overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (далі - ТОВ «Фінпром маркет») про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №6430, вчиненого 08.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором №1-20180823-50304 від 23.08.2018, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнес капітал» (далі - ТОВ «ФК «Бізнес Капітал»), правонаступником якого є ТОВ «Фінпром маркет» на підставі договорів факторингу №28022019 від 28.02.2019, №25/01/21 від 25.01.2021, №250121ФК від 25.01.2021, та [PERSON] , за період з 27.02.2019 по 08.02.2021 в розмірі 12509,00 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що у червні 2021 року позивач [PERSON] дізналася про відкриття 01.06.2021 державним виконавцем Ковельського відділу ДВС у Ковельському районі Волинської області виконавчого провадження [NUMBER] з виконання оспорюваного виконавчого напису. Того ж дня виконавцем винесено постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця та про арешт коштів боржника. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки кредитний договір №1-20180823-50304 від 23.08.2018, за яким запропоновано стягнути кошти, нотаріально не посвідчений; нотаріус вчинив виконавчий напис без підтвердження безспірності заборгованості боржника. Крім того, позивач ствердила, що їй не було надіслано жодної вимоги про сплату боргу. Ураховуючи наведене позивач просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. На підставі пункту 2 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач ТОВ «Фінпром маркет» правом подати відзив на позов не скористався. Треті особи у справі письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог не подали. Позивач у заяві від 04.04.2024 клопотала про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Належним чином викликаний представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У лютому 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (далі - ТОВ «ВЕЛЛФІН») звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення 18000грн заборгованості за кредитним договором №1462179 від 19.02.2021. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.02.2021 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] був укладений в електронній формі договір про надання споживчого кредиту №1462179, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 6 000 грн, строком на 14 днів до 05.03.2021, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,8% в день (фіксована ставка). Отримавши кредитні кошти через оператора послуг платіжної інфраструктури Platon на вказаний у заяві банківський рахунок, відповідач належним чином зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим позивач

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Позивач не подав своєчасно заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав, що своїми діями він прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідач позов визнав. Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть. [PERSON] є батьком позивача. Родинні зв`язки між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджуються рішенням Ковельського міськрайонного суду від 06.09.2021, яке набрало законної сили, де встановлено що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . З довідки, виданої Білинським старостинським округом № 98/3.47-БЛ/2-24 від 13.02.2024, в [ADDRESS] , проживав [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з [PERSON] проживав, вів спільне господарство та здійснював за ним догляд його син - [PERSON] . Позивач не подав своєчасно заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав, що своїми діями він прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, як це було за старими правилами, а для сприйняття нових правил потрібен був час. Вказану позивачем причину неподання заяви про прийняття спадщини слід визнати поважною. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

У січні 2024 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 30.11.2013 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №1133. Від цього шлюбу мають дітей, доньку [PERSON] [INFO] , доньку [PERSON] [INFO] та [PERSON] . На думку представника позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 22 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по розгляду справи по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Подали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище у подружжя - [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Судом встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину та на її утримання до досягнення дитини трьохрічного віку. Оскільки складання повного тексту судового рішення вимагає значного часу, суд, відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, обмежився складанням його резолютивної частини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 08.01.2024 позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: шлюб між нею та [PERSON] , 1973 р.н., зареєстрований 13 липня 2021 року у Дніпровському районному у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 295 - розірвати. Витрати по справі покласти на позивача. На обґрунтування позову зазначила, що 13.07.2021 вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Дніпровському районному у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за актовим записом № 295. Від шлюбу вона з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть та не проживають разом. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і відновити подружні стосунки не можливо. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.02.2024 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні). Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки для подання відповідних заяв по суті. Зазначена ухвала направлялася засобами поштового зв`язку позивачу, відповідачу разом з даною ухвалою надсилалась також копія позовної заяви з додатками. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Позивач та відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки, розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. На підставі викладеного, враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

10 січня 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу,посилаючись на те, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. Фактично майже два роки,сторони припинили спільне проживання та сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння,байдужості до життя та проблем кожного. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.01.2024 року позовну заяву залишено без руху. 12.02.2024 року позивачем надана суду заява про усунення недоліків. Ухвалою від 12.02.2024 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Позивача надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився,належним чином був повідомлений, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 16 вересня 2015 року, від якого мають двох дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий сбір сплачений позивачем при подачі позову до суду

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 10 лютого 2018року. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого шлюб носить лише формальний характер, оскільки шлюбних відносин сторони не підтримують. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких позивач позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб, відповідач - позов визнала та проти задоволення позову не заперечувала. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 10 лютого 2018року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по Індустіальному та Немишлянському районах у м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено актовий запис №64, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку- [PERSON] , дружині- [PERSON] . Як вбачається зі змісту позову, сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого шлюбних відносин сторони не підтримують, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відносити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони його зареєстрували 29 червня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №29. В даний час в них різні погляди на життя, вони втратили почуття любові, причиною чого є постійні непорозуміння та сварки. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомив про причини неявки. З письмової згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 червня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №29. В даний час в них різні погляди на життя, причиною чого є постійні непорозуміння та сварки. Вони певний час спільно не проживають. Сім`я розпалася у зв`язку із різними поглядами на життя, на ведення домашнього господарства, на дозвілля. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу протирічить інтересам позивача, а тому його необхідно розірвати. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі по 2500 гривень на місяць посилаючись на те, що донька продовжує навчання, а тому обов`язок батька по її утриманню не припиняється. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомив про причини неявки. З письмової згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.199 СК України у випадку якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Враховуючи те, що згідно договору №7.67.21 від 05.08.2021 року про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою із додатковою угодою №2 до нього та довідки філологічного факультету Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича №2315 від 27.09.2023 року [PERSON] є студенткою вищевказаного закладу, то відповідно батько зобов`язаний її утримувати. У зв`язку з тим, що відповідач ніде не працює, аліменти слід стягувати з нього в твердій грошовій сумі, а саме по 2500 гривень щомісяця починаючи з дня подачі позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцяти трьохрічного віку в залежності, яка з цих подій настане першою. На підставі ст.199 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на яку він має право як спадкоємець за законом, однак пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. В підготовче судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явися, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з його визнанням. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , [INFO] в с.Динівці Чернівецького району Чернівецької області відкрилася спадщина, яку позивач як спадкоємець за законом своєчасно не прийняв. Він не міг подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у зв`язку з тим, що йому не було відомо про існування земельної частки (пай), оскільки про неї він дізналася лише в січні 2024 року, а тому він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. В зв`язку з цим суд визнає дану причину щодо неподачі заяви про прийняття спадщини поважною. Відповідач позов визнав, що не порушує прав та інтересів інших осіб та не суперечить закону, оскільки ніхто після смерті [PERSON] спадщину не прийняв. На підставі ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

27\~червня 2023\~року представник\~АТ КБ\~«ПриватБанк» звернувся\~до Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської області\~з вище\~зазначеним позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] на\~користь позивача\~Акціонерного товариства\~Комерційний банк\~«ПриватБанк» заборгованість\~за кредитним\~договором про\~надання банківських\~послуг №б/н\~від 22\~січня 2020\~року у\~розмірі 54\~218,57 грн, яка станом на 20 лютого 2023 року складається з: 43\~419,29 грн. заборгованість за тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 10\~799,28 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія. В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 22 січня 2020 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та\~правилами надання\~банківських послуг»,\~«Тарифами»,\~які викладені\~на банківському\~сайті https://privatbank.ua,\~складає між\~ним та\~банком Договір\~про надання\~банківських послуг,\~що підтверджується\~підписом у\~заяві.\~Відповідач ознайомлений\~із Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг,\~що діяли\~станом на\~момент підписання\~анкети-заяви,\~що підтверджується\~підписом Відповідача\~у анкеті-заяві,\~де є\~відповідні запевнення\~Відповідача щодо\~ознайомлення та\~надання документів\~у письмовому\~виді.\~Відповідно до\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг,\~які розміщені\~на офіційному\~сайті Позивача\~АТ КБ\~«ПРИВАТБАНК»,\~що діяв\~на підставі\~Ліцензії НБУ\~№22\~від 29.07.2009\~року,\~а зараз\~діє на\~підставі ліцензії\~НБУ №22\~від 05.10.2011\~року,\~

Outcome: approved