Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

01 грудня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Затурцівської сільської ради Волинської області, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що 3 липня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 07 серпня 2018 року було розірвано. Під час шлюбу у них народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Їх син має проблеми зі здоров`ям. Згідно з медичним висновком № 187 про дитину-інваліда віком до 18 років, виданим КП "Луцька міська дитяча поліклініка" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради 18 вересня 2019 року, у [PERSON] вбачаються наступні захворювання: вроджений вивих правого стегна після закритого вправлення, залишкова дисплазія кульшових суглобів, тотальний асептичний некроз головки правого стегна, вкорочення правої нижньої кінцівки 2 см, компенсаторний сколіоз. Батько дитини не займається духовним та фізичним вихованням дитини і не бере жодної участі у житті дитини, що підтверджується відповідями на адвокатські запити зі школи, садочка та гуртків. З 2018 по червень 2021 року батько дитини ні разу не забирав його із садочка і не цікавився своїм сином. Ситуація не змінилася і коли син відповідача почав навчатися і в школі. На переконання відповідача спільний син сторін не є його біологічним сином, адже він 14 лютого 2022 року подавав позов до Локачинського районного суду Волинської області про виключення з актового запису відомостей про батьківство. Однак після повномасштабного вторгнення російської федерації відповідач відмовився від свого позову про виключення з актового запису відомостей про батьківство. Окрім того відповідач по справі зловживає спиртними напоями та вже неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у нетверезом стані. Свідоме та тривале (більше п`яти років) нехтування своїми батьківськими обов`язками і небажання займатися вихованням дитини, навіть бачитися із дитиною є цілком свідомим вибором відповідача, однак, така бездіяльність батька дитини суперечить її інтересам та приносить шкоду дитині. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 11 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 29 грудня 2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого вказує, що позов є безпідставним, недоведеним та таким, що до задоволення не підлягає. Зокрема, зазначає, що вказане позивачем у позовній заяві те, що він як батько дитини не займається духовним та фізичним вихованням дитини і не бере жодної участі у його житті - не відповідає дійсності. У травні 2018 року, під час його перебування на заробітках за межами України, позивачка, котра на той час ще була його дружиною, повністю припинила спілкування з ним. У липні 2018 року відповідачу стало відомо про те, що позивачка подала документи про розірвання шлюбу. Приїхавши в Україну, він з позивачкою не змогли порозумітися, шлюб було розірвано. Він використовував будь-яку можливість бачитися з сином, оскільки позивачка обмежувала його спілкування з дитиною. У вересні 2018 року позивачка з дитиною переїхали до Луцька , не повідомивши його, та тривалий час відмовлялася сказати адресу помешкання, де вони жили з дитиною. Після того, як він дізнався адресу, то практично кожні вихідні приїжджав до сина. Після розірвання шлюбу, позивачка повідомила його про те, що оскільки у сина проблеми із здоров`ям, йому потрібна операція. Він знову поїхав за кордон на заробітки, і все що заробив за два місяці віддав позивачці на операцію для сина. На жаль він не взяв розписку, оскільки не міг навіть уявити, що йому знадобляться докази того, що він піклується про дитину. Наскільки йому відомо, операцію сину не робили. На що позивачка витратила кошти - невідомо. Після повернення в Україну, він проживав у селі з батьками. Постійно на вихідні та свята приїжджав до сина, забирав його в село до своїх батьків, купував одяг - вдягав по сезону. З вересня 2019 року він перебрався до Луцька , і почав ще більше бачитися та спілкуватися з сином. Син проводив у нього всі вихідні, оскільки позивачка стверджувала, що вона на вихідних постійно працює. Сина він водив у дитячий садочок по можливості, оскільки мав нормований графік, вихідні ж були у неділю та понеділок, і у ці дні він водив дитину в басейн, на гуртки, за проханням позивачки відводив дитину до стоматолога. Дитину потрібно було забрати у п`ятницю ввечері, і коли він працював у суботу, щоб побути з дитиною, приїжджала мама відповідача або сестра. Він та його батьки раніше постійно приїжджали на день народження до сина. У період 2021-2023 рік він не відвідував дні народження дитини. Він не мав змоги побувати у сина на дні народженні, оскільки, коли позивачка дізналася, що він має намір одружитися вдруге, вона категорично заборонила йому забирати сина до себе чи привозити до батьків у село. Позивачка дозволяла йому бачитися з дитиною лише у її присутності, у її помешканні, при цьому поливаючи його брудом та влаштовуючи істерики при дитині. Син, зважаючи на таку поведінку матері, також з часом почав на нього кричати, обзивати. В останні рази він намагався дещо згладити ситуацію, приходячи до дитини з своєю мамою - його бабусею, але позивачка все одно вела себе неадекватно. Щодо довідки з КЗ «Луцький заклад дошкільної освіти №17» та з КЗ ЗСО «Луцький ліцей №5 Луцької міської ради», то ці документи підтверджують не те, що він не бере участі у житті дитини, а те, що він як адекватна людина, не хоче щоб позивачка влаштовувала скандали та істерики на людях та при дитині. Що ж до «участі в учбовому процесі», то він боявся, що своїми візитами до школи, він сину не допоможе вчитися, а лише спровокує неадекватну реакцію зі сторони позивачки, і в їхній сімейний конфлікт будуть втягнуті педагоги, що може негативним чином відбитися на соціалізації та шкільному житті і успіхах в навчанні сина. Щодо твердження позивача про те, що на його нібито переконання, його син - не є його біологічним сином, що підтверджується поданням ним позову про виключення з актового запису відомостей про батьківство, однак, отримавши повістку, він нібито відмовився від позову та «вирішив скористатися інвалідністю свого сина» та отримати відстрочку від мобілізації, то вказане у позові жодним чином не відповідає дійсності. Після укладення шлюбу із його нинішньою дружиною, позивачка постійно казала йому, що син не від нього. Він їй пропонував здати їхні біологічні зразки та отримати підтвердження її словам, однак, позивачка категорично відмовлялася це робити. Нарешті, щоб розвіяти свої сумніви, ним було подано позов про виключення з актового запису відомостей про батьківство, процедура розгляду якого передбачає проведення судової генетичної експертизи щодо встановлення походження дитини від нього. Ним було подано заяву про відмову від позову. Що ж до отримання повістки, і того, що він нібито відмовився від позову та «вирішив скористатися інвалідністю свого сина» та отримати відстрочку від мобілізації - це твердження абсолютно голослівне та маніпулятивне. Позивач також стверджує, що він зловживає спиртним. Однак, він притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху один раз у житті: 27 лютого 2020 року постановою Локачинського районного суду Волинської області у справі № 931/101/20 його було притягнуто до відповідальності за ст. 130 КУпАП. На підставі того, що у 2020-му році його було притягнуто до відповідальності за ст. 130 КУпАП немає підстав стверджувати, що він зловживає спиртними напоями, оскільки зловживання передбачає системність, яка у даному випадку відсутня. Зазначає, що належним чином піклується про дитину. У нього відсутня заборгованість по аліментах. У квітні 2023 року ним було подано до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Затурцівської сільської ради заяву про перевірку за цільовим витрачанням аліментів на дитину. Відповідач також зазначає, що доцільно було б залучити до розгляду даної справи - Службу в справах дітей Луцької міської ради, як орган опіки та піклування, який і надаватиме висновок у справі. Вказує, що у позовній заяві, поданій представником позивача, відсутня інформація про наявність або відсутність електронного кабінету. Тобто позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України. Враховуючи наведене, просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Розгляд справи просить проводити без його присутності у судових засіданнях. Проти винесення заочного рішення не заперечує. 01 січня 2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - органу опіки та піклування виконавчого комітету Луцької міської ради, оскільки його син з позивачкою фактично мешкають у [ADDRESS] , а також про витребування інформації з Локачинського районного суду Волинської області, а саме матеріалів справи № 931/484/22 для огляду в судовому засіданні та приєднання копії постанови у справі № 931/484/22 до матеріалів справи № 931/999/23. 10.01.2024 року через систему "Електронний суд" представник позивача [PERSON] надіслав клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, одночасно заявив клопотання про витребування доказів з Локачинського районного суду Волинської області, а саме - матеріалів справ про адміністративні правопорушення № 931/101/20, № 931/484/22 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП для огляду в судовому засіданні, а також копію особової справи [PERSON] у [INFO] . Ухвалою суду від 10.01.2024 року було задоволено клопотання відповідача та представника позивача. 26.01.2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Ухвалою суду від 29 січня 2024 року підготовче судове засідання у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті та зобов`язано Орган опіки та піклування виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області надати суду висновок про доцільність або недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] . Ухвалою суду від 29.02.2024 року було відкладено розгляд справи на 04.04.2024 року та визнано явку сторін обов`язковою. 04.04.2024 року було оголошено перерву до 17.04.2024 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В судовому засіданні від 04.04.2024 року позов підтримала, просила задовольнити. Суду пояснила, що з відповідачем у справі мають спільного сина, якому вісім років і якому встановлено інвалідність. З відповідачем у справі вона розлучена вже п`ять років. Спочатку після розлучення [PERSON] до сина приїжджав або раз в місяць, або раз в декілька місяців. Однак, на протязі останніх 2-3 років перестав відвідувати сина, не піклується про нього, не займаєтьмся його вихованням і не спілкується, не вітає з днем народження. Така зміна його поведінки відбулася, коли він одружився вдруге. Так, він сплачує аліменти на дитину, однак не завжди добровільно. Зазначає, що не перешкоджає відповідачу виконувати свої батьківські обов`язки. Їй відомо, що відповідач зловживав алкоголем, внаслідок чого був позбавлений водійських прав двічі. Вважає, що оскільки [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, є всі підстави для позбавлення його батьківських прав. До того ж, відповідач і сам звертався з позовом про оспорювання батьківства, однак відмовився від позову. Його заперечення щодо позбавлення батьківських прав розцінює як намагання ухилитися від мобілізації, у зв`язку з наявністю на утриманні дитини - інваліда. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Затурцівської сільської ради Волинської області Мороз О.Г. у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, 10.01.2024 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування Затурцівської сільської ради, оскільки позивач [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, 16.04.2024 року до суду подала заяву про розгляд справи без участі представника опіки та піклування виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області, позовні вимоги позивача підтримують, висновок щодо вирішення спору ними суду надано. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності позивача та відповідача, представників третіх осіб. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 07 серпня 2018 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 03 липня 2015 року виконавчим комітетом Шельвівської сільської ради, актовий запис № 2 (а.с. 4-6). Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 листопада 2015 року, з якого вбачається батько дитини - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 09 жовтня 2018 року присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7-8). Згідно з медичним висновком № 187 про дитину-інваліда віком до 18 років, виданим КП "Луцька міська дитяча поліклініка" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради 18 вересня 2019 року, у [PERSON] вбачаються наступні захворювання: вроджений вивих правого стегна після закритого вправлення, залишкова дисплазія кульшових суглобів, тотальний асептичний некроз головки правого стегна, вкорочення правої нижньої кінцівки 2 см, компенсаторний сколіоз (а.с. 10). З копії позовної заяви [PERSON] від 14.02.2022 року, копії ухвали від 21.02.2022 року по справі № 931/71/22, витягу з ЄДРСР ухвали від 29.04.2022 року по справі № 931/71/22 вбачається, що [PERSON] 14.02.2022 року звертався до Локачинського районного суду Волинської області з позовною заявою про виключення відомостей про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] , від позову відмовився (а.с. 16-21). Згідно з відповіддю від 15.08.2023 року директора КЗЗСО «Луцький ліцей № 5 Луцької міської ради» на адвокатський запит, за інформацією класного керівника 2-А класу, батько [PERSON] - [PERSON] протягом 2022-2023 років участі у батьківських зборах не приймав, успіхами у навчанні свого сина, його поведінкою та іншими питаннями, пов`язаними з навчанням сина, не цікавився ( а.с. 22). З довідки, виданої КЗ «Луцький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 17 Луцької міської ради 18.08.2023 року № 20 вбачається, що Батько [PERSON] жодного разу не приймав участі у батьківських зборах дошкільного закладу, ніколи не відвідував святкових ранків за участі сина, не цікавився успіхами у навчанні дитини його поведінко та іншими питаннями пов`язаними з перебуванням хлопчика у дошкільному закладі (а.с. 23). З інформації керівника художньої студії «Чарівний пензлик» вбачається, що батько [PERSON] - [PERSON] протягом 2020-2023 років батьківської участі не приймав, успіхами у навчанні свого сина, його поведінкою та іншими питаннями, пов`язаними з навчанням сина, не цікавився (а.с. 24). З відповіді Локачинського відділу ДВС у Володимирському районі Волинської області від 21.03.2023 року № 220, наданої [PERSON] , вбачається, що станом на 03.03.2023 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] відсутня, наявна переплата у розмірі 2227,83 грн (а.с. 44). З відповіді органу опіки та піклування Затурцівської сільської ради від 02.05.2023 року № 451/01-15, наданої [PERSON] у відповідь на його заяву від 05.04.2023 року щодо перевірки за цільовим витрачанням аліментів [PERSON] на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю, вбачається, що 01.05.2023 року було здійснено виїзд за місцем реєстрації громадянки [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] , за адресою: буд. [ADDRESS] . Відвідування здійснювалось комісією у складі працівника відділу «Служба у справах дітей» спільно із старостою Шельвіського старостинського округу Затурцівської сільської ради. На час обстеження умов проживання даної сім`ї були присутні батьки [PERSON] (батько [PERSON] та матір [PERSON] ), з якими було проведено бесіду щодо місця проживання їхньої доньки та малолітнього онука. Комісією було встановлено, що [PERSON] разом із своїм малолітнім сином [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, а проживає за адресою: м. Луцьк Волинської області (а.с. 45). З копії акта обстеження умов проживання від 01.05.2023 року, яке було проведено комісією Затурцівської сільської ради з метою перевірки цільового використання аліментів [PERSON] , встановлено, що [PERSON] разом із своїм малолітнім сином [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, а проживає за адресою: м. Луцьк Волинської області (а.с. 46). З довідки Відділу "ЦНАП" Затурцівської сільської ради від 25.04.2023 року № 92 вбачається, що [PERSON] , 1994 р.н., зареєстрована в [ADDRESS] , за місцем реєстрації [PERSON] не проживає, проживає в м. Луцьк (а.с. 47). З відповіді служби у справах дітей Волинської ОДА від 02.07.20203 року № Л-14/1.37/2-23, наданої [PERSON] на його звернення від 07.05.2023 року, вбачається, що під час обстеження умов проживання за адресою реєстрації місця проживання [PERSON] у с. Шельвів, її батьки відмовились повідомляти місце її проживання у місті Луцьк. Однак у подальшому працівниками служби у справах дітей Затурцівської сільської ради було повторно проведено бесіду з батьками [PERSON] та самою [PERSON] у телефонному режимі, під час яких їм було роз`яснено про необхідність проведення перевірки щодо цільового витрачання аліментів. Після отримання відомостей про місце проживання сина з матір`ю, було скеровано лист до служби у справах дітей виконкому Луцької міської ради, яка провела перевірку цільового використання аліментів на дитину. За результатами перевірки встановлено, що дитина забезпечена усім необхідним відповідно до вікових потреб. Фактів, які свідчили б про нецільове використання аліментів, не виявлено (а.с. 48). З листів відділу "Служби у справах дітей" Затурцівської сільської ради від 27.06.2023 року № 644/01-15 та від 29.06.2023 року № 658/01-15 вбачається, що працівниками служби встановлено, що [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49, 50). З висновку за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину, затвердженого керівником служби у справах дітей Луцької міської ради 04.07.2023 року, вбачається, що 03.07.2023 року було проведено інспекційне відвідування [PERSON] за адресою фактичного проживання: [ADDRESS] , за результатами якого встановлено, що одержувач аліментів забезпечує індивідуальні потреби дитини [PERSON] , [INFO] Дитина забезпечена окремою кімнатою, облаштованою необхідними меблями та місцем для сну, одягом, взуттям, продуктами харчування, засобами особистої гігієни (а.с. 52). З інформації [INFO] від 15.01.2024 року № 1/203, наданої на виконання ухвали від 10.01.2024 року про витребування доказів, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на обліку військовозобов`язаних у [INFO] перебуває з 11 червня 2014 року, правом на відстрочку від мобілізації внаслідок наявності дитини з інвалідністю віком до 18 років не користується (а.с. 77). Як вбачається з розрахунку заборгованості від 18.01.2024 року, виданої Іваничівським ВДВС у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 18.01.2024 року боржник [PERSON] аліменти сплачує, сукупний розмір заборгованості становить 1225,80 грн (а.с. 83). Відповідно до платіжної інструкції № 0.0.3430080821.1 від 21.01.2024 року [PERSON] сплачено аліменти за січень 2024 року (а.с. 84). У заяві від 22.01.2024 року щодо письмового висновку про позбавлення батьківських прав відповідач [PERSON] зазначає, що бере та брав участь у вихованні сина, у його матеріальному забезпеченні, намагався порозумітися з позивачкою, щоб частіше бачитися з сином, категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, оскільки відсутні підстави такого позбавлення, а сам конфлікт штучний та був ініційований позивачкою, після того, як він одружився вдруге (а.с. 85-87). З копії постанови Локачинського районного суду Волинської області від 27.02.2020 року № 931/101/20 (провадження № 3/931/65//20), витребуваної за клопотанням відповідача та представника позивача, вбачається, що відповідач [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 27 лютого 2020 року. Щодо постанови суду від 28.11.2022 року справа № 931/484/22 (провадження № 3/931/299/22) про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП 28.11.2022 року, то в судовому засіданні з`ясовано, що дана постанова від 28.11.2022 року не стосується відповідача [PERSON] (а.с. 95-97). Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради Волинської області №117-1 від 14 лютого 2024 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно вказаного висновку від 02.02.2024 року № 42 встановлено наступне. 03 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . Сімейні стосунки між батьками не склалися і рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 07 серпня 2018 року їх шлюб було розірвано. Після розлучення [PERSON] залишився проживати з матір`ю. На цей час матір з дитиною проживають за адресою: [ADDRESS] , де створені належні умови для проживання [PERSON] , що підтверджується актом обстеження від 22.01.2024. [PERSON] , батько [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Тому 16.01.2024 на адресу сектору "Служба у справах дітей Локачинської селищної ради" направлено лист з проханням обстежити житлово-побутові умови [PERSON] за місцем проживання, з`ясувати його думку з цього питання та надати інформацію за результатами бесіди з батьком дитини та акт обстеження. Листом від 23.01.2024 ця служба повідомила, що 19.01.2024 її працівниками було відвідано сім`ю [PERSON] за вказаною адресою. Встановлено, що [PERSON] з 2019 року проживає у місті Луцьку. Родичі [PERSON] відмовилися повідомити адресу місця його проживання та контактний номер телефону. У позовній заяві про позбавлення [PERSON] батьківських прав [PERSON] стверджує, що він не бере жодної участі у вихованні сина, не займається духовним і фізичним вихованням дитини. Ці дані підтвердили у письмових поясненнях [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 26.12.2023 року [PERSON] надав відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому повідомив, що він після розірвання шлюбу використовував будь-яку можливість бачитися з сином, оскільки матір дитини обмежувала його спілкування з [PERSON] , надавав кошти на його утримання, приїжджав до дитини на вихідні дні, забирав до себе в село, купував одяг. Заборгованість зі сплати аліментів у нього відсутня. 31.01.2024 року [PERSON] з сином [PERSON] прибула у службу у справах дітей. Малолітній [PERSON] повідомив, що він не пам`ятає свого батька, він до нього не приходить, не телефонує. Відповідно до інформації від 18.08.2023 № 20 Луцького закладу дошкільної освіти № [NUMBER] , який у період з вересня 2018 року по червень 2021 року відвідував [PERSON] , його батько [PERSON] не брав участі в батьківських зборах, не відвідував святкових заходів, це цікавився успіхами. Згідно з інформацією від 15.08.2023 № 01-21/98 Луцького ліцею № 5, в якому зараз навчається [PERSON] , його батько [PERSON] протягом 2022/2023 навчального року участі у батьківських зборах не брав, не цікавився успіхами у навчанні, поведінкою та іншими питаннями, пов`язаними з навчанням дитини. Відповідно до інформації художньої студії "Чарівний пензлик", яку відвідує [PERSON] , його батько [PERSON] протягом 2020-2023 років не цікавився успіхами сина, його поведінкою тощо. [PERSON] у службу у справах дітей із заявами щодо перешкоджання [PERSON] його спілкуванню з [PERSON] та визначення способу участі у вихованні дитини не звертався. На підставі викладеного, враховуючи інтереси дитини та

Outcome: dismissed