Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Квартирно-експлуатаційного відділу м.Вінниці звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовн вимоги мотивовані тим, що 07.04.2009 року позивачем було видано ордер №9 [PERSON] , який проходив службу в ВЧ [NUMBER] , на право зайняття 2-х кімнат в квартирі [ADDRESS] . Разом з [PERSON] в зазначеному житлі були зареєстровані члени його сім`ї: [PERSON] дружина, [PERSON] син та відповідач по справі, а також [PERSON] мати дружини. При цьому, [PERSON] була знята з реєстрації місця проживання 27.03.2014 року, [PERSON] 06.11.2017 та [PERSON] був знятий з місця реєстрації у зв`язку з смертю [INFO] . Таким чином, оскільки [PERSON] помер, усі члени його сім`ї втратили право користування кімнатою № [NUMBER] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , так як ніхто з членів його сім`ї військову службу не проходив. При цьому, відповідач [PERSON] не був знятий з місця реєстрації, хоча за вказаною адресою не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в кімнаті немає. Таким чином, факт реєстрації відповідача порушує право КЕВ м.Вінниці на вільне розпорядження та користування майном. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою № [NUMBER] в гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 01.01.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання, з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачам відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Ухвалою суду від 27.02.2024 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до абз.1 п.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що\~військовослужбовець [PERSON] проходив військову службу. У зв`язку із проходженням військової служби КЕВ м. Вінниця Західного оперативного Командування Міністерства оборони України [PERSON] було видано ордер №09 від 07.04.2009 року на кімнату [ADDRESS] на склад сім`ї 3 особи: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Гуртожиток по провулку [ADDRESS] відноситься до державного житлового фонду Міністерства оборони України та перебуває на балансі КЕВ м. Вінниця (а.с.17). Також, відповідно до витягу з рішення ВК ВМР №2349 від 05.11.2020 року присвоїно адресу будівлі гуртожитку літ.»А», по провулку Литовському (а.с.18). Відповідно до Карточки реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 11-12) З повідомлення про зняття особи з реєстрації місця проживання №1427 від 31.03.2014 року [PERSON] , [INFO] , знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] 27.03.2014 року (а.с.10). Також, з повідомлення про зняття особи з реєстрації місця проживання №796 від 05.11.2017 року [PERSON] , [INFO] , знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] [INFO] (а.с.13). [PERSON] помер [INFO] , про що 20.05.2023 року складено відповідний актовий запис №1771, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с.14). З Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 27.06.2023 року вбачається, що представником комендантської дільниці [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] складено акт, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає з 2010 року (а.с.15). Також, з Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 21.11.2023 року вбачається, що представником комендантської дільниці [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] складено акт, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає з 2010 року (а.с.16). Відповіднодо ст.71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках:1)\~призову на\~строкову військову\~службу або\~направлення на\~альтернативну (невійськову)\~службу,\~а також\~призову офіцерів\~із запасу\~на військову\~службу на\~строк до\~трьох років\~-\~протягом усього\~періоду проходження\~зазначеної військової\~служби;\~призову на\~військову службу\~під час\~мобілізації,\~на особливий\~період,\~на військову\~службу за\~призовом осіб\~із числа\~резервістів в\~особливий період\~-\~протягом усього\~періоду проходження\~військової служби,\~а якщо\~під час\~її проходження\~вони отримали\~поранення,\~інше ушкодження\~здоров`я та\~перебувають на\~лікуванні в\~закладах охорони\~здоров`я або\~потрапили в\~полон чи\~визнані безвісно\~відсутніми -\~на строк\~до дня,\~наступного за\~днем їх\~взяття на\~військовий облік\~у відповідних\~територіальних центрах\~комплектування та\~соціальної підтримки,\~Центральному управлінні\~або регіональних\~органах Служби\~безпеки України,\~відповідному підрозділі\~Служби зовнішньої\~розвідки України\~після звільнення\~з військової\~служби після\~закінчення ними\~лікування в\~закладах охорони\~здоров`я,\~незалежно від\~строку лікування,\~повернення з\~полону,\~скасування рішення\~суду про\~визнання особи\~безвісно відсутньою\~чи ухвалення\~судом рішення\~про оголошення\~особи померлою; 2)\~тимчасового виїзду\~з постійного\~місця проживання\~за умовами\~і характером\~роботи або\~у зв`язку\~з навчанням\~(учні,\~студенти,\~стажисти,\~аспіранти тощо),\~у тому\~числі за\~кордоном,\~-\~протягом усього\~часу виконання\~цієї роботи\~або навчання; 3)\~влаштування дитини\~(дітей)\~на виховання\~до родичів,\~опікуна чи\~піклувальника,\~у прийомну\~сім`ю,\~дитячий будинок\~сімейного типу,\~заклад для\~дітей-сиріт\~та дітей,\~позбавлених батьківського\~піклування,\~-\~протягом усього\~часу їх\~перебування у\~родичів,\~опікуна чи\~піклувальника,\~прийомній сім`ї,\~дитячому будинку\~сімейного типу,\~закладі для\~дітей-сиріт\~та дітей,\~позбавлених батьківського\~піклування. Якщо\~з будинку,\~квартири (їх\~частини)\~вибула дитина\~(діти)\~і членів\~її (їх)\~сім`ї\~не залишилося,\~це житло\~може бути\~надано за\~договором оренди\~іншому громадянину\~до закінчення\~строку перебування\~дитини (дітей)\~у дитячому\~закладі або\~до досягнення\~нею (ними)\~повноліття і\~повернення від\~родичів,\~опікуна чи\~піклувальника,\~в окремих\~випадках -\~до закінчення\~навчання в\~загальноосвітніх навчальних\~закладах усіх\~типів і\~форм власності,\~у тому\~числі для\~громадян,\~які потребують\~соціальної допомоги\~та соціальної\~реабілітації,\~а також\~в професійно-технічних\~чи вищих\~навчальних закладах\~або до\~закінчення строку\~служби у\~Збройних Силах\~України та\~інших військових\~формуваннях; 4)\~виїзду у\~зв`язку\~з виконанням\~обов`язків\~опікуна чи\~піклувальника,\~наданням батькам-вихователям\~житлового будинку\~або багатокімнатної\~квартири для\~створення дитячого\~будинку сімейного\~типу -\~протягом усього\~часу виконання\~таких обов`язків; 5)\~влаштування непрацездатних\~осіб,\~у тому\~числі дітей\~з інвалідністю,\~у будинку-інтернаті\~та іншій\~установі соціальної\~допомоги -\~протягом усього\~часу перебування\~в них; 6)\~виїзду для\~лікування в\~лікувально-профілактичному\~закладі -\~протягом усього\~часу перебування\~в ньому; 7)\~взяття під\~варту або\~засудження до\~арешту,\~обмеження волі,\~позбавлення волі\~на певний\~строк чи\~довічне позбавлення\~волі -\~протягом усього\~часу перебування\~під вартою\~або відбування\~покарання,\~якщо в\~цьому будинку,\~квартирі (їх\~частині)\~залишилися проживати\~інші члени\~сім`ї. Якщо\~в будинку,\~квартирі (їх\~частині)\~не залишилися\~проживати інші\~члени сім`ї\~наймача,\~це житло\~може бути\~надано за\~договором оренди\~(найму)\~у встановленому\~законом порядку\~іншому громадянину\~до звільнення\~таких осіб\~з-під\~варти або\~до відбуття\~ними покарання. У\~випадках,\~передбачених пунктами\~1-7\~цієї статті,\~право користування\~жилим приміщенням\~зберігається за\~відсутнім протягом\~шести місяців\~з дня\~закінчення строку,\~зазначеного у\~відповідному пункті. Відповідно до законодавства України може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк. Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст.71 ЖК УРСР та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку. Поважні причини відсутності відповідача, які перелічені в ст.71 ЖК України, відсутні, оскільки останнім не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне. Відповідно до ст.ст.6, 9 ЖК УРСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно\~ст.47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 8\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Кривіцька та Кривіцький проти України» (№8863/06) 02.12.2010 року, в контексті вищевказаної статті Конвенції визначив поняття «житло», яке не обмежується приміщенням, в якому проживає особа на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, тобто існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Таким чином, визначення, чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі п.1 ст.8 Конвенції, залежить виключно від фактичних обставин, а саме наявності достатніх та триваючих зв`язків з конкретним місцем, тобто наявність всіх доказів, що особа використовувала приміщення. У той же час, під час судового розгляду встановлено, що відповідач з 2010 року по даний час в спірній кімнаті не проживає, а відтак останній є таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Більше того, суд звертає увагу, що незаконне утримання відповідачем вказаної службової кімнати позбавляє можливості державу забезпечити житловою площею інших військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять військову службу у військових частинах та установах Вінницького гарнізону та які потребують поліпшення житлових умов, чим спричиняється шкода їх законним інтересам та правам, а також інтересам держави в частині можливості забезпечення останніх службовими житловими приміщеннями. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача КЕВ м. Вінниця понесений судовий збір у розмірі 2\~684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved