Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON] , відповідно до якого, посилаючись на статті 18, 110, 112, 113, 115 СК України, просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області від 03 серпня 2013 року, актовий запис № 102. Позов обґрунтовано тим, що 03 серпня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №102. За час шлюбу в них народились діти: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що внаслідок несумісності характерів та різних поглядів на життя подружні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство. Шлюб між ними має формальний характер. Проживання однією сім`єю з відповідачем є неможливим для позивачки, тому вона вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та не має потреби надавити їм строк для примирення. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом із позивачкою. Ухвалою від 23 лютого 2024 року, після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам частини четвертої статті 177 ЦПК України та надано позивачеві строк для усунення зазначених в ній недоліків. Ухвалою від 01 березня 2024 року, після усунення позивачем недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 27 березня 2024 року. 27 березня 2024 року цивільну справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Бабич Н.С. на лікарняному з 22.03.2024 по 03.04.2024, судове засідання призначено на 08 квітня 2024 року. Сторони у призначене судове засідання не прибули, про дату, час і місце якого були повідомлені належним чином. Подали до суду заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач позов визнав та зазначив, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом з позивачкою, спір з приводу спільного майна між ними відсутній. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, оригінал якого додано до позовної заяви, [PERSON] та [PERSON] 03 серпня 2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, про що 03 серпня 2013 року складено відповідний актовий запис за №102. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . За час шлюбу в них народились діти: дочка [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, матір`ю - позивачка, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які долучені до матеріалів справи. Як убачається зі змісту позовної заяви, підставою для розірвання шлюбу є те, що внаслідок несумісності характерів та різних поглядів на життя подружні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство. Шлюб між ними має формальний характер. Проживання однією сім`єю з відповідачем є неможливим для позивачки, тому вона вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та не має потреби надавити їм строк для примирення. Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Зі статті 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з частиною другою статті 18, статтею 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе. За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Ураховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як убачається із змісту позовної заяви, після розірвання шлюбу спільні діти сторін будуть проживати разом з позивачкою. Вказані обставини підтвердив і відповідач у поданій до суду заяві, в якій також зазначив про відсутність спору з приводу спільного майна. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві [PERSON] просила залишити її прізвище без змін. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивачки з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору в сумі 605,60 гривень, який вона сплатила при поданні позову згідно з квитанціями АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.3468460938.1 від 13 лютого 2024 року та АТ «Ощадбанк» № 1 від 27 лютого 2024 року, інша частина судового збору в сумі 605,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved