Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

24 жовтня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням адміністративного правопорушення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 червня 2023 р. о 08:35 на перехресті А. Первозванного - просп. Юності в м. Вінниця відбулося ДТП між автомобілями марки «VW Caddy», д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ) та марки «Nissan Leaf», д.н.з. [NUMBER] (водій [PERSON] ). При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 117609. Для відстоювання своїх прав позивач був змушений звернутися за професійною юридичною допомогою до захисника Малика О.В . Згідно постанови щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення 127/16992/23, провадження закрито в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Постановою від 13 вересня 2023 року (справа № 127/24260/23) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 13 вересня 2023 року, безпосередньо після розгляду справи 127/16992/23 позивач звернувся до відповідача, [PERSON] , про необхідність компенсації понесених позивачем матеріальних затрат. [PERSON] не мав бажання спілкуватися, заявив що платити він нічого не збирається. По результатам звернення до страхової ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» позивач отримав лист про прийняте рішення, згідно якого на [PERSON] покладається відшкодування (франшиза) у розмірі 3 200 грн. 00 коп. Страхова компанія свою частину страхового відшкодування виплатила позивачу в повній мірі. Неправомірними діями відповідача принижена честь та гідність позивача, ділова репутація, так як останній працює на посаді провідного інженера ПрАТ «Київстар» м. Вінниця, а також заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки відповідач надав відомості, що позивач скоїв адміністративне правопорушення. Позивач сильно хвилювався, повинен був постійно виправдовуватися перед співробітниками та керівництвом, що ніякого адміністративного порушення він не скоїв і тратив робочий та вільний час на звернення до поліції і Вінницький міський суд Вінницької області та на зустрічі з захисником. Зважаючи, що при виконанні службових обов`язків постійно використовується як власний так і службовий автомобіль, то власний позивач не міг використовувати із-за пошкоджень, а службовий використовувати було заборонено так як посвідчення водія було вилучено до 19.07.2023 (тимчасовий талон на право керування не давав законних підстав на використання службового транспорту). Позивачу доводилось для вчасного виконання своїх службових обов`язків докладати додаткові зусилля - просити знайомих позичити чи підвезти в те чи інше місце, а враховуючи географічно відповідальність та виконання робіт по усій Вінницькій області - це порою було здійснити практично неможливо. Все зазначене призвело до значних втрат часу і мобільності та продуктивності позивача, так як роботу він повинен був виконувати за межами робочого графіку, що також в свою чергу позначилось на звичному способі та ритмі життя сім`ї та призводило до нарікань і невдоволення як безпосереднього керівника так і кросфункціональних керівників. Неправомірними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в зв`язку з тим, що йому потрібно було виправдовуватись як в колі друзів, родичів, сім`ї, так і серед колег; стражданнях та переживаннях які останній зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна (автомобіля) відновлення якого він не може провести вчасно і без затримок в тому числі і згідно порушення цивільно-правової відповідальності відповідача, [PERSON] , згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-211872567 в частині несплати позивачу франшизи у розмірі 3 200 грн. Враховуючи зазначені обставини та норми чинного законодавства, позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн. З огляду на вищевикладене позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2023 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2023 року, закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 9).Дана постанова суду набрала законної сили 15 липня 2023 року. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 01.06.2023 року о 08:35 год. на перехресті вул. А. Первозванного - просп. Юності в м. Вінниця водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «VW Caddy», д.н.з. [NUMBER] , виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу автомобілю марки «Nissan Leaf», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 10). Дана постанова суду набрала законної сили 26 вересня 2023 року. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 01.06.2023 року о 08:35 год. на перехресті вул. А. Первозванного - просп.. Юності в м. Вінниця водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Nissan Leaf», д.н.з. [NUMBER] , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та скоїв зіткнення з автомобілем марки «VW Caddy», д.н.з. [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Як вбачається із листа про прийняте рішення від 13 жовтня 2023 року вих. № 525, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» розглянуло матеріали стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01 червня 2023 року за участю автомобіля [PERSON] Volkswagen Caddy, д.р.н. [NUMBER] , а також автомобіля Nissan Leaf, д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-211872567. Франшиза, згідно Полісу, становить 3 200 грн. 00 коп. Розмір матеріального збитку, завданого [PERSON] як власнику автомобіля Volkswagen Caddy, д.р.н. [NUMBER] становить 25 352 грн. 35 коп. Розрахунок суми страхового відшкодування: 25 352,35 - 3 200,00 = 22 152,35 грн. На підставі викладеного, належна [PERSON] сума страхового відшкодування 22 152,35 грн. буде перерахована згідно заяви на реквізити [PERSON] (а.с. 11). 12 жовтня 2023 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 22 152 грн. 35 коп. (а.с. 12). Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 3 200 грн. 00 коп. підлягає задоволенню. Разом з тим, як вбачається з позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правову допомогу під час розгляду справи № 127/16992/23 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в розмірі 10 000 грн. 00 коп. На підтвердження витрат, понесених позивачем під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності суду надано Договір № б/н про надання професійної правничої допомоги від 05 червня 2023 року, укладений між адвокатом Маликом О.В. та [PERSON] , документ № 138948455 від 05 червня 2023 року про оплату за надані юридичні послуги у розмірі 10 000 грн. 00 коп. (а.с. 7-8). Оскільки чинним КУпАП не передбачено відшкодування витрат на правову допомогу у разі закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, суд вважає понесені позивачем витрати на правову допомогу у справі № 127/16992/23 матеріальною шкодою, яка підлягає відшкодуванню в межах розгляду даної справи. При цьому суд враховує, що ці витрати є саме матеріальною шкодою та були вимушено понесені позивачем для доведення ним своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, за яке його могли притягнути до адміністративної відповідальності. Оскільки позивачем належними доказами доведено понесення ним витрат під час розгляду справи № 127/16992/23 в сумі 10 000 грн. 00 коп., суд вважає, що ці витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] . Щодо вимоги позовної заяви про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. 00 коп., то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Внаслідок незаконних дій відповідача, позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з безпідставним притягненням його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яке він не вчиняв. Позивач був змушений змінити звичний для себе спосіб життя, у зв`язку з пошкодженням власного транспортного засобу внаслідок ДТП, не міг використовувати його для виконання покладених на нього обов`язків роботодавцем, а тимчасовий талон на право керування не давав підстав на використання службового транспорту. Для вчасного виконання своїх службових обов`язків позивачу доводилося докладати додаткові зусилля та просити знайомих позичити транспортний засіб. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер, глибину та тривалість моральних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку із неправомірними діями відповідача, наслідки порушення прав позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп. Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial