Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. Інформація про рух цивільної справи. У лютому 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що він працював в ТОВ «Технополіс-1» на посаді продавця-консультанта філії №1 департаменту з роздрібної торгівлі вказаного товариства. Відповідач неналежним чином виконував обов`язок по виплаті заробітної плати та компенсації за використані дні відпустки, у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 27154 гривень. 16 серпня 2023 року наказом ТОВ «Технополіс-1» №Т01/16/08/006 позивач був звільнений з роботи за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України з 17 серпня 2023 року. Однак при звільненні з роботи не було проведено розрахунку з позивачем. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати та компенсації за використані дні відпустки в розмірі 27154 гривень. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 лютого 2024 року (а.с.16) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 26\~лютого 2024\~року(а.с.17) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, він був у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.21). Представник відповідача також не з`явився, відзиву, а також заяв чи клопотань на адресу не направив. Він був у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.20). 2. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] працював на посаді продавця-консультанта філії №1 департаменту з роздрібної торгівлі ТОВ «Технополіс-1». Ця обставина підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної на ім`я [PERSON] (а.с.4-7). Наказом позивача №Т01/16/08/006 про припинення трудового договору від 16 серпня 2023 року (а.с.3) [PERSON] був звільнений з роботи за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗпП України з 17 серпня 2023 року. Спірні правовідносини регулюються главою VII «Оплата праці» КЗпП України. 3. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно з ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.2 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає в тому, що суд розглядає справи з дотриманням Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України. Згідно з ст.ст.6, 12 Конвенції про захист заробітної плати роботодавцеві забороняється обмежувати будь-яким способом свободу працівника розпоряджатися своєю заробітною платою на власний розсуд. Зокрема, заробітна плата виплачуватиметься через регулярні проміжки часу. Якщо немає інших відповідних урегулювань, котрі забезпечують виплату заробітної плати через регулярні проміжки часу, то періоди виплати заробітної плати має бути продиктовано національним законодавством або визначено колективним договором чи рішенням арбітражного органу. Коли минає термін трудового договору, остаточний розрахунок заробітної плати, належної працівнику, має бути проведено відповідно до національного законодавства, колективного договору чи рішення арбітражного органу, або коли немає такого законодавства, угоди чи рішення в розумний термін з урахуванням умов контракту. Відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України вказаний принцип полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 4. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту розрахункових листків за липень та серпень 2023 року (а.с.8) вбачається, що [PERSON] була нарахована заробітна плата та компенсація відпустки: в липні 2023 року в розмірі 14972 гривень 17 копійок, у серпні 2023 року в розмірі 18760 гривень 24 копійок. Після утримання обов`язкових платежів (військового збору та податку на доходу фізичних осіб) позивач мав право на отримання заробітної плати: в липні 2023 року в розмірі 12052 гривень 60 копійок, у серпні 2023 року в розмірі 15102 гривень 00 копійок. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що вказані грошові кошти були виплачені [PERSON] . Тому у ТОВ «Технополіс-1» виникла заборгованість по виплаті позивачу заробітної плати та компенсації відпустки в розмірі 27154\~гривень 60\~копійок(12052,60\~+\~15102,00). Зі змісту резолютивної частини позовної заяви (а.с.2) вбачається, що [PERSON] просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 27154 гривень 00 копійок. В такому випадку стягнення з ТОВ «Технополіс-1» грошових коштів в більшому розмірі суперечить принципу диспозитивності, передбаченому п.5 ч.3 ст.2, ч.1 ст.13 ЦПК України. В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження того, що в день звільнення позивача з роботи ТОВ «Технополіс-1» хоча б частково погасив означену заборгованість. Ця обставина свідчить про порушення права [PERSON] на оплату праці, гарантованого не тільки ст.43 Конституції України та ст.ст.115, 116 КЗпП України, а також ст.ст.6, 12 Конвенції про захист заробітної плати. З огляду на це суд висновує, що з ТОВ «Технополіс-1» на користь [PERSON] слід стягнути суми, що належали йому при звільненні з роботи, в загальному розмірі 27154 гривень 00 копійок. 5. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. На підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] був звільнений від сплати судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок. З огляду на це суд висновує, що з ТОВ «Технополіс-1» на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved