Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.05.2023 року у розмірі 42730,34 грн. та судовий збір. Позовна заява обґрунтована тим, що 08.05.2023 відповідач підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яку підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля. В заяві погоджено тип, розмір кредитного ліміту, строк кредитування, процентну ставку, кількість та розмір платежів. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 03/27, тип картка "Універсальна". Позивач вказує, що в порушення виконання зобов`язань відповідач не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку із чим станом на 09.01.2024 у нього наявна заборгованість у розмірі 42730,34 грн, з яких: 33574,05 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 9156,29 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. 08.02.2024 року представником відповідача адвокатом Корфом П.К. подано відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, згідно якого просить в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити. Посилається на те, що [PERSON] визнано потерпілим у кримінальному провадженні №12023211010000329 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.3 ст.190 КК України. 31.05.2023 року [PERSON] звертався до АТ КБ «Приватбанк» із заявою про вчинення щодо нього шахрайських дій невідомою особою за ч.3 ст.190 КК України, проведення внутрішньої службової перевірки щодо укладення зазначеного кредитного договору, не здійснення нарахування процентів по вказаному кредитному договору, але АТ КБ «Приватбанк» не врегулював питання щодо здійснення нарахування заборгованості за простроченими відсотками. Позивачем не надано належно оформлених первинних документів на підтвердження отримання [PERSON] коштів в сумі 30056 грн. та 3536 грн. З доданої виписки за договором № б/н за період 08.05.2023 по 11.01.2024 є незрозумілим кому саме здійснено переказ коштів із картки [PERSON] 01.03.2024 року позивачем АТ КБ «Приватбанк» подано відповідь на відзив згідно якого, Банк надав до суду виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.Стосовно посилання відповідача на заволодіння коштами з картки третіми особами (шахрайським шляхом), то Банком було проведено перевірку та надано відповідь на запит відповідача. З матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. 13.03.2024 року представником відповідача адвокатом Корфом П.К. подано заперечення на відповідь на відзив згідно якого вважає, що факт виникнення заборгованості за договором №б/н за період 08.05.2023 по 11.01.2024 є недоведеним. Докази надані позивачем у своїй сукупності не дозволяють стверджувати про використання [PERSON] кредитних коштів в сумі 30\~056 грн та 3536 грн. Незначне зарахування коштів не свідчить про визнання боргу. 29.03.2024 року позивачем АТ КБ «Приватбанк» подано пояснення на заперечення згідно яких, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України та п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у фейсбуці він побачив, що можна отримати допомогу в розмірі 2000 грн. Для цього він перейшов за посиланням та вказував особисті дані, дату свого дня народження, номер телефону та іншу інформацію (вже точніше не пам`ятає) для отримання допомоги. На приват24 від побачив повідомлення про отримання Digital картки. Наступного дня до нього передзвонив невідомий номер і він відповів, однак положив телефон вбік, оскільки був за кермом. Коли він взяв телефон, то завершив дзвінок, не відповідаючи. Це все тривало біля 20 секунд. Потім він побачив повідомлення про списання коштів, але будь яких дій для цього він не вчиняв. Він відразу звернувся в Банк та згодом в поліцію. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Корф П.К. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та просять у задоволенні позову відмовити. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини справи: 08.05.2023 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, шляхом підписання Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Договір). Було погоджено тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.9.2. Договору); Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.9.2. Договору); Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.9.3 Договору); Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.9.4. Договору); Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.9.4. Договору); Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.9.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). 08.05.2023 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання OTP пароля в якості простого електронного підпису погоджено із Відповідачем у Анкеті-заяві від 23.07.2020, яка підписана Відповідачем власноруч на планшеті. На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 03/27, тип - Картка «Універсальна», що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 11.01.2024. Згідно виписки за договором №б/н від 11.01.2024 за період 08.05.2023-11.01.2024 з картки виданої на ім`я відповідача [PERSON] № [NUMBER] здійснено грошові перекази на суму 30 056 грн. та 3\~536 грн. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н), останньому 08.05.2023 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 34000 грн. на картку № [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості наданого АТ КБ «ПриватБанк», заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 09 січня 2024 року становить в розмірі 42730,34 грн., з яких 33574,05 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 9156,29 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області від 11.05.2023 року [PERSON] звернувся із заявою до Кременецького РВП про те, що 08.05.2023 року користуючись мережею «Фейсбук» натрапив на посилання про грошову допомогу в розмірі 2000 грн. Перейшовши за посиланням, увійшовши в додаток «Приват 24» згідно інструкцій створив банківську картку універсальна (кредитну) [NUMBER] «Приватбанк», однак допомогу не отримав. Наступного дня 09.05.2023 року о 08.04 год. до заявника зателефонувала невідома особа із номера [NUMBER] , розмова не відбулася із за поганого зв`язку. Тогож дня о 12.57 та 13.00 год. у заявника, невідома особа, своїми шахрайськими діями двома транзакціями, здійснила переказами грошові кошти із вищевказаного банківського рахунку на невідомий рахунок в сумі 30056 грн та 3536 грн. Згідно повідомлення слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області [PERSON] визнано потерпілим у кримінальному провадженні №12023211010000329. На даний час проводиться досудове розслідування. 31.05.2023 року [PERSON] звернувся із заявою до керівника АТ КБ «Приватбанк» в якій просить провести внутрішню службову перевірку щодо укладення кредитного договору від 08.05.2023 року, а також не здійснювати нарахування процентів по вказаному кредиту. Банком було проведено перевірку та надано відповідь від 02.07.2023 на запит відповідача, згідно якої повідомлено, що 09.05.2023 року за рахунком № [NUMBER] був здійснений переказ коштів. При здійснені переказу коштів було коректно введено номер картки, термін її дії, та CVV2 код. Після чого, транзакція була підтверджена 3Dsecure, який надсилався на фінансовий телефон відповідача. Для підтвердження замовлення картки використовували smartid. Для замовлення smartid було підтвердження через IVR. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Устатті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьоїстатті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четвертастатті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шостастатті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцятастатті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої\~статті 1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048\~ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису погоджено із Відповідачем у Анкеті- заяві від 23.07.2020 р., яка підписана Відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 08-05-2023 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що Відповідач висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку Універсальна та особистим підписом засвідчив (ла), що « Підписанням цього документа я згодна з ст. 634 Цивільного кодексу України, в повному обсязі приєднуюсь до Умов та Правил надання банківських послуг, які розмішені на на офіційному сайті банку privatbank.ua і які разом з пам`яткою Тарифами банку складають Договір банківського обслуговування, примірник якого я отримав шляхом самостійного роздрукування. Погоджуюсь із збільшення строку позовної давності, вказаним в Умовах та правилах і з тим, що зміни в Умовах і правилах вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку. Продовження користування послугами Банку після дати публікації на сайті Банку змінених Умов і правил є підтвердженням моєї згоди і повного прийняття змін редакції Умов і правил. Зі змінами Умов та правил надання банківських послуг зобов`язуюсь ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку privatbank.ua» Також з матеріалів позовної заяви вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,5% (42% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Таким чином, суд вважає, що кредитний договір від 08.05.2023 був укладений між сторонами. На підставі укладеного кредитного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 03/27, тип - картка "Універсальна", що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв фінансові операції, а тому згідно Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р., відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач 26.06.2023 частково сплатив заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що картки він не отримував, оскільки це суперечить матеріалам справи та належним чином не підтверджено. Крім того, в судовому засіданні позивач підтвердив, що він отримав повідомлення про отримання Digital картки. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерсько\-го обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.\~ Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.\~ Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду № 206/3009/15 від 28.08.2023. Згідно п.63 постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» № 75 від 04.07.2018 (станом на момент укладення договору) виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування\~клієнта/банку,\~прізвище,\~власне ім`я\~та по\~батькові (за\~наявності)\~фізичної особи; зміст\~та обсяг\~операції (підстави\~для її\~здійснення)\~та одиницю\~її виміру\~за кожною\~операцією,\~відображеній у\~виписці з\~рахунку клієнта; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Виписка з банківського рахунку від 11.01.2024 містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки Відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції) та відповідає вимогам п.63 постанови постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України» № 75 від 04.07.2018. Таким чином, суд вважає, що наявна у матеріалах справи виписка з рахунку та розрахунок кредитної заборгованості, що надані банком, є належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості позичальника. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду № 206/3009/15 від 28.08.2023. З виписки АТ КБ «ПриватБанку» від 11.01.2024 вбачається, що 26.06.2023 була здійснена оплата 17 грн. в рахунок погашення боргу, а тому суд приходить до висновку, що [PERSON] визнав наявність в нього кредиту та боргу по ньому та відповідно зобов`язання його повернути, а тому суд не бере твердження відповідача про те, що незначне зарахування коштів не свідчить про визнання боргу. Сума погашення боргу, в даному випадку, немає значення. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] неналежно виконував умови кредитного договору від 08.05.2023 року, у зв`язку із чим, утворилась заборгованість станом на 09 січня 2024 року в розмірі 42730,34 грн., з яких 33574,05 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 9156,29 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відносно посилання Відповідача на заволодіння коштами з картки третіми особами (шахрайським шляхом), то суд зазначає наступне: Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанку» від 02.07.3023 вбачається, що 09.05.2023 року за рахунком був здійснений переказ коштів. При здійснені переказу коштів було коректно введено номер картки, термін її дії, та CVV2 код. Після чого транзакція була підтверджена 3Dsecure, який надсилався на номер телефон Відповідача. Для підтвердження замовлення картки використовували smartid. Для замовлення smartid було підтвердження через IVR. Згідно ч.1 ст.55 Закону України Про банки і банківську діяльність відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі Умови), розміщені на офіційному сайті privatbank.ua у мережі Інтернет. Відповідно до п. 2.1.4.5.1 Умов Клієнт зобов`язаний не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Платіжній картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Платіжної картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Платіжної картки в Стоплист Платіжною системою (п.1.1.10.10.3 Умов). Пунктом 1.1.10.10.1 Умов встановлено, що Клієнт несе повну відповідальність за всі платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу та/або за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, якщо його дії чи бездіяльність призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням Платіжного інструменту. В судовому засіданні відповідач підтвердив, що в інтернеті за певним посиланням заповнював особисті дані та іншу інформацію для отримання допомоги. Крім того, він відповів на телефонний дзвінок, який був здійснений для підтвердження ним здійснення фінансової операції. Таким чином, [PERSON] своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У зв`язку з вищенаведеним вбачається, що з боку Банку порушення умов договору та норм закону відсутні. Крім того, твердження представника відповідача про те, що після повідомлення позивача про вчинення відносно нього шахрайських дій та внесення відомостей про злочин в ЄРДР є підставою для не нарахування відсотків за користування кредитом суд до уваги не бере, оскільки умовами договору встановлено відсоткову ставку за користування кредитом, які відповідач зобов`язувався сплачувати. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідача слід стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 08.05.2023 року, на 09 січня 2024 року становить в розмірі 42730,34 грн., з яких 33574,05 грн.\~заборгованість за тілом кредиту, 9156,29 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved