Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду одеської області з позовом до Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання права на завершення процедури приватизації в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя [PERSON] рішенням виконавчого комітету Комінтернівської селищної Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області від 11.02.1992 року за №15 передано для розширення особистого підсобного господарства земельну ділянку в розмірі 1 га, однак [PERSON] за життя не встиг завершити процедуру оформлення своїх прав на відведену йому вищевказану земельну ділянку. З питання оформлення спадщини після смерті батька позивач звернулась до Лиманської держаної нотаріальної контори Одеської області. Проте оформленню спадкових прав на вказану земельну ділянку перешкоджає відсутність правовстановлюючих документів. За наведених обставин позивач змушена звернутися до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право на завершення процедури приватизації земельної ділянки загальною площею 1 га, яка розташована за адресою: Одеська область. Одеський район, Доброславська селищна рада, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. В судове засідання позивач з`явилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти вирішення справи на розсуд суду. Відповідно до\~ст. 247 ч.2 ЦПК України\~суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, оглянувши копію спадкової справи №239/2022, заведеної після смерті [PERSON] суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 квітня 2012 року. Померлий [PERSON] був батьком позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії IІІ [NUMBER] від 19 серпня 1981 року. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його донька, [PERSON] , позивач у справі. Відповідно до архівного витягу з рішення виконкому Комінтернівської селищної ради народних депутатів від 11 лютого 1992 року №15 сектору відокремленого робочого місця №3 архівної роботи Одеської районної військової адміністрації, [PERSON] було вирішено виділити для розширення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 1га. Згідно листа сектору №2 відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 04.11.2022 року станом на 31.12.2012 року за гр.. [PERSON] відсутня інформація щодо реєстрації правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності або користування землею на території Одеського (Лиманського, Комінтернівського) району та м. Южне Одеської області. Листом державного нотаріуса від 29.11.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який посвідчує право спадкодавця. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом положень ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина трея статті 46 цього кодексу). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі і на земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. За вимогами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Якщо спадкодавець за життя не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Спір у справі виник внаслідок того, що нотаріус відмовив спадкоємцю оформити спадщину і видати правовстановлюючі документи на земельну ділянку, приватизацію якої не встиг провести спадкодавець. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті батька, то вважається, що позивач набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали [PERSON] , на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю проте позивач не надала до суду жодних доказів того, що за життя [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, вчиняв будь які дії направлені на отримання зазначеної у позовній заяві земельної ділянки у власність проте не встих завершити процедуру у зв`язку зі смертю. А отже за таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку із недоведеністю.

Outcome: dismissed