Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

У березні 2024 року представник позивача адвокат Яловський О.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача вказує, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в\~ [ADDRESS] , відносився до типу колгоспного двору. Згідно з ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), зазначений будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, як майно колгоспного двору, належало його учасникам\~тобто: [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної\~ власності. За таких обставин, [PERSON] та [PERSON] \~належало по 1/2 частині житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , як членам колишнього колгоспного двору. З введенням в дію з 15.04.1991 Закону України «Про власність» колгоспні двори було ліквідовано, але зазначені особи в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували права власності на даний будинок. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з фактично належної йому 1/2 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в\~ [ADDRESS] , як члену колишнього колгоспного двору. Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] . \~У лютому 2024 року позивач зверталася до Носівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкового права після померлого, але нотаріус, оглянувши надані документи роз`яснив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадкове майно, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а також в зв`язку з тим, що за час свого життя спадкодавець офіційно не зареєстрував право власності, а сам будинок відносився до типу колгоспних дворів і на даний час змінити статус двору не можливо. Окрім того з введенням в дію з 15.04.1991 Закону України «Про власність», колгоспні двори було ліквідовано. Одночасно було роз`яснено про можливість оформлення спадкових прав в судовому порядку. Також у лютому 2024 року було звернення до державного реєстратора Макіївської сільської ради Чернігівської області з метою реєстрації права власності на відповідні частки вищезазначеного будинку. Однак, державним реєстратором було відмовлено у державній реєстрації прав. Представник позивача просив суд визнати за [PERSON] право власності на: - 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . - 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору. Ухвалою судді від 13 березня 2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивач та представник позивача - адвокат Яловський О.В. не з`явилися. Представник позивача через систему «Електронний суд» надіслав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу без участі позивача та її представника. Представник відповідача Носівської територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Носівської міської ради Чернігівської області, вказала, що міська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівського області від 22.01.2023 № 344/10-11-Х/01.2024 (а. с. 12). Відповідно до п. 6\~постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто\~ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до\~ст. 120 ЦК УРСР\~майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2\~ст. 123 ЦК УРСР\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку в [ADDRESS] , як членам колишнього колгоспного двору, але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на будинок. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 8 на зв.). Після його\~смерті залишилася\~спадщина,\~яка складається\~з фактично\~належної йому\~1/2\~частини житлового\~будинку з\~приналежними до\~нього будівлями\~та спорудами,\~що знаходиться в [ADDRESS] , як члену колишнього колгоспного двору. З довідки Носівської міської ради Чернігівської області від 22.01.2024 № 89/1 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . На день смерті разом з ним була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] (а. с. 12). Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 9). За життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 41). З копії спадкової справи заведеної Носівською державною нотаріальною конторою за № 137/2010 від 06.01.2010 вбачається, що спадщину після померлого [PERSON] прийняла позивач [PERSON] , отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та грошові заощадження (а. с. 36-38). Згідно з ч. 1 ст. 1268, ч. 1, ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори Киреєвою Л.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується постановою від 21 лютого 2024 року (а. с. 13 на зв., 14). Рішенням державного\~реєстратора прав\~на нерухоме\~майно Т.\~Передерій від\~01\~березня 2024\~року №\~71851662\~ [PERSON] відмовлено у проведенні реєстраційних дій по факту реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, законодавством не передбачена (а. с. 14 на зв.). Згідно з\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved