Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

До суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що 02.10.2023 зв`язку із досягненням [PERSON] пенсійного віку 60 років, [PERSON] звернулася до органів Пенсійного фонду України для оформлення пенсії за віком. За результатами розгляду її заяви, було встановлено ряд розбіжностей у правовстановлюючих документах та наданій нею трудовій книжці, зокрема невірно вказано її прізвище: так прізвище зазначене в свідоцтві про шлюб не співпадає з прізвищем в трудовій книжці та дипломі. У зв`язку із зазначеними розбіжностями Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не може зарахувати періоди трудової діяльності, згідно трудової книжки серії [NUMBER] з датою заповнення 16.08.1982 та період навчання згідно диплому серії [NUMBER] від 23.06.1984. Відмовляючи у призначенні пенсії за віком, ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у своєму рішенні зазначило, що необхідний страховий стаж зазначений пунктом 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 29 років.» Проте, оскільки за результатом розгляду документів поданих заявником не було зараховано періоди трудової діяльності заявника, органами пенсійного фонду зроблено висновок про те, що страховий стаж особи-заявника склав 13 років 2 місяці 19 днів. Тобто, органами Пенсійного фонду України не було зараховано період навчання заявника з 01.09.1979 по 23.06.1984 згідно диплому серії [NUMBER] виданого 23.06.1984 та період роботи згідно трудової книжки з 16.08.1982 по 31.12.2014. Зазначається, що у заявниці виникла необхідність у встановленні юридичного факту належності їй трудової книжки та диплому про освіту, оскільки зазначені документи містять відмінності у зазначенні її дошлюбного прізвища « [PERSON] ». Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] « [PERSON] » (російською мовою) народилася [INFO] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.10.1983 « [PERSON] », яка народилася [INFO] , після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». На першій сторінці трудової книжки серії [NUMBER] із датою заповнення 16.08.1982 у графі «прізвище» дошлюбне прізвище заявниці помилково зазначене як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У дипломі серії [NUMBER] від 28.06.1984 дошлюбне прізвище заявниці помилково зазначене як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Проте, трудова книжка [NUMBER] із датою заповнення 16.08.1982 містить відмітки, про зміну прізвище особи на « [PERSON] » відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 08.10.1983, отже [PERSON] та [PERSON] є однією особою. Окрім того, у трудовій книжці [NUMBER] із датою заповнення 16.08.1982 під №3 міститься запис про навчання у машинобудівному інституті відповідно до зазначеного диплому № [NUMBER] . Отже, очевидно, що зазначена трудова книжка [NUMBER] із датою заповнення 16.08.1982 та диплом [NUMBER] від 28.06.1984 належать заявниці, були видані коли в неї було дошлюбне прізвище « [PERSON] », проте, містять помилки у написанні її дошлюбного прізвища. Разом з тим, звертається увага на те, що диплом про освіту та трудова книжка були видані та заповнялися у на території м. Луганську, яке наразі перебуває під окупацією, заявник не має можливості звернутися до установ, що видавали зазначені документи для виправлення помилок. У зв`язку з чим, представник заявника просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка серії [NUMBER] із датою заповнення 16.08.1982 належить [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; встановити факт, що диплом серії [NUMBER] від 28.06.1984 виданий Ворошиловградським машинобудівним інститутом належить [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 07.12.2023 зазначену цивільну справу передано в провадження Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М. Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року відкрито провадження у справі. 28 лютого 2024 року від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на заяву, в якому просить ухвалити рішення на розсуд суду, розгляд справи проводити без участі представника заінтересованої особи. 21 лютого 2024 року від представника заявника [PERSON] адвоката Ліпатова І.А. надійшла заява, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав, просив задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.\~13\~ПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~№ 5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Згідно пункту 6 частини 1 статті 256\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Листом Верховний Суд України від 01 січня 2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той\~факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Також, відповідно до частини 2 статті 315\~ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення\~особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що рішенням про відмову у призначенні пенсії № 104450010780 від 25.10.2023 відмовлено в призначенні пенсії за віком [PERSON] , [INFO] . За наданими документами та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на теперішній час, страховий стаж особи склав 13 років 2 місяці 19 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки [NUMBER] з датою заповнення 16.08.1982 та період навчання згідно Диплому [NUMBER] від 23.06.1984, оскільки зазначене прізвище в свідоцтві про шлюб заявниці не співпадає з прізвищем в трудовій книжці та дипломі. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] « [PERSON] » (російською мовою) народилася [INFO] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 08 жовтня 1983 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 165, після укладення шлюбу присвоєні прізвища « [PERSON] ». Крім того, згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 16.08.1982 на ім`я [PERSON] , на титульній сторінці у графі «прізвище» дошлюбне прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вочевидь, помилка допущена у написанні дошлюбного прізвища заявника є наслідком описки, оскільки належність трудова книжка серії [NUMBER] , містить відмітки про зміну прізвища заявниці на « [PERSON] » відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.10.1983. Згідно копії диплому серії [NUMBER] від 28.06.1984, виданого Ворошиловградським машинобудівним інститутом, дошлюбне прізвище заявниці помилково зазначено як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки\~або відповідних записів у ній, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється\~на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Згідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Відповідно до пункту 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Таким чином суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Належність трудової книжки серії [NUMBER] та диплому серії [NUMBER] від 28.06.1984 року, виданого Ворошиловградським машинобудівним інститутом, заявнику підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] , копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] . Зібрані у справі докази, письмові документи, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а, оскільки встановлення цього факту необхідне заявнику для оформлення і призначення пенсії та остання позбавлена можливості підтвердити даний факт у інший спосіб. Отже, встановлення даного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved