Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення, інфляційних втрат та трьох процентів річних. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які постачає позивач за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не в повному обсязі виконують зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого утворилася заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги у відповідачів виникла заборгованість, яка складається із заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по 31 березня 2023 року у розмірі 41 214,93 грн, заборгованості по оплаті послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2017 року по 31 березня 2023 року у розмірі 37 505,89 грн, інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 7 649,65 грн, інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2017 по 23 лютого 2022 року у розмірі 5 145,09 грн, трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з централізованого опалення за період з листопада 2016 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 3 112,99 грн та трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2017 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 2 232,34 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідачів вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою суду від 15 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які постачає позивач за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18, 42, 43). Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги у відповідачів виникла заборгованість, яка складається із заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по 31 березня 2023 року у розмірі 41 214,93 грн, заборгованості по оплаті послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2017 року по 31 березня 2023 року у розмірі 37 505,89 грн, інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 7 649,65 грн, інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2017 по 23 лютого 2022 року у розмірі 5 145,09 грн, трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з централізованого опалення за період з листопада 2016 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 3 112,99 грн та трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2017 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 2 232,34 грн ( а.с. 11-17). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідачі скористалися процесуальним правом подачі у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх заперечень, в яких заперечує проти заявлених позовних вимог та надає контррозрахунки. Зазначає, що розрахунок вартості послуг з надання гарячого постачання проведений позивачем на трьох осіб, однак, повинен бути проведений лише на двох зареєстрованих осіб, починаючи з січня 2021 року по квітень 2023 року, оскільки одна з трьох осіб померла в січня 2021 року, тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню повністю. Крім того, вимоги щодо стягнення заборгованості до 15 травня 2020 року не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском позовної давності (а.с. 78-82). Представник позивача скористався процесуальним правом подачі у встановлений судом строк відповіді на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що під час дії карантину строки позовної давності продовжилися на строк дії такого карантину, тому нарахована з 12 березня 2017 року заборгованість є правомірною. Доводи стосовно нарахування заборгованості з вартості послуг з надання гарячого постачання на трьох осіб не можуть бути взяті до уваги, оскільки саме споживачі зобов`язані вчасно повідомляти виконавця послуги про зміни, що відбулися за умови проведення розрахунків за надані послуги згідно з нормативами споживання (а.с. 92-98). Відповідачі скористалися процесуальним правом подачі у встановлений судом строк заперечень на відповідь на відзив, у яких зазначають, що доводи, викладені у відповіді на відзив не заслуговують на увагу, оскільки по суті є заявою про зменшення розміру позовних вимог, поданою з пропуском процесуального строку (а.с. 119-122). Позивач просить про стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по 31 березня 2023 року у розмірі 41 214,93 грн, заборгованості по оплаті послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2017 року по 31 березня 2023 року у розмірі 37 505,89 грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ч. 1 ст. 2 якого предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач) (ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідачі не в повному обсязі виконують зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку останні не сплачували. Вирішуючи питання стосовно розміру заборгованості вартості послуг з постачання гарячої води, суд враховує, що розрахунок вартості вказаних послуг з постачання гарячої води, здійснений позивачем з 03 січня 2021 року є неправильним, оскільки вказані нарахування проводилися з урахуванням трьох мешканців. Доводи позивача стосовно правомірності вказаного розрахунку не заслуговують на увагу, оскільки споживачі мають зобов`язання зі сплати тих послуг, якими фактично користувалися. Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2017 року по 31 березня 2023 року у розмірі 32 568,03 грн. Вирішуючи питання стосовно розміру заборгованості вартості послуг з централізованого опалення, суд враховує що, відповідачами подано заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 71-75). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року по справі № 910/18560/16 (12-143гс18) сказано, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними. Виходячи з наведеного, позовна давність застосовується лише у випадку обґрунтованості позову. У разі якщо вимоги позову є необгрунтованими, то суд має відмовити в його задоволенні за необгрунтованістю. Разом з тим, постановою КМУ від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин, який діяв до липня 2023 року. Згідно з перехідними положеннями Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Оскільки позивач звернувся до суду у травні 2020 року, суд доходить висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності по цій справі в частині вимог стосовно стягнення заборгованості з постачання гарячої води. Однак, позивачем пропущено строк позовної давності в частині звернення до суду з вимогами щодо стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по 12 березня 2017 року. Відтак, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення за період з 12 березня 2017 року по 31 березня 2023 року у розмірі 32 188,59 грн. Крім того, позивач просить про стягнення з відповідачів інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 7 649,65 грн, інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2017 по 23 лютого 2022 року у розмірі 5 145,09 грн, трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з централізованого опалення за період з листопада 2016 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 3 112,99 грн та трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2017 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 2 232,34 грн. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Згідно ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Враховуючи, що позивачем пропущено строк позовної давності в частині звернення до суду з вимогами щодо стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по 12 березня 2017 року, суд на підставі заяви відповідачів, застосовує строк позовної давності і до вимог про стягнення за вказаний період інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Тому за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року з урахуванням суми заборгованості та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 3 751,62 грн. За прострочення виконання зобов`язання щодо оплати послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2017 по 23 лютого 2022 року з урахуванням суми заборгованості та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 4 896,23 грн. За прострочення зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року з урахуванням суми заборгованості три відсотки річних становить у розмірі 1 673,96 грн. За прострочення зобов`язання щодо оплати послуг з постачання гарячої води за період з лютого 2017 року по 23 лютого 2022 року з урахуванням суми заборгованості три відсотки річних становить у розмірі 2 130,46 грн. З урахуванням викладеного позовні вимоги позовні вимоги по цій справі підлягають частковому задоволенню. Позивачем понесено судові витрати пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 35 грн (а.с. 9) та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 грн (а.с. 38). Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином, з кожного відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 139 грн, виходячи з такого розрахунку 77 208,89 грн (сума задоволених позовних вимог) * 100 % / 96 860,89 грн (ціна позову) * 2 684 грн (сплачений судовий збір) / 2 (кількість відповідачів) Крім того, з кожного відповідача користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 13 грн, виходячи з такого розрахунку 77 208,89 грн (сума задоволених позовних вимог) * 100 % / 96 860,89 грн (ціна позову) * 35 грн (понесені витрати) / 2 (кількість відповідачів)

Outcome: partial