Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

16.01.2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 12.08.2006 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №505. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.08.2006 року між ним та [PERSON] (далі відповідач) було укладено шлюб. Під час перебування сторін у шлюбі в них народилась дочка [PERSON] ,\~ [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами припиненні з серпня 2023 року, сторони поживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спору щодо визначення місця проживання дитини між ними немає. Вважає, що примирення між ними не можливе, оскільки сімейне життя не налагоджується вже тривалий час. Позивач не бажає більше зберігати таку сім`ю та перебувати у шлюбі із відповідачем, у зв`язку із чим змушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 23.01.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.17-18). Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала та наполягала на їх задоволенні. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) укладено шлюб, який зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 505 (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 20.12.2012 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №884 (а.с.13). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, жодних стосунків, притаманних подружжю, не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст.\~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно\~ст.110 СК України. Як передбачено ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення\~ст.\~111\~СК України яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач\~не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємовідносин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп, понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1), стягнути з відповідача на його користь.

Outcome: approved