Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В лютому 2024 року ТОВ «Коллект центр» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 24 жовтня 2021 року ТОВ «Маніфою» уклало з відповідачем договір позики №3383811, за яким ТОВ «Маніфою» надало позику в розмірі 3000 гривень 00 копійок, а [PERSON] зобов`язався повернути грошові кошти в означеному розмірі до 13 листопада 2021 року та сплатити проценти за користування позикою. 9 лютого 2022 року ТОВ «Маніфою» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу №09/02-2022, за яким ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] за договором позики №3383811 від 24 жовтня 2921 року. Крім того, 29 грудня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» уклав з ТОВ «Коллект центр» додаткову угоду №1 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року. За цією угодою ТОВ «Вердикт Капітал» відступив ТОВ «Коллект центр» право вимоги до відповідача за вказаним договором позики. У зв`язку з тим, що [PERSON] не виконує грошові зобов`язання, у нього виник борг по поверненню позики в розмірі 3000 гривень 00 копійок та борг по сплаті процентів за користування нею в розмірі 27000 гривень 00 копійок. Загальний розмір боргу за договором позики склав 30000 гривень 00 копійок. Відповідач ухиляється від добровільного повернення боргу. Тому ТОВ «Коллект центр» просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором позики №3383811 від 24 жовтня 2021 року в розмірі 30000 гривень 00 копійок. 1.2. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] не з`явились у судове засідання. Представник позивача [PERSON] обмежився лише поданням письмових пояснень (а.с.81-88), в яких він підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Крім того, в п.6 резолютивної частини позову (а.с.5) міститься вимога про розгляд цивільної справи у відсутності представників позивача. 1.3. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що її довіритель [PERSON] не укладав з ТОВ «Маніфою» договір позики №3383811 від 24 жовтня 2021 року. Крім того, ТОВ «Коллект центр» пред`явив позов вже після закінчення строку позовної давності. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 7 лютого 2024 року (а.с.48) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «Коллект центр», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 14 лютого 2024 року (а.с.50-51) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 24 жовтня 2021 року ТОВ «Маніфою» уклало з [PERSON] договір позики №3383811 (а.с.6-9), за яким ТОВ «Маніфою» надало позику в розмірі 3000 гривень 00 копійок, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти в означеному розмірі до 13 листопада 2021 року та сплатити проценти за користування позикою. 3.2. 9 лютого 2022 року ТОВ «Маніфою» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу №09/02-2022 (а.с.18-20, 23), за яким ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] за договором позики №3383811 від 24 жовтня 2021 року. 3.3. 29 грудня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» уклав з ТОВ «Коллект центр» додаткову угоду №1 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року (а.с.27-29, 31). За цією угодою ТОВ «Вердикт Капітал» відступив ТОВ «Коллект центр» право вимоги до [PERSON] за договором позики №3383811 від 24 жовтня 2921 року. 3.4. Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання», главою 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 4.2. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. 4.3. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 4.4. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 4.5. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невико-нання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 4.6. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 4.7. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.8. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та його представник [PERSON] не подали докази на підтвердження належного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором позики. Тому станом на 13 листопада 2021 року, тобто на день закінчення строку позики, у відповідача виник борг по поверненню позики в розмірі 3000 гривень 00 копійок та борг по сплаті процентів за користування нею в розмірі 600 гривень 00 копійок. Ці обставини підтверджуються розрахунком за договором позики №3383811 від 24 жовтня 2021 року (а.с.10-11). 5.2. Зі змісту поданого позивачем письмового розрахунку (а.с.16-17) вбачається, що після закінчення строку позики борг відповідача по сплаті процентів збільшився до 33910 гривень 00 копійок. Таке нарахування процентів за користування позикою суперечить правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-16гс22), зі змісту якої вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Прострочення виконання позичальником зобов`язання з повернення кредиту є підставою лише для притягнення його до цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої ст.625 ЦК України. Адже регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними в його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, то регулятивні норми ст.10561 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Аналогічна правова позиція була викладена також в п.6.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі №912/1120/16. 5.3. Таким чином, загальний розмір боргу [PERSON] за договором позики №3383811 від 24 жовтня 2021 року становить лише 3600 гривень 00 копійок (3000,00 + 600,00). Порушення грошових зобов`язань за означеним договором розпочалось лише 14 листопада 2021 року, тоді як ТОВ «Коллект центр» пред`явив позов 23 січня 2024 року, тобто до закінчення трирічного строку позовної давності. Тому посилання представника відповідача [PERSON] на вказану обставину підлягає критичній оцінці. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] повернув борг хоча б частково. 5.4. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «Коллект центр» належить стягнути борг за договором про позики №3383811 від 24 жовтня 2021 року в розмірі 3600 гривень 00 копійок. Підстави для стягнення з відповідача боргу за вказаним договором в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 6.2. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.3. Встановлено, що ТОВ «Коллект центр» сплатив судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №0408770624 від 23 січня 2024 року (а.с.1). Крім того, зі змісту заявки на надання юридичної допомоги №765 від 2 січня 2024 року (а.с.46) та витягу з акту про надання юридичної допомоги №1 від 8 січня 2024 року (а.с.47) вбачається, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 9000 гривень 00 копійок (3000,00 + 6000,00). Пред`явлений позов задоволений на 12% (3600,00 : 30000,00 х 100%). 6.4. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 363 гривень 36 копійок (3028,00 : 100% х 12%) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1080 гривень 00 копійок (9000,00 : 100% х 12%).

Outcome: partial