Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

У грудні 2023 року ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.02.2020 року товариством укладено з ПрАТ «МХП» договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-69-001325/20, предметом якого є страхування транспортного засобу «Scania Р380», д.н.з. [NUMBER] . 14.02.2021 року за участю застрахованого автомобіля «Scania Р380», д.н.з. [NUMBER] сталася ДТП з вини водія автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у АТ «СГ «ТАС». Оскільки ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за цією подією виплачено страхове відшкодування, АТ «СГ «ТАС» в межах ліміту страхового полісу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу відшкодовано понесені страховиком збитки, позивач просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 114 256 грн. 42 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником транспортного засобу «Scania Р380», д.н.з. [NUMBER] , є ПрАТ «МХП» (а.с. 7). 04.02.2020 року між ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ПрАТ «МХП» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-69-001325/20, відповідно до умов якого було застраховано, зокрема, транспортний засіб «Scania Р380», д.н.з. [NUMBER] . Період страхування з 19.03.2020 року по 18.03.2021 року (а.с. 13). 14.02.2021 року на автодорозі Бориспіль-Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Scania Р380», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 01.03.2021 року [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цією постановою суду, яка набрала законної сили установлені обставини, які відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, а саме те, що 14.02.2021 [PERSON] о 10-12 год. на 42км+310 м автодороги Бориспіль-Дніпро, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Scania Р380», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілих немає. 16.02.2021 року ПрАТ «МХП» звернулося до ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із повідомленням про випадок № 210000393674 (а.с. 5). Відповідно до рахунку на оплату № L-00000124 від 04.03.2021 року, виданого СТОВ «Старинська птахофабрика», вартість ремонту та запчастин (матеріалів) автомобіля «Scania Р380», д.н.з. [NUMBER] , склала 187 128 грн. 00 коп. (а.с. 24). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування справи № 210000393674 на підставі рахунку № L-00000124 від 04.03.2021 року сума страхового відшкодування за відрахуванням безумовної франшизи становить 181 128 грн. 00 коп. (а.с. 26). Страховим актом № 210000393674 від 11.03.2021 року ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» розпорядилось виплатити страхове відшкодування за договором страхування №06/107-69-001325/20 від 04.02.2020 року в сумі 181 128 грн. 00 коп. ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувало СТОВ «Старинська птахофабрика» 181 128 грн. 00 коп. страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР024474 від 12.03.2021 року (а.с. 27). Згідно інформаційної довідки цивільно-правова відповідальність «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у АТ «СГ «ТАС» (а.с. 29). АТ «СГ «ТАС», яке є страховиком цивільно-правової відповідальності [PERSON] , виплатило позивачу страхове відшкодування в межах ліміту страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу в розмірі 66 871 грн. 58 коп. ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» зверталася до [PERSON] з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 30). Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 2 та 5 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України). Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Враховуючи, що на підставі наявних в справі доказів судом установлено те, що ДТП в якій було пошкоджено застрахований ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» транспортний засіб сталася з вини водія [PERSON] ; ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило страхове відшкодування в повному обсязі; АТ «СГ «ТАС», з якою у винуватця ДТП був укладений договір цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за шкоду заподіяну майну третіх осіб, частково відшкодувала понесені позивачем витрати на здійснення страхової виплати, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та його задоволення, а саме стягнення з відповідача на користь страховика 114 256 грн. 41 коп. (181 128 грн. 00 коп. - 66 871 грн. 58 коп.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 684 грн. 00 коп.

Outcome: approved