Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

З 1997 року [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] по день її смерті - [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається зокрема, із земельної ділянки, що розташована на території колишньої Плосківської сільської ради колишнього Мурованокуриловецького (тепер Могилів-Подільського) району Вінницької області. Заявник звернулася до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області для оформлення спадщини за законом після смерті [INFO] [PERSON] , однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність доказів про проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Представник заінтересованої особи Вендичанської селищної ради у свої заяві від 04 квітня 2024 року № 02-18/280 (а.с. 37) просив розглядати справу у його відсутності, не заперечив щодо позовних вимог. Заявник в судове засідання не з`явилася, зі слів її представника, вона перебуває за межами України у зв`язку з лікуванням свого чоловіка. На підставі положень ч. 3 ст. 294, ч. 3 ст. 211, п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України судом постановлено ухвалу про розгляд справи за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. В судовому засіданні представник заявника адвокат Залокоцька В.Д. підтримала заяву в інтересах [PERSON] і пояснила суду, що з 1997 року [PERSON] та її чоловік проживали з [PERSON] однією сім`єю в її будинку до часу відкриття спадщини. Вони були пов`язані спільним побутом та витратами спрямованими на забезпечення життєдіяльності сім`ї, мали спільний бюджет, спільно харчувалися, купували майно для спільного користування, разом брали участь в ремонті житла, надавали один одному взаємну допомогу. З вище вказаного слідує, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони були сусідами [PERSON] , а тому достеменно знають такі обставини: Вона проживала одиноко, не мала ніякої рідні, станом на 1997 рік вона уже була прикута до ліжка, а тому потребувала постійного догляду. [PERSON] зі своїм чоловіком перейшли жити до [PERSON] і з тих пір їх всіх сприймали як одну сім`ю. Свідкам відомо, що саме [PERSON] розпоряджалася коштами [PERSON] , вона забезпечувала її харчування, догляд і т.п., а [PERSON] визнавала [PERSON] як свою дочку. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , крім пояснень представника заявника та свідків, також стверджується довідкою Плосківської сільської ради (а.с. 7), відміткою в паспорті [PERSON] про реєстрацію місця проживання з 1997 року за тією ж адресою, що й [PERSON] (а.с. 8). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 11), яка, відповідно до довідки Плосківської сільської ради без номера та дати (а.с. 7), була зареєстрована на [ADDRESS] . Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5974 га, яка знаходиться на території колишньої Плосківської сільської ради колишнього Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру по заповітах № 76403088 від 28.03.2024 (зворот а.с. 26-а.с. 29), [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишила. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги може належати не лише жінка або чоловік, які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, а також й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Свідоцтвом про смерть (а.с. 11), довідкою Плосківської сільської ради (а.с. 7), відміткою в паспорті [PERSON] про реєстрацію місця проживання (а.с. 8), державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №167713 ( а.с.6), постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 грудня 2021 року № 268/02-3/ (а.с. 10) [PERSON] довела факт відкриття спадщини, склад спадщини, факт проживання зі спадкодавцем, а від так - своє право спадкувати у четвертій черзі за законом після смерті [PERSON] , а також неможливість оформлення своїх спадкових прав без судового рішення про встановлення юридичного факту. На підставі викладеного, суд вважає беззаперечно доведеним факт, що [PERSON] проживала із померлою [INFO] [PERSON] однією сім`єю з 1997 року до дня її смерті. Норма ст. 1264 ЦК України набрала чинності 01 січня 2004 року. Станом на цю дату [PERSON] уже проживала однією сім`єю із [PERSON] , а тому на момент смерті останньої таке проживання тривало більше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved