Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

19 лютого 2024 року до Рівненського міського суду Рівненської області за підсудністю згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 19 січня 2024 року надійшла на розгляд позовна заява Товариство зобмеженою відповідальністю"РосвенІнвест Україна" до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Вказана позовна заява мотивована тим, що 24 січня 2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання надання коштів у позику № 2856148, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання умов вищевказаного договору, позивач свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю та надав відповідачу грошові кошти. 23 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 01.02-25/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Відповідач не здійснила своєчасних платежів у повному обсязі, для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам в строк, вказаний в договорі, чим суттєво порушила взяті на себе зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 2856148 від 24.01.2022 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» на момент подання позовної заяви до суду складає 47 806 грн. 47 коп., яка складається із: заборгованості по тілу 10 499,99 грн., заборгованість по відсоткам 37 306,48 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 47 806 грн. 47 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн. Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року провадження по справі відкрито, в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача одночасно в позові просить про розгляд справи за відсутності позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив не подала і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 24 січня 2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання надання коштів у позику №2856148, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 24.01.2022 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання коштів у позику № 2856148 після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресо юhttps://www.credit7.ua/. 24.01.2022 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання договору № 2856148, на умовах визначених офертою. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Так, на підтвердження існування договірних відносин позивачем у справі було надано договір про надання фінансового кредиту № 2856148 від 24.01.2022 р., вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А928. Відповідно до ч. 1 п.п. 1.2, 1.3 договору тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 10 500,00 гривень. Строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення) в порядку та на умовах визначених в п. 4.2 договору. 23 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 01.02-25/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Факт переходу права вимоги до ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» підтверджується платіжною інструкцією № 9152 від 24.05.2023 р. та витягом з реєстру боржників № 1 до договору факторингу. Згідно розрахунок заборгованості за кредитним договором про надання = коштів у позику № 2856148 від 24.01.2022, заборгованість відповідача за період з 09.12.2022 по 19.01.2023 року складає 47 806 грн. 47 коп., з яких: заборгованість по тілу 10 499,99 грн., заборгованість по відсоткам 37 306,48 грн. За нормами ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, па умови, які с обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом: якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї оферти, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомого інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважаться укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір с укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка ії зробила, вважати себе зобов`язаною у разі ї прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором,визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Відповідно до ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч. 1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання, у встановлені строки кредитні кошти не повернула, проценти за користування коштами не сплатила, що підтверджується наданими позивачем доказами, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. За приписами ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2 684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 334 від 15 грудня 2023 року Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то згідно ст.141 ЦПК Українисудовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved