Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Виконавчий комітет Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, який діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище позовом. Представник позивача, посилався на те, що [PERSON] , [INFO] спільно проживала з [PERSON] . Під час спільного проживання у них народилися дві доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей [PERSON] на даний момент перебуває на військовій службі. 27.10.2023 року службою у справах дітей Сокирянської міської ради спільно з суб`єктами соціальної роботи було здійснено рейдовий виїзд до с.Лопатів з метою перевірки факту вчинення психологічного насильства над вищевказаними дітьми. В ході якого, зі слів малолітньої [PERSON] було з`ясовано, що відповідачка [PERSON] 26.10.2023 року перебувала в стані алкогольного сп`яніння, під впливом якого почала кричати, прикладати руки до шиї та забороняти їй телефонувати до бабусі [PERSON] . Окрім того було встановлено, що крик дитини почули сусіди та прийшли їй на допомогу. Під час огляду дитини жодних ознак, що свідчили про фізичне насильство не заявлено, [PERSON] все заперечувала. Під час бесіди з малолітньою [PERSON] додатково було встановлено, що вона сильно злякалася, що мати кричала та поводила себе агресивно. 27.10.2023 року під час бесіди з [PERSON] , остання поводила себе агресивно та на вигляд перебувала в стані алкогольного сп`яніння. За ініціативи Служби у справах дітей зазначену громадянку було оглянуто на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого встановлено стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (1.44 %о). Відповідно до акту обстеження умов проживання служби у справах дітей від 27.10.2023 року - незадовільні. Будинок з пічним опаленням, в ньому брудно, холодно, речі розкидані, відсутня варена їжа та запас продуктів харчування. Інспектором ювенальної превенції було складено два адмінпротоколи за ч.1 ст.178 КУпАП та ч.1 ст.184 КУпАП. Відповідно до довідки-характеристики Шебутинецького старостинського округу від 27.10.2023 року №336 [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони. Надходили скарги в усній формі від [PERSON] , про те, що мати дітей зловживає спиртними напоями. Відповідно до актів обстеження умов проживання Служби у справах дітей від 21.06.2021 року, 15.06.2022 року - незадовільні. В будинку брудно, речі розкидані, наявний незначний запас продуктів харчування, діти в брудному одязі, невмиті. Вони повідомляли, що мати часто вживає алкогольні напої з сторонніми чоловіками, оскільки батько перебуває в ЗСУ. Зі слів [PERSON] стало відомо, що кошти, які переказує її син дітям відповідачка витрачає па свої потреби та алкогольні напої. Суб`єктами соціальної роботи [PERSON] було запропоновано пройти курс реабілітації алкогольної залежності. Мати дітей погодилася та пройшла зазначений курс в Християнському центрі «Спасіння»». Проте їй це не допомогло і вона не бажає виправлятися і надалі зловживає спиртними напоями та здійснює неналежний догляд за малолітніми дітьми Відповідно до актів оцінки потреб сім`ї від 18.09.2023 року та від 27.10.2023 року, мати зловживає спиртними напоями, часто залишає дітей самих в будинку, не займається їх вихованням, навчанням та розвитком. 27.10.2023 року здійснила психологічне насильство над старшою донькою [PERSON] . Згідно пояснення малолітньої [PERSON] встановлено, що її мати вчинила словесну суперечку, яку почула сусідка та зателефонувала до її бабусі [PERSON] . Відповідно до пояснення [PERSON] повідомила, що 26.10.2023 року їй зателефонувала сусідка та сказала, що [PERSON] вчинила насильство над її [PERSON] , оскільки було чути крики про допомогу. 30.10.2023 року [PERSON] повідомила в усній формі Службу у справах дітей міської ради, що [PERSON] залишила дітей без свого піклування з 27.10.2023 року, пішла в невідомому напрямку та додому не поверталася. [PERSON] займається вихованням та доглядом онучок, оскільки її син перебуває в ЗСУ. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.10.2023 року факт залишення малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , підтвердився та дітей було поставлено на первинний облік в Службі у справах дітей. За весь період часу, а саме з 27.10.2023 року по день прийняття рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] до Сокирянської міської ради, як органу опіки та піклування зазначена громадянка не зверталася, не цікавилася долею своїх малолітніх дітей, що вказує на неналежне виконання батьківських прав [PERSON] . Враховуючи вищевказане, відповідачка [PERSON] фактично самосунулася від виконання батьківських обов`язків, оскільки не забезпечує дітей предметами першої необхідності, необхідним харчуванням, відповідним медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей, як складову виховання, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. На підставі вищезазначеного, виконавчий комітет Сокирянської міської ради, як орган опіки і піклування, з метою соціального захисту малолітніх дітей та їх права на повноцінний розвиток, створення належних умов для їх психологічної адаптації, виховання та розумового розвитку, прийняв висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради від 29.11.2023 №269. Просить позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідачки [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача Кучерява О.О. та представник Служби у справах дітей Сокирянської міської ради [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, представник позивача Кучерява О.О. підтримує позовну заяву та просить її задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] не заперечує щодо задоволення даного позову. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, належним чином та завчасно повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, а також не подала відзив на позов. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення судового засідання без її присутності не заперечує щодо задоволення позовних вимог. З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини. Так, судом встановлено, що батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , громадянин України та [PERSON] , громадянка України, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей виданих 24.12.2016 року виконавчим комітетом Лопатівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області та 01.11.2018 року Сокирянським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області. Згідно копії акту обстеження умов проживання від 27.10.2023 року, складеним комісією у складі: начальником Служби у справах дітей [PERSON] , головним спеціалістом Служби у справах дітей [PERSON] та фахівцем спеціальної роботи - [PERSON] , інспектором ЮП [PERSON] , зазначено, що за адресою: [ADDRESS] проживають: відповідачка [PERSON] , її діти [PERSON] , [PERSON] та батько дітей [PERSON] Будинок з пічним опаленням, в ньому брудно, холодно, речі розкидані, відсутня варена їжа та запас продуктів харчування. Інспектором ювенальної превенції було складено два адмінпротоколи за ч.1 ст. 178 КУпАП та ч. 1 ст. 184 КУпАП. Відповідно до довідки-характеристики виданою старостою Шебутинецького старостинського округу від 27.10.2023 року №336, зазначено, що відповідачка [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони. Надходили скарги в усній формі від [PERSON] , про те, що мати дітей зловживає спиртними напоями. Відповідно до актів обстеження умов проживання від 29.06.2021 року та 15.06.2022 року, складених начальником Служби у справах дітей [PERSON] , головним спеціалістом Служби у справах дітей [PERSON] , фахівцем з соціальної роботи [PERSON] , інспектором ЮП [PERSON] , зазначено, що вбудинку брудно, речі розкидані, наявний незначний запас продуктів харчування, діти в брудному одязі, невмиті. Вони повідомляли, що мати часто вживає алкогольні напої з сторонніми чоловіками, оскільки батько перебуває в ЗСУ. Зі слів [PERSON] стало відомо, що кошти, які переказує її син дітям відповідачка витрачає на свої потреби та алкогольні напої. Суб`єктами соціальної роботи [PERSON] було запропоновано пройти курс реабілітації алкогольної залежності. Мати дітей погодилася та пройшла зазначений курс в Християнському центрі «Спасіння»». Однак, вона не бажає виправлятися і надалі зловживає спиртними напоями та здійснює неналежний догляд за малолітніми дітьми Відповідно до актів оцінки потреб сім`ї від 18.09.2023 року та від 27.10.2023 року, зазначено, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, часто залишає дітей самих в будинку, не займається їх вихованням, навчанням та розвитком. 27.10.2023 року здійснила психологічне насильство над старшою донькою [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.10.2023 року, складених начальником Служби у справах дітей [PERSON] , головним спеціалістом Служби у справах дітей [PERSON] , фахівцем з соціальної роботи [PERSON] , встановлено, що за заявою [PERSON] до її сім`ї було влаштовано двох малолітніх онучок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які залишились без батьківського піклування та які в присутності бабусі надали усну згоду на влаштування до її сім`ї. Згідно довідки виданої начальником ВП №1 (м.Сокиряни) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області від 05.01.2024 року за №204/123/44/01-24, зазначено, що [PERSON] на протягом 2023-2024 років притягувалась до адміністративної відповідальності, а саме за ст.184 ч.1 КУпАП та ст.178 ч.1 КУпАП. Згідно копії витягу з наказу виданого начальником [INFO] [PERSON] від 06.04.2022 року за №81, зазначено, що [PERSON] призвано даним відділом на військову службу під час мобілізації з 06.04.2022 року до військової частини [NUMBER] . Згідно копії рішення виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області за №269 від 29.11.2023 року та висновку виконавчого комітету Сокирянської міської ради, як органу опіки та піклування, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню її малолітніх дітей, визначити місце проживання дітей біля батька [PERSON] . Враховуючи положення ст.ст.10-13 ЦПК України при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-12 від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У 6 принципі Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20.11.1959р., учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічні норми закріплені у Сімейному кодексі України, зокрема, згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.1 ст.9 Конвенції вказано, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно ч.4 ст.164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідно до ст.165 СК України мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як зазначено в Узагальненні Верховного Суду України практики розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми від 11.12.2008 року суду слід витребовувати від органу опіки та піклування письмовий висновок відповідно до ч.5 ст.19 СК, а також суд може допитати представника цього органу в судовому засіданні. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно ч.ч.3,4 ст.12, ч.1 ст.13, ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки судом з достовірністю встановлено, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться матеріальним, моральним та духовним життям дітей, не цікавиться їх навчанням та розвитком, що у сукупності суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ч.ч.1,2 ст.20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Згідно ч.ч.2,3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ст.182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 ст.183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідачки [PERSON] підлягають задоволенню, стягувати з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи 10.01.2024 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави у зв`язку з задоволенням позовних вимог позивача. На підставі ст.ст. 3, 9, 18, 20, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20.11.1959 року, ст.14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.19,150,155,164-167,171,180-184,191,212,243-244 Сімейного кодексу України, ст.60 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Узагальненням Верховного Суду України практики розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми від 11.12.2008 року,

Outcome: approved