Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 23.01.2024 [PERSON] звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області, з позовом до Черняхівської селищної ради, в якому просять суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] в м.Житомир померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок загальною площею 66,9 кв.м. та господарські будівлі до нього, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок мати успадкувала після смерті свого батька [PERSON] , але право власності у встановленому порядку не оформила. Згідно погосподарської книги домовласником вказаного будинку з 1969 року є [PERSON] , [INFO] , батько покійної матері. Наявність родинних відносин між ними підтверджуються відповідними документами, долученими до позовної заяви. [PERSON] на час смерті свого батька та до дня смерті проживала та була зареєстрована у спірному будинку, вела господарство та фактично прийняла спадщину після смерті батька. Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] . Однак, постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчука В.І. від 14.11.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті матері через відсутність правовстановлюючого документу, право власності на який не зареєстровано у встановленому законом порядку. Оскільки, позивач не має можливості в позасудовому порядку скористатись своїм правом на спадкове майно він звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 29.01.2024 суд постановив ухвалу про відкриття загального позовного провадження та ухвалу про витребування доказів. Під час постановлення даних ухвал була допущена описка у написанні дати призначення підготовчого судового засідання: замість вірної дати «29 лютого 2024 року» вказано «29 січня 2024 року» та не вірно вказано термін виконання ухвали про витребування доказів, а саме: «зобов`язано керівника зазначеної установи надати витребувані судом документи безпосередньо до суду невідкладно після отримання даної ухвали, але не пізніше 29.01.2024», замість потрібної дати «29.02.2024». Ухвалою від 29.01.2024 суд виправив описки допущені в ухвалах суду від 29.01.2024 (а.с.42,44). 29.02.2024 сторони в підготовче судове засідання не з`явились. 19.02.2024 позивач подав до суду з заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач також подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника Черняхівської селищної ради. Щодо рішення покладається на розсуд суду. 29.02.2024 суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10:00 год. 08.04.2024 (а.с.53). 08.04.2024 сторони в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи містяться заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позов підтримує. Відповідач з приводу задоволення позову покладається на розсуд суду. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В силу ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.11.2021, актовий запис №315 (а.с.14). Відповідно до довідки Черняхівської селищної ради №415-Д від 09.08.2022 [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована в будинку [ADDRESS] . На день її смерті у вказаному будинку був зареєстрований [PERSON] 1998 р.н., тобто позивач (а.с.21). Згідно довідки Черняхівської селищної ради від 24.05.2021 №1300 [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , до дня смерті був зареєстрований та проживав у будинку [ADDRESS] . За 6 місяців до смерті, на день його смерті та впродовж 6 місяців після смерті у вказаному будинку були зареєстровані: дружина [PERSON] , 1943 р.н.; син [PERSON] , 1969 р.н.; дочка [PERSON] , 1980 р.н. (а.с.18). Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] , 1980 р.н. яка є матір`ю позивача та померла [INFO] (а.с.14,15,16). [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.12.2020 (а.с.11). [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 22.10.2014 помер [INFO] (а.с.12). Тобто із вказаних документів вбачається, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , а спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після її смерті. Із повідомлення Черняхівської державної нотаріальної контори №84/01-16 від 02.02.2024 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ,ю не заводилася (а.с.50). Відповідно до виписки з рішення протоколу №7 виконкому Черняхівської селищної ради депутатів трудящих від 09.04.1968 [PERSON] виділено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво по [ADDRESS] , загальною площею 700 кв.м. Згідно акту від 01.10.1968 зазначену земельну ділянку останньому відведено в натурі (а.с.32-33). Крім того, згідно копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS] власником вказаного домоволодіння з грудня 1969 значиться [PERSON] (а.с.31). Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовлений КП «Житомирське обласне бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 02.11.2023, за замовленням [PERSON] (а.с.22-24). Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва рік завершення вказаного житлового будинку значиться 1965, а приналежних будівель -1975 (а.с.25-28). Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №507 від 02.11.2023, виданої [PERSON] право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 не зареєстровано (а.с.30). Постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчука В.І. від 14.11.2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] (а.с.35). Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] від 26.12.2023 ринкова вартість вказаного майна становить 132\~500 грн. (а.с.36-40). ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових заходів з метою забезпечення реалізації цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом (ст.6 ЦПК України). Відповідно до\~ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем. Даний спір виник у зв`язку із неможливістю позивачем отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на заявлене майно. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.329 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до положеньст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва на час завершення будівництва спадкодавцем будинку [ADDRESS] було встановлено постановою Кабінету Міністрів україни від 05 серпня 1992 року №449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення". З аналізу норм вказаного порядку, діючого на час закінчення будівництва спірного будинку (1965) вбачається, що якщо будинок було збудовано до 05 серпня 1992 року, то він не потребував процедури прийняття в експлуатацію для оформлення права власності. Судом встановлено, що [PERSON] за свого життя правомірно успадкувала після смерті батька [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , однак не зареєструвала право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку. Після смерті [PERSON] право власності на будинок увійшло до складу її спадщини. Позивач є сином [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері, однак не має можливості оформити свої спадкові права, так як у нього відсутній документ про право власності спадкодавця на вище зазначене нерухоме майно. Відповідно до\~абз.2,3\~п.23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про спадкування»\~№7\~від 30.05.2008 свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~за письмовою\~заявою спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину в\~порядку,\~установленому цивільним\~законодавством.\~За наявності\~умов для\~одержання в\~нотаріальній конторі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину вимоги\~про визнання\~права на\~спадщину судовому\~розглядові не\~підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З досліджених судом обставин справи убачається, що [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] відмовлено. Зазначені обставини свідчать про те, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи те, що жодним рішенням відповідача права позивача не порушені та позивач не просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, суд залишає судові витрати за позивачем, та не стягує їх з відповідача.

Outcome: approved