Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Заявлені вимоги мотивує тим, що після смерті спадкодавця не може прийняти спадщину за заповітом, оскільки не була обізнана про існування заповідального розпорядження. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання в судове засідання не з`явилися, однак склали нотаріально посвідчені заяви про відсутність заперечень на включення до кола спадкоємців позивачки, та згоду на видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини. [INFO] померла мати чоловіка позивачки [PERSON] (актовий запис про смерть 1523), котра проживала в будинковолодінні [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно земельну ділянку, будинковолодіння та квартиру в [ADDRESS] . Відповідачі після смерті спадкодавця успадкували частину спадкового майна. Як виявилося, за життя 30.06.2005 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла вищезазначену квартиру позивачці. [PERSON] зазначає, що про наявність заповіту вона дізналася в червні 2023 року від свого колишнього чоловіка. 04.07.2023 року вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак листом від 04.07.2023 року їй було повідомлено про пропущення визначеного законом строку на прийняття спадщини. Зважаючи що причини пропущення строку є поважними, оскільки [PERSON] не була обізнана про існування заповіту, остання звертається до суду, поставитись із розумінням та встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.І ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (спи 1272 ЦК України). Відповідно до ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008року №7"Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до cт. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз досліджених судом доказів дозволяє зробити висновок, що позивачка пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин (необізнаність про існування заповідального розпорядження), а тому їй \~ \~ \~ \~ слід визначити додатковий строк - два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved