Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням, мотивуючи тим, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 27.04.2023 [PERSON] придбав у ПАТ КБ «Приватбанк» нежитлове приміщення, що за адресою: [ADDRESS] . У свою чергу ПАТ КБ «Приватбанк» набув це майно у власність 03.08.2016 року в рахунок погашення боргу за кредитним договором боржником по якому був [PERSON] . Рішенням Буського районного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року по справі 440/1971/14-ц повністю задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № Е/V2547 віл 03.03.2007 у розмірі 61188,79 доларів США, що за курсом НБУ становить: 952709,46 грн., звернуто стягнення на нежитлові приміщення загальною площею 385,52 кв. м., які розташовані на першому поверсі; №№ [NUMBER] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ; частина приміщення № [NUMBER] та приміщення на другому поверсі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код за ЄДРПОУ 14360570), з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь- яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номера земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно- правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. [PERSON] брав участь у справі та частково визнавав позовні вимоги. А тому, йому було достеменно відомо, що за рішенням суду на належне йому нежитлове приміщення звернуто стягнення. Відповідачі не допускають позивача до його приміщення та продовжують самовільно використовувати його у власних цілях: здають іншим особам в оренду, а [PERSON] на першому поверсі займається підприємницькою діяльністю тримає перукарню. З цього приводу позивач 09.05.2023 та 08.08.2023 викликав поліцію та писав заяву про вжиття відповідних заходів. Відомості по заяві внесені в ЄРДР за ухвалою суду. У своїх поясненнях від 23.05.2023 [PERSON] визнає, що на сьогоднішній день користується цим нежитловим приміщенням. Інших осіб поліція не опитала. Жодних слідчих дій по кримінальному провадженню не вчинено. 24.07.2023 позивач направив відповідачу [PERSON] дві досудові вимоги (за адресою проживання та місцезнаходженням приміщення) про звільнення приміщення, які залишись проігнорованими. [PERSON] при особистому спілкуванні також проігнорувала вимоги позивача звільнити належне йому приміщення. Відповідач та його дружина чинять перешкоди у користуванні приміщенням, чим порушують права позивача як власника, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. З моменту придбання приміщення позивач взагалі не був допущений відповідачами до приміщення. Позивачем зазначається, у зв`язку з тим, що йому чиняться перешкоди у користуванні належним приміщенням він змушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав з позовом про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням та звільнення його. Ухвалою судді від 19.09.2023 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. 09.11.2023 року представником позивача адвокатом Гуртовою Т.І. подано клопотання про уточнення позовних вимог та про встановлення додаткового строку для подання доказів. Просить зобов`язати [PERSON] усунути [PERSON] , перешкоди в користуванні нерухомим майном - нежитловим приміщенням, яке складається з: нежитлових приміщень на 1-му поверсі: 10, 11, 12, 13, 14, 15; частини приміщень 16 та приміщення II поверху, що за адресою: [ADDRESS] , звільнивши вказане приміщення та зобов`язати [PERSON] , усунути [PERSON] перешкоди в користуванні нерухомим майном - нежитловим приміщенням, яке складається з: нежитлових приміщень на 1-му поверсі: 10, 11, 12, 13, 14, 15; частини приміщень 16 та приміщення II поверху, що за адресою: [ADDRESS] , звільнивши вказане приміщення. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Гуртова Т.І. в судове засідання не з`явилися, про день та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Позивач подав клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, не скористалися\~своїм процесуальним\~правом подання\~відзиву на\~позов. Напередодні судового засідання відповідач [PERSON] вчергове подав клопотання про відкладення судовий розгляд на іншу дату. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 27.04.2023 року згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна [PERSON] придбав у ПАТ КБ «Приватбанк» нежитлове приміщення, що за адресою: [ADDRESS] . У свою чергу ПАТ КБ «Приватбанк» набув це майно у власність 03.08.2016 року в рахунок погашення боргу за кредитним договором боржником по якому був [PERSON] . Рішенням Буського районного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року по справі 440/1971/14-ц повністю задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № Е/V2547 від 03.03.2007 у розмірі 61188,79 доларів США, що за курсом НБУ становить: 952709,46 грн., звернуто стягнення на нежитлові приміщення загальною площею 385,52 кв. м., які розташовані на першому поверсі; №№ [NUMBER] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ; частина приміщення № [NUMBER] та приміщення на другому поверсі, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код за ЄДРПОУ 14360570), з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь- яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номера земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно- правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. https://reyestr.court.gov.ua/Review/42679670. [PERSON] брав участь у справі та частково визнавав позовні вимоги. Право власності позивача [PERSON] на приміщення зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпорядженні власністю. Для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав - позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди та внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном. 24.07.2023 року [PERSON] звертався до відповідачів із досудовими вимогами звільнити належне йому на праві власності приміщення, що за адресою: [ADDRESS] . 09.05.2023 року та 08.08.2023 року позивач [PERSON] звертався до ВП № 2 (м. Буськ) Золочівського РВП ГУНП у Львівській області із заявами про вчинення правопорушення, а саме не допущення його до купленого ним заставного приміщення. Ухвалою слідчого\~судді Буського\~районного суду\~Львівської області\~ від\~23.06.2023\~року зобов`язано\~дізнавача ВП\~№2\~Золочівського РВП\~ГУНП у\~Львівській області внести в порядку вимог статті 214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] від 19 травня 2023 року. Як вбачається із витягу з ЄРДР з кримінального провадження: 12023142170000046 дізнавача ВП №2\~Золочівського РВП\~ГУНП у\~Львівській області від 05.07.2023 року дізнавачем проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373//16-ц (пункт 67) звернула увагу на те, що володіння як фактичний стан слід відрізняти від права володіння. Зокрема, права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні. В свою чергу, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі №227/3760/19-ц зроблено правовий висновок про те, що зайняття нежитлового приміщення фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не позбавляє власника його права володіння на майно, не створює перешкоди у розпорядженні цим майном, а створює лише перешкоди в користуванні володільцем своїм майном. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник нежитлового приміщення вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, тобто негаторний позов (такі висновки наявні й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, за змістом пункту 49 якої з моменту, коли перестали існувати правові підстави для користування службовим житлом, особа, якій воно було надане, володіє ним незаконно, і власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном шляхом виселення, а позов про виселення є негаторним). Більше того, за наявного підходу до фізичного зайняття майна як до триваючого порушення, на вимоги про припинення якого не поширюється позовна давність, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця (див. у подібних правовідносинах також постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97)). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначив, що відповідачі відмовилися звільняти належне йому приміщення та систематично створюють йому перешкоди в фізичному доступі до нього, продовжили використовувати його на власний розсуд та для здійснення ними підприємницької діяльності. Нежитлове приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] не було передано позивачу відповідачами, як зберігачем даного майна, та знаходиться у фактичному користуванні відповідачів\~без встановлених законом підстав. Останні\~перешкоджають позивачу у вільному користуванні своєю власністю через відсутність фізичного доступу до нього та використовують його для здійснення\~підприємницької діяльності. Таким чином, оскільки відповідачі протягом тривалого часу чинять перешкоди у праві власності на вказані нежитлові приміщення, суд вважає, що позовні вимоги є підставним, жодним чином відповідачем не спростовані, а тому, з метою захисту порушеного права позивача слід позов задоволити та зобов`язати відповідачів усунути перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення із займаних нежитлових приміщень. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати з відповідачів на користь позивача у розмірі 2\~147,20 грн по сплаті судового збору.

Outcome: approved