Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно їхніх спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з батьком їхніх спільних дітей [PERSON] , який проживає у с. Війниця Дубенського району Рівненської області, вони не проживають однією сім`єю приблизно з 2015 року, оскільки шлюб з ним розірвано. 29.09.2017 року позивач уклала шлюб з [PERSON] .. Як до розірвання шлюбу з [PERSON] , так і після цього, останній не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до спільних з нею дітей. Відповідач самоусунувся від піклування про фізичних, духовний розвиток дітей, не цікавиться їхнім навчанням, підготовкою до самостійного дорослого життя, не підтримує з ними спілкування, не створює необхідних умов для отримання освіти та матеріального забезпечення. Має заборгованість по сплаті аліментів. Така бездіяльність відповідача порушує права їхніх спільних дітей, які передбачені Законом України "Про охорону дитиниства", Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року. Відтак, на думку позивача, наявні правові підстави, передбачені ст.164 СК України, для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дочок [PERSON] , та [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Новосад В.О позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяви. Позивач додатково суду пояснила, що [PERSON] після народження старшої доньки, [PERSON] , ще підтримував з ними сімейні відносини, а після народження у 2013 році меншої доньоки, [PERSON] , почав зловживати алкогольними напоями, внаслідок чого вони почали проживати окремо. Відповідач припинив спілкування з нею і дітьми, обов`язків по вихованню дітей з того часу не виконував та й взагалі дітей не відвідував. Позивач просила позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дочок [PERSON] , та [PERSON] . \~Відповідач \~ [PERSON] \~у судовому засіданні позов не визнав, покликаючись на те, що зі сторони позивача йому чинились перешкоди у побаченнях та спілкуванні з дітьми, у зв`язку з чим, у нього не було змоги виконувати свої батьківські обов`язки по їх вихованню. Разом з тим, відзиву на позов та докази, які б підтверджували обставини, якими він обгрнутовує свої заперечення проти позову, відповідач до суду не подав. У ході судового розгляду судом допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , а також заслухано думку неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з приводу вирішення спору. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.\~164\~ч.\~1\~п.\~2\~Сімейного\~Кодексу\~України підставою позбавлення матері, батька батьківських прав є ухилення від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.5-6 ). Впродовж тривалого часу, починаючи з 2015 року, і по даний час відповідач не виконує свого обов`язку по вихованню своїх малолітніх дітей. Вказане підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами по справі. Так, позивач у судовому засіданні пояснила, що невиконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню дітей носить тривалий, систематичний і безпричинний характер. При цьому, такий стан речей триває з моменту народження їхньої другої доньки. Після розірвання з відповідачем шлюбу і створення нової сім`ї у шлюбі з [PERSON] , перешкод [PERSON] у побаченнях з дітьми ні нею, ні іншими членами її сім`ї, не чинилось. Ніякого інтересу [PERSON] до зростання, виховання і долі дітей, не виявляв. Копією рішення Млинівського районного суду від 17 вересня 2015 року підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. ( а.с.4) Відомостями з акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 03-03 від 11.01.2024 року підтверджується, що позивач [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS] . З нею у житловому будинку проживають малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] . Батько дітей - [PERSON] проживає окремо. ( а.с. 7). Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . ( а.с.20) Відомостями, які відображені у характеристах на дітей [PERSON] та [PERSON] по місцю їхнього навчання, підтверджується, що батько дітей - [PERSON] участі у вихованні дітей не бере, не відвідує батьківські збори та шкільні заходи, з класним керівником не знайомий, не спілкується. ( а.с. 10-11) З наданої позивачем копії декларації про вибір сімейного лікаря, який надає первинну медичну допомогу, видно, що в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] , при виборі сімейного лікаря, діяла у якості їх законного представника мама - [PERSON] ( а.с. 45-46). Цей факт також є свідченням того, що опікується дітьми, в тому числі, станом їхнього здоров`я, лише позивач, а відповідач у цьому участі не приймає. Крім цього, факт тривалого і систематичного ухилення [PERSON] від виконання ним свого обов`язку по вихованню малолітніх дітей підтверджуються показаннями допитаних в суді свідків [PERSON] та [PERSON] , які за своїм змістом є аналогічними і вказують на те, що відповідач [PERSON] з власної волі припинив спілкування з позивачкою і їхніми неповнолітніми дітьми фактично одразу ж після народження молодшої доньки [PERSON] . Не цікавився і не турбувався про долю дітей, а після розірвання з позивачкою шлюбу, будь-яких взаємовідносини з дітьми не підтримував. Показаннями свідків також спростовуються заперечення відповідача про створення перешкод зі сторони матері дітей - [PERSON] , у його спілкуванні з дітьми. \~ \~ \~ \~В ході судового розгляду досліджено висновок органу опіки і піклування щодо доцільності вирішення спору. Так, рішенням органу опіки та піклування Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області № 94 від 22 березня 2024 року затверджено висновок органу опіки і піклування, яким визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] . (а.с.56-63). Суперечностей висновків органу опіки і піклування з фактичними обставинами справи, судом не встановлено. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем [PERSON] не доведено належними, допустимими і достовірними засобами доказування тієї обставини, що йому чинились будь-які перешкоди у виконанні ним своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON] . Жодних доказів про це суду не надано. Натомість показаннями допитаних в судовому засіданні свідків та дослідженими письмовими доказами по справі такі твердження відповідача спростовано. Відтак, на переконання суду, така процесуальна поведінка відповідача, є додатковим свідченням байдужого його ставлення до вирішення спору між ним і позивачкою, а також до виконання ним своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дочок. Вирішуючи спір у цій справі, судом відповідно до ст.171 Сімейного Кодексу України, заслухано думку малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , у якій діти, розуміючи суть спору у цій справі, повідомили суду, що [PERSON] з самого малечку не виявляв до них батьківської турботи у будь-якій формі. Тому, у них відсутнє почуття любові до нього, своїм батьком його не вважають і своє майбутнє життя з ним не пов`язують. На підставі вище наведеного, з урахуванням усіх досліджених в суді доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, які підтверджені висновком органу опіки і піклування, для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно спільних з позивачкою малолітніх дітей. А тому, суд вважає доцільним позов [PERSON] задовольнити повністю, позбавивши відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1211 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~На підставі п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved