Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Сновської початкової\~школи Сновської\~міської ради\~Корюківського району\~Чернігівської області,\~третя особа,\~яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, про визнання незаконним та скасування наказу «Про відсторонення від роботи» № 142-о від 08.11.2021 р. Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області в частині відсторонення від роботи [PERSON] ; зобов`язання Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області допустити до роботи [PERSON] ; стягнення зі Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.11.2021 р. по день ухвалення рішення у даній справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є працівником Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області. Наказом відповідача «Про відсторонення від роботи» № 142-о від 08.11.2021 р. позивача було відсторонено від роботи до усунення причин, що зумовили відсторонення від роботи. У позовній заяві позивач обґрунтувала свої вимоги наступним: - у наказі № 142-о від 08.11.2021 р. не вказано з якого часу (дати) її як працівника закладу відсторонено від роботи; - в Законі України «Про захист населення від інфекційних хвороб» щеплення від COVID-19 не значиться як обов`язкове, отже відсторонення працівника від роботи через відсутність вказаного щеплення є незаконним; - в наказі МОЗ № 2153 від 04.10.2021 р. відсутній перелік професій, працівники яких підлягають відстороненню; - законодавцем на законодавчому рівні не закріплено переліку професій, робіт, виробництв, які б в обов`язковому порядку підлягали обов`язковим профілактичним щепленням від COVID-19; - рішення про проведення обов`язкових профілактичних щеплень за епідемічними показаннями на відповідних територіях та об`єктах мають бути прийняті головним державним санітарним лікарем України, головним державним санітарним лікарем Автономної Республіки Крим, головними державними санітарними лікарями областей, міст Києва та Севастополя, головними державними санітарними лікарями центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах оборони і військового будівництва, охорони громадського порядку, виконання кримінальних покарань, захисту державного кордону, Служби безпеки України; - законодавством не встановлено окремого порядку відсторонення працівників від роботи з підстав відсутності у них відповідного щеплення, так само як і жодним законом не встановлено можливості такого відсторонення; - кожному усуненню працівника від роботи має передувати подання інспектора державної санітарно-епідеміологічної служби; - у питанні відсторонення слід дотримуватись вимог Інструкції про порядок внесення подання про відсторонення від роботи або іншої діяльності, затвердженої наказом МОЗ України 14.04.1995 р. № 66, в тому числі попередити про зміну істотних умов праці за два місяці, оформити подання про відсторонення від роботи та орієнтуватися на Календар щеплень; - стан здоров`я позивача становить лікарську таємницю і не підлягає розголошенню без згоди; - подання про встановлення карантину здійснюється головним державним санітарним лікарем України та/або його заступником у разі введення в Україні режиму надзвичайного стану, відтак встановлення протиепідемічних заходів в умовах відсутності надзвичайного стану суперечить ст. 64 Конституції України; - Дорожньою картою з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і проведення масової вакцинації у відповідь на пандемію COVID-19 в Україні у 2021 - 2022 роках, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я від 24.12.2020 р. № 3018 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 09.02.2021 р. № 213), встановлено, що вакцинація від коронавірусної хвороби COVID-19 в Україні буде добровільною для усіх груп населення та професійних груп. В частині\~стягнення середньомісячного\~заробітку позивач\~надала детальний\~розрахунок середньоденної\~заробітної плати. Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 14.01.2022 р. у задоволенні позову [PERSON] до Сновської початкової\~школи Сновської\~міської ради\~Корюківського району\~Чернігівської області, третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~на стороні\~відповідача Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, про скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було відмовлено у повному обсязі. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.04.2024 р. апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, а рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2022 року без змін. Постановою Верховного Суду від 14.02.2024 р. касаційну скаргу [PERSON] було задоволено частково. Рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 09 травня 2023 року скасовано. Позов [PERSON] до Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, у частині визнання незаконним та скасування наказу від 08 листопада 2021 року № 142-о «Про відсторонення від роботи» [PERSON] задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 08 листопада 2021 року № 142-о «Про відсторонення від роботи» в частині відсторонення від роботи [PERSON] . Справу в частині вирішення позовної вимоги [PERSON] до Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, про стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи з дня такого відсторонення і до набрання рішенням суду законної сили передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Провадження у справі в частині вирішення позовної вимоги [PERSON] до Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, про поновлення (допуск) на роботі закрито. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 20.03.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Постановлено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 04.04.2024 р. 28.03.2024 р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. 28.03.2024 р. від позивача надійшло клопотання про долучення доказів. 02.04.2024 р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, в якому зазначено, що відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі. 04.04.2024 р. від представника третьої особи надійшла заява, з якої вбачається, що третя особа проти задоволення позовних вимог заперечує. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 04.04.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті 18.04.2024 р. У підготовче засідання позивачка не з`явилася, надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі та участі її представника, підтримала позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати за вимушений прогул. У підготовче засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та визнав позовні вимоги. Представник третьої особи у підготовче засідання надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та не підтримав позовні вимоги. Долучив рішення Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області №12-26/VIII від 04.08.2023, згідно якого Сновська початкова школа переведена на фінансову автономію. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, зазначає про таке. Позивач працює вихователем у Сновській початковій школі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області з 08.11.2010 р. згідно довідки Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 16.11.2021 р. № 120. Наказом директора Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області [PERSON] від 08.11.2021 р. № 142-о «Про відсторонення від роботи» на виконання наказу МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництва та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 р. № 2153 та пункту 416 Постанови КМ України від 09.12.2020 р. № 1236 відсторонено працівників закладу, в тому числі позивача. Зазначене також вбачається із витягу з наказу від 08.11.2021 р. № 142-о «Про відсторонення від роботи». Як вбачається із витягу з наказу Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 01 березня 2022 року № 38-о [PERSON] поновлено на роботі. За період з 01 вересня до 31 жовтня 2021 року загальна сума доходу [PERSON] становила 31 559,54 грн. Вказані обставини були встановлені Верховним Судом у постанові від 14.02.2024 р. та у відповідності до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно відповіді Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 17.11.2021 р. № 140, позивача було відсторонено з 09.11.2021 р. (а. с. 22). Надаючи оцінку обставинам справи, суд зазначає про наступне. У відповідності до постанови Верховного Суду від 14.02.2024 р. справа розглядається Щорським районним судом Чернігівської області в частині вирішення позовної вимоги [PERSON] до Сновської початкової школи Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Судом встановлено, що позивач припинила виконувати трудові обов`язки 09.11.2021 р. Після скасування цього наказу постановою Верховного Суду від 14.02.2024 р. у позивача зникла заборона у виконанні трудових обов`язків з моменту її встановлення. Внаслідок цього утворився вимушений прогул. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. У пунктах 12.4 - 12.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21 зазначено, що оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством. Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19. Водночас колективним та/або трудовим договором, рішенням роботодавця може бути передбачено інші умови. У зв`язку із цим у кожному конкретному випадку при вирішенні питання про нарахування сум за час правомірного відсторонення працівника від роботи слід виходити, насамперед, із норм КЗпП України, умов колективного договору, який діє на підприємстві, де працює відсторонений працівник, та укладеного з останнім трудового договору. У разі, якщо таке відсторонення не було правомірним, роботодавець зобов`язаний здійснити працівникові визначені законодавством виплати. [PERSON] перебуває у трудових відносинах саме зі Сновською початковою школою Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, а тому саме на останню як роботодавця покладено, передбачений статтею 21 КЗпП України, обов`язок виплачувати працівникові заробітну плату, яку вона була позбавлена можливості отримувати через відсторонення від роботи, яке було визнано судом протиправним. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 733/1093/21, від 22 лютого 2023 року у справі № 672/11292/21, від 20 березня 2024 року у справі № 936/970/22, від 23 листопада 2023 року у справі № 464/2622/17. З огляду на це з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відповідно до пункту 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 р. № 100, в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин (далі Порядок № 100), нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно п. 8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Судом встановлено, що час вимушеного прогулу позивача тривав з 09.11.2021 року до 28.02.2022 р. Цьому періоду відповідає наступна кількість робочих днів: листопад 2021 року 16; -грудень 2021 року 22; січень 2022 року 19; лютий 2022 року 20. Таким чином, кількість робочих днів за період вимушеного прогулу позивача сумарно склала 77 робочих днів. Як вбачається з довідки про доходи позивача від 15.11.2021 р. № 291 її дохід у вересні 2021 р. склав 17491,03 грн, у жовтні 2021 р. 14068, 51 грн, що сумарно становить 31559, 54 грн. Кількість робочих днів у вересні 2021 р. становила 22, у жовтні 2021 р. 20, а разом 42. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача склала: 31559, 54 грн/42=751, 42 грн. З огляду на наведене, суд вважає прийнятним розрахунок середньоденної заробітної плати позивача, заперечень щодо чого з боку відповідача матеріали справи не містять. Таким чином,\~враховуючи,\~що позивачем\~було заявлено\~позовну вимогу\~про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.11.2021 р. по день ухвалення рішення у даній справі, натомість, як було зазначено вище, час вимушеного прогулу позивача тривав з 09.11.2021 року до 28.02.2022 р., позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.11.2021 року до 28.02.2022 р. у розмірі 57859,34 грн (751, 42 х 77) з урахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Відповідні відрахування є обов`язком відповідача при здійсненні нарахування середнього заробітку позивачу. Щодо розподілу судових витрат у даній справі, суд зазначає про наступне. Верховний Суд у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц зазначив, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи. З огляду на зазначене, у даній справі Верховний Суд передаючи справу в частині вирішення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат не здійснював та зазначив, що розподіл судових витрат має здійснити той суд, який ухвалить остаточне рішення у справі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Судом вище була висловлена позиція, що трудові відносини позивача з відповідачем не припинялися, відтак предметом позову є не поновлення на роботі, а допуск позивача до виконання трудових обов`язків, що виключно в аспекті Закону України «Про судовий збір» суд вважає нетотожним. В той же час, середній заробіток, передбачений статтею 235 КЗпП України, є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір за позовну вимогу про скасування спірного наказу, яка була задоволена постановою Верховного Суду від 14.02.2024 р., в той час як позовна вимога про допуск позивача до роботи, за якою постановою Верховного Суду від 14.02.2024 р. провадження було закрито, є похідною від задоволеної, так само як і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах даної справи в силу вимог ст. 235 КЗпП України (оскільки є обов`язком суду незалежно від заявлення такої вимоги позивачем),

Outcome: partial