Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика», від імені та в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.03.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 461895-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. ТОВ «Бізпозика» 17.03.2023 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 461895-КС-001 про надання кредиту. 17.03.2023 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) укласти Договір № 461895-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізпозика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2635, на номер телефону, котрий було введено боржником. ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 31000 грн. шляхом перерахування на його банківську карту. У зв`язку з порушенням [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість, що становить 69549,13 грн. та складається з: 27601,01 грн. заборгованість по кредиту; 41948,12 грн. заборгованість за процентами. Таким чином, позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача кредитну заборгованість та сплачений судовий збір. Ухвалою судді від 13.02.2024 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 26.02.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає частково. Зазначає, що дійсно 17.03.2023 отримав кредит в ТОВ «Бізнес Позика». Однак перші два його платежі у розмірі 2744,65 грн. та 1905,35 грн. було зараховано на сплату комісію, суть якої не зрозуміло та яка при укладенні договору не обумовлювалась, у зв`язку з чим, сплачені кошти в сумі 4650 грн. повинні бути зараховані на погашення тіла кредиту. В квітні 2023 року він втратив роботу, у зв`язку з чим звернувся до позивача із заявою від 11.05.2023 про реструктуризацію боргу на час воєнного стану, однак позивачем було відмовлено в задоволенні його заяви. Крім того, умовами договору визначено строк дії договору до 07.07.2023, а отже зі спливу даної дати, кредитодавець не вправі нараховувати проценти за користування кредитом. Також звертає увагу суду на те, що розмір нарахованих позивачем процентів за користування кредитом значно перевищує суму боргу за тілом кредиту, що свідчить про надзвичайно виску процентну ставку, що є несправедливими умовами договору. За таких обставин вважає, що його борг має бути зменшено на розмір сплаченого ним платежу в сумі 4650 грн, який безпідставно зараховано в комісію. Крім того, у зв`язку з цим підлягають відповідному перерахунку в бік зменшення і нараховані йому проценти. 05.03.2024 представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що всі платежі Відповідача за Кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів Відповідача. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.16027947 процентів за кожен день користування Кредитом. У Відзиві на позову заяву Відповідач приходить до хибного висновку, що ТОВ «Бізнес Позика» начебто продовжувала нарахування процентів після закінчення строку дії Кредитного договору. З розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором після 07.07.2023 припинила змінюватися у зв`язку із закінченням строку дії Кредитного договору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просить розгляд справи проводити буз участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі, встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що 17.03.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір №461895-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.25-33). Крім цього, 17.03.2023 [PERSON] підписав Пропозицію (оферти) укласти Договір № 461895-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.34-42). Крім того, 17.03.2023 [PERSON] підписав Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір № 461895-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), якою передбачено вартість кредиту, порядок зарахування коштів на погашення заборгованість, відсотки за користування кредитом, комісії та графік платежів (а.с.43-51). Із розрахунку наданого позивачем вбачається, що фінансовою установою здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитом по 07.07.2023, після чого розмір нарахованих відсотків не змінювався (а.с.17-20). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Щодо заперечень відповідача про незаконне нарахування комісії та перерахунку зарахованих позикодавцем на погашення комісії коштів у тіло кредиту, суд зазначає, що п. 2.5 умов договору передбачено сплату комісії у розмірі 4650,00 грн., з якою відповідач ознайомився та погодився підписуючи договір про надання кредиту. Крім того, п. 2.4 договору визначено процентну ставку за користування кредитом, а п. 2.8 договору визначена орієнтовна загальна вартість наданого кредиту. Позичальник висловив своє волевиявлення підписавши договір на отримання кредиту на умовах позикодавця, з якими був ознайомлений, а отже погодився з ними. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення відповідачем умов договору кредиту, заборгованість за Договором № 461895-КС-001 від 17.03.2023 станом на 15.12.2023 в розмірі 69549,13 грн., яка складається з: 27601,01 грн. заборгованість за тілом кредиту; 41948,12 грн. заборгованість за процентами, доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2147,20 грн.

Outcome: approved