Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

До Красноармійського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~звернулась [PERSON] \~з позовом\~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Дорі\~Фінанс» про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~треті особи:\~приватний нотаріус\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~Олена Василівна,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Донецької області\~Олійник Олег\~Іванович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинений виконавчий напис за № 89044, яким стягнуто з позивача на користь ТОВ «Дорі Фінанс» 59644,00 грн. заборгованості за кредитним договором. В грудні 2023 року позивач дізналась з сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження, що у відношенні до неї на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження ВП 66594004 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. Позивач зазначає, що 14.12.2023 р. вона направила на електронну адресу приватного виконавця Нордіо В.В. заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 22.12.2023 на її електронну адресу були надіслані матеріали справи. Приватний нотаріус взагалі не отримав листа. Позивач вважає зазначений виконавчий напис незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено із порушенням вимог законодавства та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни № 89044, вчинений 12 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] , яка народилася [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованості за кредитним договором 0509959871 від 30.06.2018 р. та стягнути з відповідача на її користь судові втрати у виді судового збору в розмірі 1073.60 грн. Ухвалою суду від 16 січня 2024 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Дорі Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що 05.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір №1 про відступлення прав вимог. 04.06.2021 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Дорі Фінанс» був укладений договір № 1/1 про відступлення прав вимог. Далі, правонаступником усіх прав та обов`язків, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 1/1 від 30.06.2018 року є ТОВ «Дорі Фінанс», заборгованість за Кредитним договором № 0509959871 від 30.06.2018 року. По тексту позовної заяви позивач зазначає, що «позивачу не було надіслано повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, а тому не може йти мови про те, щоб сплачувати платіж». На думку представника відповідача щодо визначення розміру заборгованості за кредитним договором, то загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 0509959871 від 30.06.2018 року, становить - 58 644,00 грн., яка складається з наступного: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4 800,00 гривень; - прострочена заборгованість за процентами - 53 844,00 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який простроченив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановленій договором або законом. Тобто, дана норма передбачає отримання кредитором гарантій належного виконання зобов`язань боржником у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, однак вже після закінчення строку виконання основного зобов`язання. З урахуваннями викладеного, сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підтвердженням нарахування відсотків за Кредитним договором № 0509959871 від 30.06.2018 року є розрахунок заборгованості, що здійснювався ТОВ «Дорі Фінанс». Відповідно до розрахунку ТОВ «Дорі Фінанс», станом на 09.06.2021 р. сума заборгованості становить: 4 800,00 гривень заборгованість за прострочене тіло; 53 844,00 гривень заборгованість за прострочені відсотки. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 0509959871 від 30.06.2018 року на момент подачі позовної заяви становить 58 644,00 грн. Враховуючи наведене, представник відповідача вважає, що доведеною є обставина отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним Кредитним договором і взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, у передбачені в договорах строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Отже, зважаючи на те, що позивач свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість, а тому наявні підстави для висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими. Щодо правомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса представник відповідача зазначає наступне. 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Вікторівною вчинено виконавчий напис №89044. Оскільки факт заборгованості позивача за кредитним договором № 0509959871 від 30.06.2018 є безспірним, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснив захист цивільних прав нового кредитора - ТОВ «Дорі Фінанс», шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі відповідно до порядку встановленого законом. У пунктах 20,22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. В постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 201/9570/18 (провадження № 61-7299св21) зроблено висновок, що «нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій із метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172». Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем таї за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник має безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Такої ж правової позиції Великої Палати Верховного Суду притримувалась у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006 17] (провадження №14-278гс18). Аналізуючи судову практику. Відповідач звертає увагу суду на наступне. У постанові Верховного Суду від 09 вересня 2022 року в справі № 205/5588/20 (провадження № 61-4265св22), у якій особа звернувшись до суду з позовом до ТОВ «Фінфорс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню посилалася на те, що нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, щодо підтвердження безспірності заборгованості, оскільки 1) не посвідчений нотаріально кредитний договір, щодо якого вчинень оспорюваний виконавчий напис, не віднесено до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172; 2) він не отримував письмової вимоги кредитора про заборгованість; 3) перелік заборгованості містить арифметичні помилки і не є безспірним; 4) кредитор не надав; нотаріусу належно оформлений розрахунковий документ, який підтверджує наявність, заборгованості. Суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що позивач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, якими обґрунтував позовні вимоги, зокрема на підтвердження доводів про те, що кредитний договір не був нотаріально посвідчений, а також про те, що заборгованість є спірною, як то квитанцій, платіжних доручень про часткову чи повну сплату заборгованості. Позивач також не надав суду доказів того, що ТОВ «Фінфорс» надало нотаріусу неповний перелік документів для вчинення виконавчого напису та не звернувся до суду з клопотанням про витребування відповідних доказів, зокрема нотаріальної справи про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Касаційний суд погодився з висновком судів першої й апеляційної інстанцій про те, що позивач не довів позовні вимоги. Наразі постанова № 662 Кабінету міністрів «Про платіжні послуги» в редакції 2017 року на офіційному \~ \~ \~ \~сайті Верховної ради досі є чинною, зокрема, як й постанова Кабінету Міністрів № \~ \~ \~ \~1172 "Про затвердження переліку документів, \~ \~ \~ \~за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" від 29 червня 1999 р. Проте, оскільки за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (ст. 58 Конституції Українці, важливо зазначити що \~ \~ \~ \~на момент \~ \~ \~ \~відкриття виконавчого провадження \~ \~ \~ \~постанова Кабінету Міністрі № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" діяла в редакції 2015 року. Таким чином, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідач подав для вчинення виконавчого напису повний пакет документів, зокрема кредитний договір, що укладений в електронній формі. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, а отже відповідає Переліку документів. Оскільки ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, а кредитний договір підтверджує безспірність заборгованості, вчинення виконавчого напису здійснено відповідно до законодавства України. Такої ж позиції притримується Верховного Суду в постановах від 07 лютого 2018 року у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18), від 09 лютого 2022 року у справі № 547/210/20 (провадження № 61-16834св21). В судове засідання представник відповідача ТОВ «Дорі Фінанс» не з`явився. Позивач до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Третя особа приватний нотаріус\~Грисюк О.В. до судового засідання не з`явилась, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надала. Третя особа приватний виконавець Олійник О.І. до судового засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав. Третя особа приватний виконавець Нордіо В.В. до судового засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав. Відповідно до\~частини 3\~статті 223\~ЦПК України\~якщо учасник\~справи або\~його представник\~були належним\~чином повідомлені\~про судове\~засідання,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності такого\~учасника справи\~у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки . Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Частиною 2\~статті 247\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Олійника Олега Івановича від 25.08.2021 року відкрито виконавче провадження №66594004 з примусового виконання виконавчого напису №89044, виданого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Дорі Фінанс» заборгованість в розмірі 59644,00 гривень (а.с.23-24). Від приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О.І. на підставі Договору про заміщення приватного виконавця №3 від 22.05.2023 року передані матеріали виконавчого провадження №66594004 і постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. виконавче провадження прийнято (а.с.25-26, 27-28). Виконавчий напис, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 12 червня 2021 року, зареєстровано в реєстрі за №89044. У виконавчому написі зазначено, що нотаріус на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, звернуто стягнення з позивача [PERSON] , який(-а) є боржником за кредитним договором 0509959871 від 30 червня 2018 року, укладеним з ТОВ «Інфінанс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1 від 05 лютого 2021 року є ТОВ «Діджи Фінанс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1/1 від 04 червня 2021 року є ТОВ «Дорі Фінанс», - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 0509959871 від 30 червня 2018 року. Строк платежу за Кредитним договором 0509959871 від 30 червня 2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04 червня 2021 року по 09 червня 2021 року. Сума заборгованості складає 58644,00 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4800,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 53844,00 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача, в розмірі 1000,00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 59644,00 гривні. Дата набрання виконавчим написом законної сили (дата внесення відомостей у реєстр нотаріальних дій) - 12 червня 2021 року. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - 3 роки. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №89044 (а.с.22). Розрахунок заборгованості за вказаний період не наведений. Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0509959871 від 30 червня 2018 року, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] , в розділі «Предмет договору» визначено, що: 1.1. Товариство надає в користування на умовах цього Договору, а також згідно Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (надалі за текстом кредит) за умовами програми «МоneуВООМ» (надалі - Правила), а Позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатній відсотки н інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами. 1.2. Кредит надасться у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (трактами) в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення не пізніше \Дата остаточного повернення кредиту\. Строк користування кожним траншей є окремим та визначається відповідно до умов Договору. Додатку до Договору та Правил. 1.3. Мета отримання кредиту - споживчі цілі. 1.4. Кредит надається без умови його забезпечення. 1 5. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 гривень. 1.6. В рамках дії даного Договору Сторони погодили наступні умови, а саме: До умов даного Договору застосовуються змінювана процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки, у тому числі порядок її зміни та сплати процентів встановлюється цим пунктом Договору та Правилами. 1.7. Протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору Позичальнику надається право користуватися кредитними коштами, які Позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил. 1.10.3. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75 %. 1.10.4. Максимальна реальна процентна ставка становить 638,75% (а.с.17-21). Відповідно до статей\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 цього закону\~встановлює умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 89 закону передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувана; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачується стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріусу. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5\~передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 цього Переліку передбачено, що \~кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.19\~ст.34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. За виконавчим написом з позивача стягнуто суму боргу в розмірі 59644,00 гривень. Розрахунок заборгованості за кредитним договором суду не надано. Позивач заперечує безспірність нарахованої суми заборгованості, таким чином, при зверненні фінансової установи до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості у [PERSON] була можливість оспорювати розрахунок боргу та ставити перед судом питання про застосування строку позовної давності. Нотаріус при посвідченні виконавчого напису на це не звернув уваги. Як роз`яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України\~«Про\~нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Проте, стягувачем не надано жодних документів, які визначені законодавством, в підтвердження наявності заборгованості, періоду її виникнення, розрахунку заборгованості тощо. Вказані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості позичальника безспірним, а виконавчий напис винесеним відповідно до чинного законодавства України. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача. Нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виконавчий напис № 89044, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 12 червня 2021 року, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до\~ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача в сумі 1073,60 гривень, сплаченого ним за подачу заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved