Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Орган опіки та піклування Довбиської селищної ради звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] Батько дитини помер. З метою захисту прав та інтересів малолітня дитина [PERSON] перебуває на обліку в Службі у справах дітей Довбиської селищної ради у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. 31.07.2023 року було проведено обстеження сім`ї [PERSON] , в ході якої було виявлено, що умови проживання неналежні, в будинку брудно, речі брудні та розкидані, продукти харчування відсутні. Дитина [PERSON] з 05.07.2023 року проживає разом з бабусею [PERSON] , [INFO] , так як мати дитини не в змозі її забезпечити. [PERSON] фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться дитиною, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Допомогу, яку отримує на дитину витрачає на власні потреби, дитину відвідує періодично, коштів на її утримання не надає. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Рішенням виконавчого комітету Довбиської селищної ради №101 від 07.09.2023 року сім`ю [PERSON] поставлено на облік та взято під соціальний супровід та прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав останньої відносно малолітньої дитини [PERSON] . В судове засідання з`явилася представник позивача - органу опіки та піклування Довбиської селищної ради Буркацька М.І., яка позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 17.04.2024 року до суду надійшла заява, згідно якої вона просить розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, свідка, судом встановлено наступне. Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2017 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у Принципі №6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (пункт 49 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" та пункт 47 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України"). Тобто вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] батьком, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.10.2018 року ( а.с. 7 ). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2022 року, [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 6). Згідно копії наказу Служби у справах дітей Довбиської селищної ради від 14.08.2023 року №10 [PERSON] , [INFO] , поставлений на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання характеризується негативно, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, не несе відповідальності за дитину, її вихованням не займається, постійно змінює місце свого перебування, що підтверджується довідкою-характеристикою Довбиської селищної ради від 05.09.2023 №234 (а.с.9). Згідно висновку виконавчого комітету Довбиської селищної ради, затвердженого рішенням виконкому від 07.09.2023 року № 111, дитина [PERSON] фактично проживає разом з бабусею [PERSON] з 05.07.2023 року за адресою [ADDRESS] . Мати дитини не бере участі у вихованні, не забезпечує дитину матеріально, зловживає спиртними напоями, відвідує хлопчика періодично. Профілактична робота, яка проводилась з [PERSON] результату не дала. Мати не піклується про здоров`я, навчально- виховний процес дитини, веде аморальний спосіб життя, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків ( а.с. 16 ). Свідок - інспектор ювенальної превенції [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що неодноразово відвідувала сім`ю [PERSON] , вона дійсно неналежно виховує свого сина [PERSON] , зловживає спиртними напоями, веде кочівний спосіб життя, дитина з нею не проживає. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що відповідачка ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини тим, що вона як його мати не створила належного розвитку дитині, а саме: дитина з нею не проживає, перебуває на повному забезпеченні та утриманні бабусі; зловживає спиртними напоями; з дитиною не спілкується; заходів для проживання з дитиною та її виховання не вживає. Враховуючи наведені обставини, та беручи до уваги те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини, відзиву на позовну заяву не подавала та не бажала брати участі в судових засіданнях, де могла висловити свою позицію по суті заявлених до неї позовних вимог, вважає вимоги позивача обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, тобто за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного, ст. ст. 164-166 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved