Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

12 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника за довіреністю [PERSON] звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 509847932 в розмірі 25279,50 грн., з яких 7500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу ; 17779,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також просить стягнути заборгованість за договором позики № 10250-07/2021 в розмірі 2080,00 грн., з яких 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1080,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також просить стягнути заборгованість за договором позики № 3406702752/445548 в розмірі 15900,00 грн., з яких 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11900,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 509847932, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. На підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон плюс», останньому передано права вимоги до клієнтів. В подальшому, 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, останньому за плату передано право вимоги до відповідача. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25279,50 грн., з яких 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17779,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного Договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Також 17 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10250-07/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитного договору реквізити та підписи сторін. Згідно з п.1 договору позики, позикодавець зобов`язуються передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі (Строк позики) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцеві плату (Проценти) від суми позики. 18 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвесртум» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18022022, відповідно до якого ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 2080,00 грн., з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 1080 грн. сума заборгованості за відсотками. Позивачем не нараховувалися штрафні санкції до відповідача, тому заборгованість останньої перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненням боргів» становить 2080,00 грн., з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 1080,00 грн. Крім того, 09.07.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3406702752/445548, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника (п. 7 Кредитного договору). 19.04.2022 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу №19042022-Гвід 19.04.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 15900,00 грн., яка складається із: 4000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11900,00 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2024 вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 24.01.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні, призначеному на 27 лютого 2024 року. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відпвідача ухвалити заочне рішення в справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за місцем зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 22.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 509847932 (а. с. 11-13) відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 7500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути його і сплатити проценти за користування. Згідно п. 1.7 Договору кредитна лінія надається строком на 20 днів від дати отримання кредиту. Згідно п. 1.14.1 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 1.3 Договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою складає 8978, 00 грн. Реальна річна процентна ставка становить 649 % річних. Вказане відображено в Паспорті споживчого кредиту до Договору № 509847932 від 22.06.2021 (а. с. 10). Згідно платіжного доручення № 60f19ead-6541-443f-9e9d-44187e1768b0 від 22.06.2021 ТОВ «Манівео «Швидка фінансова допомога» перерахувало [PERSON] 6700,00 грн. та згідно платіжного доручення № 84a463c5-96e5-4ed3-3481-ece45c52a2907 від 27.06.2021 перерахувало [PERSON] 800,00 грн. (а. с. 14). Від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, з урахуванням додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передано права вимоги до боржників за кредитними договорами (а. с. 15-17). 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до п. 2.1 якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі прав вимоги. Так, згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 20102022 на загальну суму 25279,50 грн. В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 509847932 від 22.06.2021 за період з 21.10.2022 по 30.11.2023 (а. с. 21). Крім того, 17 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 10250-07/2021 (а. с. 26-27), згідно з п.1.1. якого, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1000,00 грн. а умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п.1.2 договору, кредит надається строком на 30 днів, тобто до 15.08.2021. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п.1.3 договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 328,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 0,90% (процентів) на добу. Кредитний договір підписано позичальником електронним підписом, із зазначенням П.І.Б., ІПН, номеру паспорту, адреси та номеру мобільного телефону. Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 10250-07/2021 (а. с. 28) передбачено загальну вартість кредиту в сумі 1270 грн., яка складається із вартості кредиту в сумі 1000,00 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 270,00 грн. Вказаний додатком підписано позичальником електронним підписом Інформація за договором викладена також у паспорті споживчого кредиту, підписаного позичальником електронним підписом, у кому відображено умови кредиту, зазначені як договором так і додатком № 1 до договору. 18 лютого 2022 року між ТОВ ФК «Інвеструм» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18022022, згідно з яким ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до боржників ТОВ ФК «Інвеструм» (а. с. 30-32). Відповідно до реєстру боржників від 18.02.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 2080,00 грн., з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 2080,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а. с. 34). Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненням боргів» станом на 30.11.2023 становить 2080,00 грн., з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 1080,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а с. 35) . Крім того, 09.07.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3406702752/445548, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника (п. 7 Кредитного договору) (а.с. 40), відповідно до умов якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 29 днів, тобто до 06.08.2021, зі сплатою 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,5% на добу. Строк дії договору починається з моменту його укладення, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 1.5. Договору невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту ТОВ «Гоуфінгоу» за договором електронних засобів, які розміщені на сайті gofingo.com.ua, і приймаючи умови договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Гоуфінгоу» (п. 6.8, 6.3 Договору). Згідно Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту №3406702752/445548 від 09.07.2021 загальна вартість кредиту становить 6900,00 грн., що складається з суми кредиту за договором - 4000,00 грн. та суми процентів за користування кредитом 2900,00 грн. (а. с. 41). 09.07.2021 ТОВ «Гоуфінгоу» здійснило перерахування 4000,00 грн. на карту № [NUMBER] через ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг через платіжний сервіс «Platon», що підтверджено інформаційною довідкою № 3928/10 від 26.10.2023 ( а.с. 43). 19.04.2022 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №19042022-Г (а.с. 44-45), відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 (а.с. 29), клієнт ТОВ «ГОУФІНГОУ» передав фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в свою чергу фактор прийняв реєстр боржників кількістю 14378, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором до боржників. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 (а.с. 47) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 15900,00 грн., яка складається із: 4000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11900,00 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Згідно розрахунку заборгованості за період з 19.04.2022 по 30.11.2023 за кредитним договором № 3406702752/445548 від 09.07.2021, станом на 30.11.2023 заборгованість за кредитним договором не погашена та становить 15900,00 грн. (а. с. 48). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості був укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача. Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, суд приймає до уваги те, що вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалось перерахування позичених грошових коштів, номер телефону, адреса електронної пошти), які до того ж відповідають даним зазначеним відповідачем в клопотанні про призначення експертизи, були використані неправомірно для укладення кредитного договору від її імені, ним до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не зверталася, як і не оскаржувала правомірність укладеного договору. Враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до своїх рахунків, і вона мала можливість представити суду виписку з своїх рахунків на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак доказів на спростування заявлених позовних вимог в частині укладення договору та отримання кредитних коштів, суду не надала. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд при вирішенні справи користується правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду. У постановах великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2024494/16-ц та від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446\\15 зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався. Щодо кредитного договору № 509847932 від 22.06.2021 суд зазначає, що згідно п. 1.7 Договору кредитна лінія надається строком на 20 днів від дати отримання кредиту позичальником. Пунктом 1.8 Договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 Договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. На підставі наданих позивачем доказів суд встановив, що строк кредитування за вказаним кредитним договором становить 20 днів, доказів, що строк було продовжено позивачем не надано. Таким чином нарахування відсотків на період понад строку кредитування є незаконним. Отже, стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором № 509847932 від 22.06.2021 в розмірі 10050,00 грн., що складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 7500 грн.; суми заборгованості за відсотками - 2550,00 грн. Щодо кредитного договору про надання фінансового кредиту № 10250-07/2021 від 17.07.2021 суд зазначає наступне. Пунктом 1.1. та 1.2 передбачено, що клієнту надано фінансовий кредит в розмірі 1000 грн. на строк 30 днів за користування яким встановлено відсотки в розмірі 0,90% на добу, тому з урахуванням орієнтовної вартості кредиту стягненню підлягає заборгованість в розмірі 1270,00 грн., що складається з суми кредиту - 1000,00 грн. та процентів за користування кредитом 270,00 грн. Отже, стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором № 10250-07/2021 від 17.07.2021 в розмірі 1270,00 грн., що складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 1000 грн.; суми заборгованості за відсотками - 270,00 грн. Щодо кредитного договору № 3406702752/445548 від 09.07.2021 суд дійшов наступного висновку. Пунктом 1.1., 1.2, 1.3 передбачено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн. строком на 29 днів з процентами за користування 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Пунктом 3.3.3. Договору передбачено, що клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку. На підставі наданих позивачем доказів суд встановив, що строк кредитування за вказаним кредитним договором становить 29 днів, доказів, що строк було продовжено позивачем не надано. Таким чином нарахування відсотків на період понад строку кредитування є незаконним. З урахуванням орієнтовної сукупної вартості кредиту стягненню підлягає заборгованість в розмірі 6900,00 грн., що складається з суми кредиту - 4000,00 грн. та процентів за користування кредитом 2900,00 грн. Отже, стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором № 3406702752/445548 від 09.07.2021 в розмірі 6900,00 грн., що складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 4000 грн.; суми заборгованості за відсотками - 2900,00 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в частині тіла кредиту в повному обсязі та часткового задоволення позовних вимог в частині нарахування відсотків за кредитними угодами. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за наступними договорами: за кредитним договором № 509847932 від 22.06.2021 в розмірі 10050,00 грн., що складається з: загальної заборгованості по тілу кредиту - 7500,00 грн. та заборгованості по відсотках - 2550,00 грн.; заборгованість за договором фінансового кредиту № 10250-07/2021 від 17.07.2021 в розмірі 1270,00 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) в сумі 1000,00 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 270,00 грн., а також заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 3406702752/445548 від 09.07.2021 в розмірі 6900,00 грн., що складається з заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) в сумі 4000,00 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 2900,00 грн. Отже, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 18220,00 грн. Судовий збір у справі, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 42,11 % від розміру задоволених судом позовних вимог, отже, судовий збір становить 1130,44 грн.

Outcome: partial