршилися, внаслідок чого в березні 2018 року шлюб був фактично припинений, а 13 грудня 2023 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Відповідач починаючи з серпня 2022 року і по теперішній час зовсім не приділяє дітям належної уваги, не піклується про дітей, не цікавиться стоном їх здоров`я, навчанням та вихованням, припинив надавати допомогу на утримання їхніх дітей на протязі останніх чотирьох років, іноді телефонує. Крім того дітям в цьому віці потрібно мати повноцінне, калорійне та насичене вітамінами харчування, купувати одяг. Позивачці важко утримувати дітей , тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 12.02.2024 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, ухвалою від 02.04.2024 закрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 09 квітня 2024 року об 08 год 30 хв. У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак судова повістка повернута до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не з`явився у судове засідання, не подав відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було\~достовірно встановлено, що 05.01.2008 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували в Ісламській Республіці Іран Міністерство юстиції ЗАГС №97 м. Карадж, про що зроблено відповідний актовий запис в книзі реєстрації шлюбів №56 від 05.01.2008. Від спільного подружнього життя у них народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , та син [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2\~ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Частинами 1, 2 статті 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів та зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~ наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ч. 1, 2 ст. 182, ст. 183 СК України та вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог.Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки при зверненні до суду з цим позовом позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved