Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

В грудні 2023 року представник позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" Костюшок П.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, з тих мотивів, що : 15 квітня 2021 року [PERSON] уклав із Акціонерним товариством "Ідея Банк" (первісний кредитор) Кредтиний договір № Е07.24084.007889554. 29 грудня 2020 року [PERSON] уклав із Акціонерним товариством "Ідея Банк" (первісний кредитор) Кредтиний договір № Е07.24512.007360575. 07 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладеного Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитиним договором № Е07.24084.007889554 \~від 15.04.2021\~року,\~за кредитиним\~договором № Е07.24512.007360575\~від 29.12.2020\~року, укладеними між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитиними договорами: № Е07.24084.007889554 від 15.04.2021 р. на суму 54 382,61 грн., з них 29 749,60 грн. заборгованість за основним боргом, 4,78 грн. заборгованість за відсотками, 24 628,23 грн. заборгованість за комісіями; № Е07.24512.007360575 від 29.12.2020 р. на суму 34 391,18 грн., з них 14 531,96 грн. заборгованість за основним боргом, 2,27 грн. заборгованість за відсотками, 19 856,95 грн. заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ "ФК "ЄАПБ" права грошової вимоги здійснювалися безпосередньо АТ "Ідея Банк" станом на день відступлення права вимоги. ТОВ "ФК "ЄАПБ" не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в одностронньому порядку не змінювалися. У звязку з цим, просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № Е07.24084.007889554 від 15.04.2021 р. на суму 54 382,61 грн. та Кредитиним\~договором №\~Е07.24512.007360575 від 29.12.2020 р. на суму 34 391,18 грн., всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі: 88 773,79 грн., та понесені судові витрати. 23 січня 2024 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідоменням сторін на 14.02.2024 року, відкладено на 11 квітня 2024 року. 11.04.2024 в судове засідання учасники не з`явилися, повідомлені належно. Представник позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ" Костюшок П.М. в позовній заяві клопотав про розгляд позову за відсутності представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, вдруге, без повідомлення причин, сповіщений про час, дату та місце судового засідання відповідно до норм ст. 128 ЦПК України, належно. Відзив на позов не подав. Заяв (клопотань) не надходило. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Підстав для відкладення судового розгляду даного позову не встановлено. Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згоди позивача, суд, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини 5 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Суд встановив,\~ 15 квітня 2021 року [PERSON] (відповідач у справі) уклав із Акціонерним товариством "Ідея Банк" (первісний кредитор) Кредтиний договір № Е07.24084.007889554 на суму кредиту - 37 000,00 грн., процентна ставка 0,01 % - фіксована, строк - 24 місяці (дата повернення кредиту - 15.04.2023 року). 29 грудня 2020 року [PERSON] уклав із Акціонерним товариством "Ідея Банк" (первісний кредитор) Кредтиний договір № Е07.24512.007360575 на суму кредиту 30 000,00 грн. процентна ставка 0,01 % - фіксована, строк - 18 місяці (дата повернення кредиту - 29.06.2022 року). Згідно з умовами даних кредитних договорів позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 07 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (позивач в справі) укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги, в тому числі за кредитними договорами, укладеними між\~АТ "Ідея\~Банк"\~та [PERSON] \~ № Е07.24084.007889554 від\~15.04.2021\~року на\~суму 54\~382,61\~грн., №\~Е07.24512.007360575 від 29.12.2020 року на суму 34 391,18 грн., перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Згідно п. 2.1. договору факторингу, АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ", а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає права вимоги та в їх оплату зобовязується передати грошові кошти в розпорядження АТ "Ідея Банк" за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.2. договору факторингу права вимоги, які АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ "Ідея Банк", та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього договору та надсилається АТ "Ідея Банк" ТОВ "ФК "ЄАПБ" в електронному вигляді засобами корпоративного звязку у захищеному паролем файлі в день укладення цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання сторонами вважається невідємною частиною цього договору. Права вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ "Ідея Банк" до ТОВ "ФК "ЄАПБ" в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання ТОВ "ФК "ЄАПБ" зобовязань передбачених п. 4.1. цього договору (пункт 5.1. договору факторингу). Відповідно до платіжної інструкції № 19913 від 11.07.2023 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" перерахувало АТ "Ідея Банк" та оплатило за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року Без ПДВ, грошові кошти в сумі 15 300 000,00 грн.. За даними Реєстру боржників № 1 до договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" від 07.07.2023 набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитиними договорами: № Е07.24084.007889554 від 15.04.2021 р. на суму 54 382,61 грн., з них 29 749,60 грн. заборгованість за основним боргом, 4,78 грн. заборгованість за відсотками, 24 628,23 грн. заборгованість за комісіями; № Е07.24512.007360575 від 29.12.2020 р. на суму 34 391,18 грн., з них 14 531,96 грн. заборгованість за основним боргом, 2,27 грн. заборгованість за відсотками, 19 856,95 грн. заборгованість за комісіями. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК Українни за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частини 1, 2 статті 1056-1 ЦК України передбачають, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до вимог статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно вимог статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно вимог статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до вивимог статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Як вказує позивач, відповідач [PERSON] ,\~в порушення умов кредитного договору, не надавав своєчасно ні первісному кредитору АТ "Ідея Банк", ні позивачу ТОВ "ФК "ЄАПБ" грошові кошти\~для погашення\~заборгованості за\~кредитними договорами\~: № Е07.24084.007889554 від 15.04.2021 року на суму 54 382,61 грн.; № Е07.24512.007360575 від 29.12.2020 року на суму 34 391,18 грн.. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ "ФК "ЄАПБ" права грошової вимоги 07.07.2023 року здійснювались безпосередньо АТ "Ідея Банк" станом на день відступлення права вимоги. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтнею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язувався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки та здійснити інші нарахування відповідно до умов кредитиних договорів. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитними договорами. Матеріалами справи підтверджується, що кредитні договора від 15.04.2021 року за № Е07.24084.007889554, від 29.12.2020 року за № Е07.24512.007360575 було укладено на підставі вільного волевиявлення [PERSON] .. На підтвердження своєї обізнаності про умови кредитування останній поставив свій підпис у кредитному договорі, тим самим підтвердивши отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, наданого згідно з обраними умовами кредитування. Отже, позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин (відповідні кредитні договора, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, дані перерахування коштів на рахунок (ордер - розпорядження про видачу кредиту), докази невиконання умов кредитних договорів відповідачем. Як вказує позивач, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитиними договорами, а саме: № Е07.24084.007889554 від 15.04.2021 року складає 54 382,61 грн., з них 29 749,60 грн. заборгованість за основним боргом, 4,78 грн. заборгованість за відсотками, 24 628,23 грн. заборгованість за комісіями; № Е07.24512.007360575 від 29.12.2020 року складає 34 391,18 грн., з них 14 531,96 грн. заборгованість за основним боргом, 2,27 грн. заборгованість за відсотками, 19 856,95 грн. заборгованість за комісіями, яку позивач підтверджує в т.ч. розрахунками заборгованості та Витягом з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року. На підставі статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором:\~ № Е07.24084.007889554 від 15 квітня 2021 року в розмірі 29 749,60 грн. заборгованості за основним боргом, 4,78 грн. заборгованості за відсотками, є правомірними і законними та підлягають стягненню з відповідача в загальному розмірі 29 754,38 грн.; № Е07.24512.007360575 від 29 грудня 2020 року в розмірі 14 531,96 грн. заборгованості за основним боргом, 2,27 грн. заборгованості за відсотками, є правомірними і законними та підлягають стягненню з відповідача в загальному розмірі 14 534,23 грн., на користь позивача, оскільки виходять із кредитних договірних зобов`язань. Стосовно стягнення з відповідача заборгованості зі сплати нарахованої заборгованості за комісіями: 24 628,23 грн. (кредитний договір № Е07.24084.007889554 від 15.04.2021 року); 19 856,95 грн. (кредитний договір № Е07.24512.007360575 від 29.12.2020 року), суд зазначає наступне. Положеннями абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Суд приймаючи\~рішення,\~щодо нарахуванння\~та стягнення\~заборгованості за\~комісіями,\~ \~ \~за \~кредитиними договорами\~ № Е07.24084.007889554 від 15.04.2021 року, № Е07.24512.007360575 від 29.12.2020 року, звертає увагу, що в п.1.5. даних договорів вказано, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 (даний доказ в додатках до позову відсутній) як "Плата за обслуговування кредитної заборгованості". Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунок банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невідємною частиною\~договору та\~розміщені на\~веб-сайті\~банку,\~ та\~вважає ці\~умови несправедливими (істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.). Згідно умов\~кредитного договору\~та таблиці\~обчислення загальної\~вартості кредиту\~для споживача\~та реальної\~процентної ставки\~за договором\~про споживчий\~кредит,\~що є\~невід`ємною частиною\~кредитиних договорів\~ № Е07.24084.007889554 від 15.04.2021 року, № Е07.24512.007360575 від 29.12.2020 року, позичальник має сплачувати банку кошти за обслуговування кредитної заборгованості. Частиною 4 статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У справах № 583/3343/19, № 194/1387/19 Верховний Суд визнав незаконним встановлення комісії за обслуговування кредиту в договорі ПАТ "Ідея банк". Згідно статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Наведений висновок узгоджується із правовою позицією Верховний Суд України у справі № 6-1746цс16, яка була підтримана Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 630/816/16-ц. За таких\~обставин,\~суд дійшов\~до висновку,\~що у\~задоволенні позовних\~вимог в\~частині стягнення\~з відповідача\~заборгованості за\~комісіями,\~що не\~конкретизовані (слід\~розуміти за\~обслуговування кредитної\~заборгованості)\~необхідно відмовити\~за безпідставністю. Ураховуючи викладене, та приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитними договорами, що свідчить про неналежне виконання [PERSON] умов укладених договорів, а також позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, частково доведені позовні вимоги, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог. На підставі зазнаечного та

Outcome: partial