Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

У грудні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів . Позов мотивовано тим, що позивач перебував з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі , який розірваний в 2018 році. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 06.09.2023, позивач є платником аліментів на утримання дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 30.06.2023 до закінчення або до припинення навчання дочкою , але не довше ніж до 23 років. Окрім того , позивач сплачує на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу до повноліття дитини , відповідно до рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 07.11.2018. Позивач зазначає , що сімейний та матеріальний стан його змінився, він 10.09.2021 вдруге одружився та утримує непрацездатних батьків , які є пенсійного віку та потребують лікування у зв`язку з наявними хворобами , а отже несе тягар фінансових витрат. У зв`язку з цими обставинами, позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Краснокутського районого суду Харківської області від 06.09.2023 із [PERSON] на користь [PERSON] , на її період навчання , із 1/4 до 1/6 частини всіх видів доходів позивача щомісячно до закінчення або до припинення дочкою навчання, але не довше ніж до 23 років; зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Краснокутського районого суду Харківської області від 07.11.2018 із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , із 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів позивача щомісячно до досягнення сином поноліття. 12.02.2024 до суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву , в якій вона просить відмовити в позові, пославшись на те, що позивач є працездатний , може сплачувати їй аліменти саме в тому розмірі , що визначено рішенням суду від 06.09.2023. Посилання позивача на обставини , як на підставу зменшення розміру аліментів , на думку відповідачки, є необгрунтованими та безпідставними. Батьки позивача проживають окремо від нього та отримують пенсію. 12.02.2024 відповідачка [PERSON] подала відзив на позовну заяву , в якій вона просить відмовити в позові [PERSON] , оскільки обставини, на які посилається позивач ,як на підставу зменшення розміру аліментів, на думку відповідачки є необгрунтованими. Позивач працевлаштований , є працівником поліції та отримує дохід,який з 2018 по 2023 р. змінився виключно через збільшення заробітної плати , тому він може надавати матеріальну допомогу на утримання сина саме в тому розмірі , що визначено рішенням суду від 07.11.2018. У судове засідання позивач не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність , позов підтримав , просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася , подала заяву заслухати справу у її відсутність. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася , подала заяву заслухати справу у її відсутність. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності усіх учасників справи на підставі наявних матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши позовну заяву та матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі , який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 01.03.2018 розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 07.11.2018 , у справі № 627/910/18, з [PERSON] стягнуто на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ві, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.08.2018 до повноліття дочки [PERSON] , а потім по 1/4 частці доходу до повноліття сина [PERSON] . Рішення набрало законної сили 09.01.2019 ( а.с. 21-22) Після досягнення дочкою [PERSON] повноліття , вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з позивача [PERSON] на час її навчання. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 06.09.2023 , у справі № 627/546/23 , із [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів [PERSON] , щомісячно, починаючи з 30.06.2023 до закінчення або до припинення дочкою навчання, але не довше ніж до 23 років. Рішення набрало законної сили 07.09.2023. ( а.с.8-12) 10.09.2021 позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] в АРДС Батумського Будинку Одруження , актовий запис № 86213000073, що підтверджує свідотцво про укладення шлюбу ( а.с. 24 ). Звертаючись до суду із позовом, позивач просив зменшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку ( доходу), посилаючись на зміну сімейного стану , оскільки він вдруге одружився та наявність у нього на утриманні матері [PERSON] , батька [PERSON] , тещі [PERSON] , які є непрацюючими пенсіонерами, мають хронічні захворювання та потребують вартісного лікування. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно дост. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шостастатті 81 ЦПК України). Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, який матеріальний стан був у позивача на час ухвалення судового рішення Краснокутським районним судом Харківської області від 06.09.2023 та яким він є на час звернення до суду . Так, у ході судового розгляду встановлено, що на момент ухвалення рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 06.09.2023 , яким було стягнуто з позивача аліменти на дочку, яка продовжує навчання, вже існували обставини, які позивач вважає такими, що змінили його матеріальне становище, а саме зміна сімейного стану та хвороба батьків. Сам факт укладення [PERSON] другого шлюбу з [PERSON] не свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів. Матеріали справи не місять доказів на підтвердження розміру щомісячних витрат на лікування батьків позивача , що унеможливлюють сплату аліментів у визначеному розмірі, а тому посилання позивача, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки , як на підставу для зменшення розміру аліментів , є необґрунтованими та не є підставою для зменшення розміру аліментів на дітей, оскільки батьки позивача отримують пенсію , відповідно до законодавства України. Таким чином, вбачаючи, що зазначені у позові обставини вже існували на момент ухвалення судового рішення , яким стягнуто з нього аліменти у встановленому розмірі ,то суд вважає ,що позивачем не було наведено переконливих доказів, що після ухвалення судового рішення виникли інші обставини, які вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі. Зазначені обставини свідчать про те, що в межах заявлених позовних вимог та наданих суду доказів відсутні правові підстави для зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] через суттєву, на думку позивача, зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення суду. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а позивачем не надано суду достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його майнового стану, погіршення стану здоров`я позивача , а зміна сімейного стану, зокрема одруження , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed