Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.01.2024 звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позов обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 03.06.2021 розірвано. У шлюбі у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення суду від 03.06.2021 з відповідача на утримання дітей ухвалено стягувати аліменти до досягнення ними повноліття у розмірі по 1800 грн. щомісячно на кожну дитину. Однак аліменти, які сплачує відповідач, лише частково покривають витрати на утримання дітей. Дочка сторін [PERSON] , [INFO] , стала студенткою 1-го курсу у Комунальному закладі фахової передвищої освіти «Івано-Франківський медичний фаховий коледж» за спеціалізацією «сестринська справа», термін навчання 3 роки 9 місяців. Вартість за роками навчання становить 99 600 грн., з яких 24 900 грн. за кожен рік навчання. Позивач здійснила оплату за перший рік навчання дочки у розмірі 24 900 грн. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 12 450 грн. та понесені витрати на правову допомогу. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання 11.04.2024 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Либовка А.В. подала до суду заяву, в якій просила суд\~ розглянути справу за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання 11.04.2024 не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через сайт «Судова влада», що підтверджено матеріалами справи. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~ На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.180 СК України, ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками вказаного обов`язку визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини,непрацездатних членів сім`ї. У відповідності дост.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 03.06.2021 розірвано. У шлюбі у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення суду від 03.06.2021 з відповідача [PERSON] на утримання дітей ухвалено стягувати аліменти до досягнення ними повноліття у розмірі по 1800 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивач [PERSON] уклала договір про надання освітніх послуг [PERSON] із Комунальним закладам фахової передвищої освіти «Івано-Франківський медичний фаховий коледж», за спеціалізацією «сестринська справа», термін навчання 3 роки 9 місяців. Вартість за роками навчання становить 99 600 грн., з яких 24 900 грн. за кожен рік навчання (а.с.17-20). Позивач [PERSON] здійснила оплату за перший рік навчання дочки [PERSON] у розмірі 24 900 грн. (а.с.21). Згідно довідки Комунального закладу фахової передвищої освіти «Івано-Франківський медичний фаховий коледж» [PERSON] навчається на денній формі навчання у коледжі на 1 курсі, за спеціалізацією «сестринська справа», термін закінчення навчання червень 2027 року. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що загальна сума витрат, які були понесені позивачем та підтверджені відповідними письмовими доказами, відносяться до додаткових витрат на дитину, які пов`язані з її навчанням, виходячи із рівності участі батьків в утриманні дитини, з відповідача підлягає стягненню половина цих витрат, що становить 12 450 грн.\~ (24 900 грн. /2) на користь позивача. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у такому разі судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги позивачем [PERSON] до суду надано договір №88-2023 від 23.11.2023 про надання правової допомоги, копії ордеру на надання правничої допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, попередній орієнтовний розрахунок витрат на суму 6000 грн. (а.с.23-31). Суд вважає, що позивач довів належними доказами понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн., у зв`язку із чим дана сума витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved