Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 19.01.2024 року позивач [PERSON] до суду звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 26.01.2024 року позовну заяву залишено без руху. 30.01.2024 року позивач [PERSON] подала до суду позовну заяву, якою усунуто недоліки, що були підставою для залишення позову без руху. Ухвалою суду від 06.02.2024 року провадження по справі відкрито. 07.03.2024 року позивач [PERSON] подала заяву, в якій вказала, що просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 25.06.1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох повнолітніх синів. Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено, подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідач [PERSON] повторно до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відзиву на позов або будь-яких інших заяв до суду не подав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Нмерукини Джонатан Онунво та [PERSON] 25.06.1994 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №723, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради народних депутатів. Від шлюбу у сторін народились діти: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони проживають окремо, спорів щодо поділу спільного майна не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ З матеріалів справи вбачається, що сторони з 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох синів, які на теперішній час вже є повнолітніми. При цьому в свідоцтві про укладення шлюбу прізвище подружжя зазначено як " [PERSON] ", однак в інших документах: паспорті позивача, витязі з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання позивача, картках фізичних осіб - платників податків позивача та відповідача, свідоцтвах про народження дітей та тимчасовій посвідці на постійне проживання відповідача прізвище зазначено як " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав, будь-яких інших заяв та доказів, що спростовують доводи позивача, до матеріалів справи не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved