Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що [INFO] помер її рібний батько [PERSON] , який на день смерті проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Заявниця 15.09.2021 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П., для оформлення права на спадщину, оскільки дружина спадкодавця та син спадкодавця не виявили бажання приймати спадщину після смерті батька. Нотаріусом була відкрита спадкова справа за №15/2021 після померлого [PERSON] . Однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так як не підтверджено факт спільного проживання заявниці зі спадкодавцем. На підставі наведеного просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , починаючи з січня 2012 року та по день його смерті . 06.10.2023 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. 13.12.2023 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва, витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П., належним чином завірену копію спадкової справи за №15/2021, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 20.03.2024 на виконання ухвали суду, від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П., надійшла належним чином завірена копію спадкової справи за №15/2021, заведену після смерті [PERSON] . Заявниця [PERSON] в судове засідання, призначене на 08.04.2024 не з"явилась. В матеріалах справи міститься заява ро розгляд справи без її участі. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання, призначене на 08.04.2024 не з"явились. Подали до суду заяву з проханням слухати справу за їх відсутності. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Довбах Н.П. судове засідання, призначене на 08.04.2024 не з"явилась. Направила до суду заяву, в якій просила провести судове засідання за її відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства. У судому засіданні 13 грудня 2023 року судом було заслухано свідка [PERSON] . Свідок [PERSON] надав свідчення, що він є рідним братом заявниці. Зазначав, що з 2012 року заявниця проживала разом з батьком, оскільки він потребував постійного догляду. Вказував, що він купив квартиру для батьків, однак батьки почали сваритися, тому мати переїхала жити до нього, а сестра переїхала жити до батька. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved