Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

представник заявника\~ [PERSON] \~звернувся в\~суд із\~заявою, згідно якої просить видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покласти на нього обов`язки: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] за її адресою фактичного проживання; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання (перебування) заявника [PERSON] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з заявником [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявника [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заява мотивована тим, що [PERSON] систематично вчиняє психологічне насильство над своєю сестрою та її неповнолітніми дітьми, що виражається у словесних образах, погрозах фізичною розправою, такі дії кривдника, призвели до емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, завдають шкоди психічному здоров`ю, психологічних страждань та погіршення якості життя заявника. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо заявниці та її дітей, однак продовжує умисні, протиправні дії щодо них, внаслідок чого вони постійно напружені, схвильовані, перебувають у стресовому стані, заявниці страшно перебувати вдома і вона переживає за своє життя та здоров`я а також за життя та здоров`я дітей. Заявниця вказала, що брат зловживає алкогольними напоями та продовжує протиправну поведінку. Представник заявниці заяву підтримала. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, будь яких заяв, клопотань чи заперечень від нього не надходило, що не перешкоджає розгляду справи в силу ч.1 ст.350 5 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, встановив, що заявниця [PERSON] та зацікавлена особа [PERSON] є рідними братом й сестрою, проживають разом за адресою: [ADDRESS] [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо своєї сестри [PERSON] , що засвідчують постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 грудня 2022 року, 21 липня 2023 року, 29 грудня 2023 року за ст.173-2 КУпАП. Таким чином заявниця [PERSON] є особою, яка систематично зазнає домашнього насильства. Згідно з статтею 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Верховний Суд у постанові від 14.01.2020 року у справі N 754/6995/19 зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Як наголошує ч. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішеннях ЄСПЛ "A.V. v. Ukraine", n. 68177, "Enea v. Italy" [GC], n. 55182. [PERSON] неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу вчинення [PERSON] щодо неї та її дітей домашнього насильства і досліджені докази підтверджують факт застосування психологічного та фізичного насильства щодо нею її братом, що свідчать про існування високого рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, і такі ризики є реальними. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що заявник обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа [PERSON] , який продовжує протиправну поведінку. Одночасно враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, що [PERSON] має можливість наймати інше житло, суд у відповідності до ст.26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" приходить до висновку про необхідність покладення на заінтересовану особу обов`язків: заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з заявником [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявника [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Outcome: partial