Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

19 лютого 2024 року представник [PERSON] адвокат Савчук О. Л. звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 23 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, від якого сторони мають двоє малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя та ведення справ в сім`ї. Фактичні шлюбні відносини сторін припинені, сторони проживають окремо з листопада 2023 року. Враховуючи вказане позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою від 20 лютого 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11 березня 2024 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд надати сторонам строк на примирення, оскільки сторони мають двох малолітніх дітей, а бажання позивача розірвати шлюб на думку відповідача є емоційним та необдуманим. Ухвалою суду від 14 березня 2024 року сторонам надано строк на примирення тривалістю 14 днів, приводження у справі зупинено. Ухвалою суду від 02 квітня 2024 року провадження у справі поновлено, та призначено справу до судового розгляду. Позивач, відповідач в судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Савчук О. Л. подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Зазначила, що примирення між сторонами не відбулося. Представник відповідача адвокат Поворознюк Б. М. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві.. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 23 вересня 2011 року сторони уклали шлюб (а.с. 7), від якого мають двоє малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] (а.с. 8) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Сторони разом не проживають з осені 2023 року, що крім позову, підтверджується поясненнями в судовому засіданні 14 березня 2024 року адвоката Савчук О. Л. та відповідача [PERSON] . Згідно заяви адвоката позивача від 12 квітня 2024 року, у наданий судом строк для примирення, сторони не примирились (а. с. 52). Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року роз`яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів по примиренню подружжя. Суд, використавши надану законом можливість, зупинив провадження у справі для примирення подружжя, врахувавши при цьому також і інтереси їх малолітніх дітей.. Як встановлено у судовому засіданні примирення подружжя не відбулося, позивач наполягає на припиненні шлюбу, тому суд зобов`язаний вирішити справу по суті спору. З урахуванням встановлених по справі обставин, таких як те, що спільне життя у сторін не склалося через відсутність спільних інтересів та різні погляди на життя, втрату ними взаємного почуття любові і поваги один до одного, сторони разом не проживають, примирення між подружжям не відбулося і позивач наполягає на розлученні, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, а саме інтересам позивача, та з урахуванням вимог закону про вільну згоду жінки і чоловіка на шлюб, а примушування до шлюбу законом не допускається (стаття 24 СК України), суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки є всі підстави, передбачені статтею 112 СК України для розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved