Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 квітня 2012 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №687. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось невдалим. У них не було взаєморозуміння, через різні погляди на сімейне життя фактичні шлюбні відносини припинено. З жовтня 2023 року вона разом із донькою виїхала зі спільного будинку і мешкає окремо від відповідача. Примирення з відповідачем та подружнє життя з ним неможливе. Ухвалою від 13 березня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позовної заяви про розірвання шлюбу та про розгляд справи у їх з відповідачем відсутність. Від представника відповідача надійшла заява про проведення судового засідання без участі відповідача та його представника. Також у цій заяві представник відповідача не заперечувала проти розірвання шлюбу, однак просила відмовити у стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, обґрунтовуючи тим, що позивачем не підтверджено належними доказами факт отримання позивачем послуг адвоката , а тому не можливо встановити розмір витрат на правничу допомогу. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу, так як спільне господарство не ведеться, примирення та збереження шлюбу не можливі, сторони тривалий час не проживають разом. Що стосується вирішення питання понесених судових витрат, то суд зазначає про таке. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018року у справі № 751/3840/15, провадження № 14-280цс18). Дана цивільна справа розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження. Представником позивача - адвокатом Ілющенко А.А. на підтвердження понесених витрат надано ордер про надання правничої допомоги [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги №010/24 від 10.03.2024 року, копію розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу (Додаток 2 до договору від 10.03.2024 №010/24) згідно якого на складання позовної заяви було витрачено 2 години (ставка за годину 2000,00 грн.), копію квитанції до прибуткового касового ордера №96 від 10.03.2024 року про оплату позивачем послуг адвокату Ілющенко А.А. в розмірі 4000,00 грн. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved