Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє, адвокат Васильченко Ганна Іванівна звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 19.05.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано Олександрівською сільською радою Магдалинівського району, Дніпропетровської області за актовим записом №02. Від даного шлюбу з відповідачем по справі мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що створивши родину вони з відповідачем не змогли зберегти її, кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, сторони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. Між ними часто виникають сварки і непорозуміння, постійні розбіжності у всьому, через, що у них склалися неприязні відносини. Нічого спільного у них не залишилося, спільне господарство перестали вести та вже як один рік та два місця разом вони не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів. Позивачка зауважує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її та відповідача інтересам. У зв`язку з наведеним просить суд шлюб розірвати та строк на примирення не надавати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в судове не з`явилася. Представник позивачки, адвокат Васильченко Г.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додала, що сторони разом не проживають значний час. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» в судове не з`явився. 21.03.2024 року до суду надійшла заява від [PERSON] , згідно якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2007 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано Олександрівською сільською радою Магдалинівського району, Дніпропетровської області за актовим записом №02, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом Олександрівської сільської ради Магдалинівського району, Дніпропетровської області (а.с.7). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що подружнє\~життя між\~сторонами не\~склалося. Про це свідчать ті обставини, що сторони не проживають однією сімє`ю. Шлюбні відносини у подружжя відсутні. Оскільки позивачка\~наполягає на\~розірванні шлюбу\~з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання та подав заяву про визнання позову, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дитини, поділу спільного майна сторін, не заявлено. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до зазначеної вище норми Закону та з урахуванням того, що відповідачка виявила бажання і надалі носити прізвище " [PERSON] ", тому їй після розірвання шлюбу слід залишити зазначене прізвище. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у сумі 1211,20 (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Outcome: approved