Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 18.12.2023 надійшла позовна заява [PERSON] до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому на праві приватної власності на підставі договору дарування належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Через військову агресію Російської Федерації, започаткування режиму воєнного стану, активну фазу бойових дій у м. Маріуполь Донецької області, позивач вимушений був покинути місце свого проживання, що призвело до втрати оригіналу договору дарування на квартиру при евакуації. Звернутися до нотаріуса, для отримання відповідних відомостей, наразі немає можливості, так як, м. Маріуполь знаходиться в окупації, місцеперебування нотаріуса невідоме. У зв`язку з викладеним просить суд визнати за ним право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що було ним набуто на підставі договору дарування. Представник відповідача скористався правом на подання відзиву в якому заперечував проти задоволення позову у зв`язку з його необґрунтованість та просив відмовити в задоволенні позову. Позивач надав заяву в якій просила розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Маріупольської міської\~ради Донецької\~області в судове засідання надав заяву про розгляд справи без участі представника. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі договору дарування належить квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,5 кв м. Через військову агресію Російської Федерації, започаткування режиму воєнного стану, активну фазу бойових дій у м. Маріуполь Донецької області, позивач вимушений був покинути місце свого проживання, що призвело до втрати оригіналу договору дарування на квартиру при евакуації. Відповідно до відповіді КП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» підприємство через військову агресію РФ проти України та проведення бойових дій на території міста Маріуполь з подальшою окупацією міста, спричинило знищення більшої частини документів підприємства, в зв`язку з чим наразі неможливо сформувати та надати відомості про державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру. Звернутися до нотаріуса, для отримання відповідних відомостей, наразі немає можливості, так як, м. Маріуполь знаходиться в окупації, місцеперебування нотаріуса невідоме. Також, [PERSON] визнано потерпілим у кримінальному провадженні №2202200000000054 за фактом організації представниками влади та Збройних Сил Російської Федерації повномасштабного вторгнення 24.02.2022 на територію України та нанесення ракетно-бомбових ударів за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 437, ч. 3 ст. 110, ч. 2 ст. 438, ч.3 ст. 332-2 КК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі , якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ. Враховуючи, що доводи позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе розподіл судових витрат по даній справі не застосовувати оскільки іншого способу захисту права у позивачів не існує.

Outcome: approved