Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулося Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] на підставі заяви-договору від 11.10.2020 №2020/І_С/255-006505 укладено договір приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ КБ «Укргазбанк». Згідно з умовами договору відповідач отримав кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з максимальною сумою - до 300 000 грн, орієнтовною сумою - 10 000 грн із сплатою 36 % річних - базова процентна ставка і 48 % річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом/овердрафтом (кредитом). Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 12.05.2023 у нього виникла заборгованість в розмірі 11\~549,04 грн, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту 11\~351,89 грн та заборгованості по платежам за ч. 2 ст. 625 ЦК України в сумі 197,15 грн. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 11.10.2020 в загальній сумі 11\~549,04 грн, а також понесені ним судові витрати. Представник АБ «Укргазбанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у позовній заяві просив провести розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судова повістка повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що повістку вручено відповідачеві та він є повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які повідомлені належним чином. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 04.04.2024. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. \~ \~ \~ \~ 11.10.2020 між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено договір приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками (заява-договір №2020/І_С/255-006505). Відповідно до п. 2.1 заяви-договору, заява-договір разом з правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк», тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів (що всі розміщені на сайті Банку), є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «Укргазбанк», реквізити якого визначені у правилах, та клієнтом, реквізити якого зазначені у цій заяві-договорі. Згідно з підписаною заявою-договором №2020/І_С/255-006505 [PERSON] встановлено ліміт дозволеного овердрафту, орієнтовна сума кредиту 10 000,00 грн, можлива сума кредиту - до 300 000 грн по програмі кредитування «Універсальна картка «Домовичок» на 12 місяців з можливістю пролонгації, зі сплатою 36 % річних (базова процентна ставка) та 48 % річних (процентна ставка на прострочену заборгованість), порядок плати процентів щомісячно. 19.01.2022 банк направив відповідачу вимогу про повернення кредиту, згідно з якою останньому надано тридцятиденний строк з моменту отримання даної вимоги для дострокового повернення всієї суми кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом у загальному розмірі 14\~652, 07 грн. Згідно з випискою по картковому рахунку за період з 10.11.2020 по 12.05.2023 [PERSON] користувався кредитними коштами в рамках дії договору №2020/І_С/255-006505 від 11.10.2020. Станом на 12.05.2023 заборгованість [PERSON] становить 11 549,04 грн, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту 11 351,89 грн та заборгованості по платежам за ч. 2 ст. 625 ЦК України в сумі 197,15 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 75 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ АБ «Укргазбанк» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість за кредитом у сумі 11 351,89 грн. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за кредитом. Відповідач свого розрахунку заборгованості за кредитом, як і підтвердження відсутності у нього заборгованості, чи інших доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру його заборгованості не надав, тобто відповідач не спростував факт наявності та розмір заборгованості за кредитом, чи порядок її нарахування. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази у достатній мірі підтверджують укладення між сторонами договору кредиту, отримання відповідачем грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору кредиту. Щодо стягнення платежів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд зазначає таке. Як слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості, останній просить стягнути з відповідача згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України заборгованість у розмірі 197,15 грн за період з 10.02.2022 по 20.02.2022 та з 21.02.2022 по 23.02.2022. При цьому позивачем заборгованість за ч. 2 ст. 625 ЦК України розрахована, виходячи з процентної ставки 36%. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) зроблено такі висновки, що «компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Договором №2020/І_С/255-006505 від 11.10.2020, укладеним між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] не встановлено іншого розміру процентів річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позовна заява також не містить обґрунтувань в частині здійснення розрахунку заборгованості по платежам за ч. 2 ст. 625 ЦК України, виходячи з процентної ставки 36 %. З наданого розрахунку заборгованості слідує, що заборгованість по платежам за ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 10.02.202 по 20.02.2022 позивачем нараховувалась на суму простроченої заборгованості 15 052, 32 грн, а за період з 21.02.2022 по 23.02.2022 на суму простроченої заборгованості 11\~435, 70 грн. Здійснення позивачем розрахунку платежів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за ставкою 36% суд вважає необґрунтованим та зазначає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають платежі за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 16,43 грн (за період з 10.02.2022 по 20.02.2022 13,61 грн (15052,32 грн х 11 днів х 3% /100% /365 днів та за період з 21.02.2022 по 23.02.2022 2,82 грн (11435,70 грн х 3 дні х 3% /100% /365). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором споживчого кредиту №2020/ОВР/255-003336 від 11.10.2020 станом на 12.05.2023 в зальній сумі 11\~368,32 грн, яка складається з: 11\~351,89 грн заборгованість по кредиту та 16,43 грн - заборгованість по платежам за ч. 2 ст. 625 ЦК України. У решті заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Також пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви до суду, а саме в розмірі 2\~641,86 грн.

Outcome: partial