Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог В грудні 2023 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Подоляко Н.П. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25 квітня 2009 року сторони уклали шлюб. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10 липня 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 752/9700/18. Посилається на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, в повному обсязі аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01 червня 2023 року складає 277682,61 грн. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за період з червня 2018 року по 31 серпня 2023 року у розмірі 277682,61 грн. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 грудня 2023 року справу передано головуючму у справі судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 грудня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. 21 березня 2024 року судом скерованого на адресу Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ) запит щодо надання інформації щодо заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів. 11 квітня 2024 року на адресу суду надійшла довідка-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Зауважила, що відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини за рішенням суду, самоусунувся від виконання покладеного на нього обов`язку, долучила вирок суду від 28 грудня 2023 року за ч. 1 ст. 164 КК України. Відповідач в судові засідання призначені на 12 лютого 2024 року, 13 березня 2024 року та 16 квітня 2024 року не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином засобами поштового зв`язку за адресою місця реєстрації, а також фактичного місця проживання. Судова кореспонденція повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання смс - повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 25 квітня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 648. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хижняк І.О. від 10 липня 2019 року відкрито ВП № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 752/9700/18 виданого 17 січня 2019 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 29 червня 2023 року, здійсненого державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іващенко Ю.М., заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП № [NUMBER] станом на 01 червня 2023 року становить 277682,61 грн. Як вбачається з довідки - розрахунку від 11 квітня 2024 року, наданої старшим державним виконавцем Браташовим А. на запит суду, заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП № [NUMBER] [PERSON] за період з травня 2018 року по березень 2024 року становить 271 534,31 грн. Заборгованість за період заявлений в межах позовних вимог, а саме з червня 2018 року по серпень 2023 року становить 169892,56 грн. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року у справі №752/18390/23 визнано [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання сина [PERSON] . Між сторонами виник спір з приводу неналежного виконання відповідачем покладених на нього обов`язків по утриманню дитини. Застосовані норми права та мотиви, з якого виходить суд при прийнятті рішення Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження". Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Положенням ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (такий механізм нарахування пені наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, від 03 квітня 2019 року № 333/6020/16-ц; постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року № 646/165/16-ц, від 19 вересня 2018 року у справі № 695/2808/14-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 239/306/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 372/264/15-ц). Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд погоджується із розрахунком заборгованості пені (неустойки), наданого представником позивача, розмір якої становить 2597732, 32 грн, значно перевищує 100 %заборгованості зі сплати аліментів. Згідно даної довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11 квітня 2024 року, загальну сума заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] за період з травня 2018 року по березень 2024 року складає 271534,31 грн. Заборгованість зі сплати аліментів за період з червня 2018 року по серпень 2023 року, в межах заявлених позовних вимог становить 169892,56 грн. Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial