Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про оголошення військовослужбовця загиблим під час виконання бойового завдання вказуючи на те, що вона є матір`ю загиблого [PERSON] . У зв`язку зі збройною агресією російської федерації та повномасштабним вторгненням на територію України її син [PERSON] був призваний на військову службу по загальній мобілізації, згідно з Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 та направлений до військової частини [NUMBER] на посаду кулеметника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 2 стрілецького батальйону. В період з 24.08.2022 року по 05.09.2022 року, з 21.09.2022 року по 06.11.2022 року, з 17.03.2023 року по 30.06.2023 року [PERSON] брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у [ADDRESS] . З 26.06.2023 року зв`язок з сином пропав. Заявник звернулася до командира в/ч [NUMBER] , але їй було відмовлено у надані інформації. Згідно повідомлення [INFO] №251 від 10.07.2023 року було сповіщено, що її син зник безвісті 02.07.2023 року під час виконання бойового завдання із захистом Батьківщини в наслідок мінометного обстрілу позиції поблизу ВОП « [INFO] » північніше населеного пункту Богданівка Донецької області. 07.07.2023 року по даному факту було відкрито кримінальне провадження №1202312000000765 за ч.1 ст.115 КК України. Пізніше було проведено службове розслідування за фактом безвісті зниклого 30.06.2023 року військовослужбовця 2 стрілецького батальйону в/ч [NUMBER] солдата [PERSON] . Згідно доповіді командира в/ч [NUMBER] за фактом зміни статусу з пораненого на безвісті зниклого солдата [PERSON] встановлено, 30.06.2023 року, під час перебування в оперативному підпорядкуванні в/ч А4472поблизу «ВОП Індія» отримав поранення солдат [PERSON] , але провести евакуацію не було можливості у зв`язку з постійним обстрілом. Станом на 02.07.2023 року надійшла інформація від молодшого сержанта [PERSON] про те, що було виявлено тіло солдата [PERSON] , але евакуювати тіло не вдалося. Військовослужбовці [PERSON] та [PERSON] зазначили, що знайшли тіло [PERSON] без ознак життя, було прийнято рішення розпочати процес евакуації, однак, через активний мінометний обстріл по групі евакуації евакуацію тіла провести не вдалося, а тому, за результатами службового розслідування [PERSON] визнали таким, що зник безвісті. Через неможливість евакуювати тіло сина, заявник не може отримати лікарське свідоцтво про смерть, а так само, і свідоцтво про смерть. Просить оголосити [PERSON] , [INFO] загиблим [INFO] в наслідок мінометного обстрілу у віці 39 років на території с.Богданівка Донецької області під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини. Представник заінтересованої особи - Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, відповідно до якої зазначила, що [PERSON] є її колишнім чоловіком та, не зважаючи на розірвання шлюбу, продовжували спілкуватися та підтримували теплі стосунки. Вона та дитина спілкувалися з загиблим раз на тиждень. Останній раз вони спілкувалися 27 червня. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] є сином заявниці [PERSON] , актовий запис №33 від 02.01.1985 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , актовий запис №8 від 10.11.2010 року. Згідно сповіщення від 10.07.2023 року №251 Олександрійського ТЦК та соціальної підтримки зазначено, що солдат [PERSON] [INFO] , кулеметник з розвідувального відділення взводу 2 стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , 02.07.2023 року зник безвісті, виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини, внаслідок мінометного обстрілу противником позицій поблизу ВОП «Індія», північніше населеного пункту Богданівка Донецької області. Згідно витягу з наказу Міністерства оборони №156 від 05.06.2023 року командира в/ч [NUMBER] солдата [PERSON] кулеметника2 стрілецького взводу 2 стрілецького роти 2 стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , призначеного наказом командира в/ч [NUMBER] (по особовому складу) від 05.06.2023 року №138-РС на посаду кулеметника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 2 стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] , вважати таким, що з 05.06.2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2820 грн., шпк «солдат», ВОС 101627А. Згідно довідки по безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 15.08.2023 року №140/723 солдат [PERSON] дійсно в період з 24.08.2022 року по 05.09.2022 року, з 21.09.2022 року по 06.11.2022 року, з 17.03.2023 року по 30.06.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у [ADDRESS] . Згідно доповіді за фактом зміни статусу з пораненого на безвісті зниклого солдата [PERSON] , кулеметника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 2 стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] зазначено, що 30.06.2023 року о 13:36 год. від головного сержанта 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецького батальйону в/ч [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] надійшла доповідь про те, що під час перебування в оперативному підпорядкуванні у в/ч [NUMBER] в проміжку між 13:30 по 15:00 год., внаслідок мінометного обстрілу поблизу ВОП «Індія» отримав поранення Солдат [PERSON] кулеметник 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 2 стрілецького батальйону в/ч [NUMBER] , але провести евакуацію не було можливості у зв`язку з постійним ворожим обстрілом противника. Станом на 02:30 02.07.2023 року від старшого евакуаційної групи молодшого сержанта [PERSON] , головного сержанта-командира 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 2 стрілецького батальйону в/ч [NUMBER] надійшла інформація про те, що було виявлено тіло солдата [PERSON] , але евакуювати тіло не вдалося. Службове розслідування вважати закінченим, у зв`язку з неможливість проведення евакуації тіла, а також відбору біоматеріалу для проведення експертизи ДНК вважати таким, що зник безвісті 30.06.2023 року, під час виконання обов`язків військової служби в зоні проведення бойових дій по відсічі збройної агресії російської федерації [PERSON] . Зазначений факт також висвітлений у Акті про проведення службового розслідування за фактом зниклого 30.06.2023 року військовослужбовця 2 стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] від 10 серпня 2023 року. Згідно пояснень солдата [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] останні підтвердили, що дійсно 02.07.2023 року вони виїхали на евакуацію загиблих [PERSON] та [PERSON] , проте евакуювати тіла загиблих не вдалося через масований обстріл. Згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 10.08.2023 року №1589 «Про результати службового розслідування за фактом безвісті зниклого солдата [PERSON] зазначено: службове розслідування вважати закінченим; вважати солдата [PERSON] таким, що зник безвісті 30.06.2023 року. Згідно Витягу з ЄРДР 08.07.2023 року зареєстроване кримінальне провадження №12023120000000765за фактом зникнення безвісті [PERSON] . Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин [PERSON] зареєстрований під №11927 від 07.07.2023 року, дата набуття статусу 06.09.2023 року. Стаття 4 ЦПК України\~гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Частиною третьою статті 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Відповідно до частин першої-четвертої статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників. Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав (постанова Верховного Суду у справі № 638/4/19 від 07 квітня 2020 року, провадження\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 61-18132св19). Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суд, залежно від мети встановлення юридичного факту, зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи чи органи державної влади можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи. Залучення\~до участі у справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду уникнути ухвалення незаконного рішення та виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з іншою заінтересованою особою, а також має на меті повно і всебічно дослідити всі обставини справи. Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути притягнута до участі у справі окремого провадження, крім вищезазначеного, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки. Чинним законодавством визначено, що до повноважень відділу державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, входить проведення реєстрації смерті. Звертаючись до суду із заявою\~про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про оголошення [PERSON] , [INFO] , загиблим 30.06.2023 року під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини, заявниця визначила, що заінтересованими особами у даній справі є Олександрійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). \~ \~ \~ \~Проте, під час розгляду справи суду стало відомо про наявність у загиблого [PERSON] дитини малолітньої [PERSON] , а тому, ухвалою суду від 12.03.2024 року, до розгляду справи була залучена заінтересована особа [PERSON] мати та законний представник малолітньої [PERSON] . Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Окреме провадження як вид цивільного судочинства характеризується певною специфікою процесуальної форми, що зумовлена такими особливостями: 1) відсутність спору про право, яка водночас не виключає спору про факт, що полягає в неочевидності його існування; 2) особливий об`єкт судового захисту, яким є охоронюваний законом (законний) інтерес як потреба та прагнення до користування конкретним матеріальним\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ та (або) нематеріальним благом, що може як опосередковуватися, так і не опосередковуватися певним суб`єктивним правом. Захист охоронюваного законом (законного) інтересу у справах здійснюється шляхом підтвердження судом наявності чи відсутності певного юридичної факту як підстави виникнення, зміни чи припинення неоспорюваних суб`єктивних прав; 3) спеціальна мета - підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Звертаючись до суду із зазначеною заявою, заявник зазначила, що оголошення військовослужбовця [PERSON] загиблим їй необхідно, насамперед, для отримання у відділі ДРАЦС свідоцтва про смерть. Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5), зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940. Частиною першою статті 6 Закону повноваження щодо державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до ч. 1ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п. 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п.13 вказаної постанови заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. У відповідності до правового висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно- наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Статтею 319\~Цивільного процесуального\~кодексу України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. В постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725 ( провадження № 61-174св23), підставою для встановлення факту смерті є підтвердження доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема, можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Відповідно до ч.2, 3 ст.46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Судом встановлено, що заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення померлим свого сина [PERSON] з метою державної реєстрації його смерті в органах РАЦС, оскільки від цього залежить виникнення її особистих та майнових прав, зокрема, отримання виплат передбачених законодавством після загибелі військовослужбовця. Факт загибелі [PERSON] 30.06.2023 року на території населеного пункту Богданівка Донецької області, під час виконання бойового завдання, підтверджується зібраними матеріалами справи. На даний час законом не передбачено іншого порядку, ніж встановлення цього факту в судовому порядку. Задоволення даної заяви надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть [PERSON] та в подальшому ставити питання про оформлення спадкових прав та отримання соціальних виплат. Згідно п.18 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.18\~ЦПК України рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. За таких обставин суд дійшов до висновку про задоволення заяви [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved