Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

12 січня 2024 року [PERSON] звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] , третя особа виконавчий комітет Шепетівської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після припинення стосунків та розірвання шлюбу відповідачка переїхала проживати до своєї матері в с.Плесна та періодично виїжджає за кордон працювати. Діти проживають з позивачем. Відповідачка жодним чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості у їхньому житті, не цікавиться успіхами дітей, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. На неодноразові звернення брати участь у вихованні та утриманні дітей відповідачка не реагує. Ухвалою суду від 25.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 12.02.2024 року відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому позов визнала та підтвердила, що після припинення стосунків з позивачем та розірвання шлюбу в 2021 році переїхала проживати до своєї матері в с.Плесна, а згодом виїхала на постійне місце проживання до Німеччини. З дітьми спілкуватися не має бажання, оскільки вони не захотіли приймати її віру. Вважає, що чоловік має змогу та можливість самостійно доглядати дітей. Після розірвання шлюбу вона з дітьми не підтримує будь-якого зв`язку, не хоче їх чути і бачити, допомагати фінансово. Ухвалою суду від 14 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду, долучено до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування Шепетівського міськвиконкому від 18.01.2024 року, викликано свідків. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та показав, що відповідачка протягом останніх 3 років після розірвання шлюбу не приділяє дітям належної уваги, не здійснює за ними догляд, не надає коштів на ї утримання, проживає з чоловіком-арабом в Німеччині, прийняла іслам. Натомість він має намір створити нову сім`ю з жінкою, що буде гарною матір`ю його дітям. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та показав, що відповідачка після розірвання шлюбу залишила дітей з батьком, з того часу з дітьми не спілкується та не піклується про них, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Представник органу опіки та піклування Шепетівського міськвиконкому [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та пояснили, що з 2021 року не підтримують відносин із матір`ю, яка проживає окремо та не цікавиться їх життям. Свідок [PERSON] суду показала, що відповідачка після розірвання шлюбу з позивачем в 2021 році виїхала з м.Шепетівка, залишивши йому дітей, і з цього часу позивач самостійно виховує дітей. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 05.05.2006 року Плесенською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 5, та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим повторно 07.03.2022 Шепетівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №452. Діти проживають разом з батьком, що підтверджується витягом №21 (І) про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08.01.2024 року. Згідно довідки, виданої 08.01.2024 року квартальним комітетом №7 виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, [PERSON] дійсно проживає по [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, яких він доглядає та виховує. Згідно довідки №16, виданої 09.01.2024 квартальним громадським комітетом №7 виконавчого комітету Шепетівської міської ради, [PERSON] , 1985 р.н., за адресою: [ADDRESS] не проживає, вихованням та утриманням дітей не займається. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.02.2023 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. [PERSON] належить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 69,8 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0704 га кадастровий номер 6810700000:01:004:0326, що знаходяться в [ADDRESS] , що підтверджено договором дарування земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком від 08.11.2022. Згідно висновку органу опіки та піклування Шепетівського міськвиконкому № 03-28/195 від 18.01.2024 року діти проживають з батьком, мати [PERSON] з дітьми не проживає, участі у їх вихованні не бере, здоров`ям не цікавиться, матеріально не утримує. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] . Ст.3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї (ст. 9 Конвенції про права дитини). Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Ст.164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК України). Відповідно до ч.1 ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не здійснювала своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не приділяла їм належної уваги, не здійснювала догляд за ними, не забезпечувала усім необхідним для задоволення їх потреб, проживає окремо від дітей, не цікавиться їх життям, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] , що відповідає інтересам дітей. Відповідно ч.4 ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved