Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] , звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача - [PERSON] , де третьою особою є Орган опіки та піклування Магальської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області посилаючись на те, що сторони по справі почали спільне проживання в якості сім`ї з 2006 року. Від спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сторони не проживають разом, а син проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Також вказує, що відповідач не займається вихованням сина та не надає матеріальної допомоги на його утримання, умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться його здоров`ям, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток сина фактично з моменту його народження. Вважає, що з метою соціального захисту неповнолітнього є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його сина. Разом з тим, просить збільшити розмір стягнення аліментів з 500 гривень на 1500 гривень але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наведеного просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] у зв`язку з його ухиленням від виконання обов`язку по вихованню дитини та збільшити розмір аліментів з 500 гривень на 1500 гривень але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання з`явилася позивач та її представник, які надали покази аналогічні вказаним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений по час і місце розгляду справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак від них надійшла заява про те, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог та розгляду справи у відсутності їх представника. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , пояснили, будучи сусідками позича бачили, що більше десяти років відповідач не відвідував сина. Суд, дослідивши письмові матеріали, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у сторін за час спільного проживання народилась син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Відповідно до зазначеного свідоцтва про народження батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] , громадяни України. Відповідно до рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 07 вересня 2010 року шлюб між сторонами був розірваний. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до довідки Чернівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №16, [PERSON] навчався в Чернівецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №16 з 01.09.2012 року по 14.06.2021 року. В довідці №01-12/25 від 19.01.2022 року вказано, що батько [PERSON] навчанням сина не цікавився, школу не відвідав, успіхами дитини не цікавився. Згідно рішення № 127 від 13.10.2021 року та висновку Виконавчого комітету Магальської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області визначено доцільним позбавляти батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі викладених обставин, суд вважає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення. Стосовно збільшення розміру стягнення аліментів. Судом встановлено, що син позивачки [PERSON] навчається на 2-му курсі коледжу. Враховуючи що дитина підросла та потребує більше коштів на утримання, суд вважає, що необхідно збільшити розмір аліментів на утримання дитини з 500 гривень на 1500 гривень, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до\~ст.\~192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі викладених обставин, суд вважає, що позовна вимога про збільшення розміру стягнення аліментів підлягає до задоволення. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 150,164,165, 184, 192 СК України та

Outcome: approved