Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, у якому просить встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовує тим, що своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] " вона змінила внаслідок реєстрації шлюбу із [PERSON] . Після розірвання шлюбу її прізвище залишилося " [PERSON] ". В свідоцтві про народження [PERSON] , серії [NUMBER] зазначено, що її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . В той же час згідно з свідоцтвом про смерть [INFO] померла [PERSON] . Після смерті її матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку площею 1.3371 га., що стверджується копією Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ЛВ №013155. Позивач стверджує, що вона як спадкоємець за законом звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй зауважено, що для того щоб відкрити спадкову справу та отримати свідоцтво про спадщину на земельну ділянку, яка належала її померлій матері, потрібно подати свідоцтво про народження. Позивач подала своє свідоцтво про народження, в якому у графі мати записано " [PERSON] ", а у свідоцтві про смерть матері зазначено " [PERSON] ", а тому їй роз`яснено про необхідність встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами. У зв`язку з наведеним, позивач просить встановити факт про те, що померла [PERSON] є її матір`ю, незважаючи на те, що в свідоцтві про її народження матір`ю зазначена [PERSON] , оскільки встановити іншим способом факт родинних відносин неможливо, а тому просить задовольнити її заяву. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 25.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання у справі. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак позивач подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (арк. спр. 16). Представник відповідача - Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого Жовківська міська рада була повідомлена належним чином, однак із Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Також в клопотання відповідач зазначив, що не заперечує проти позову. (арк.спр.17). А тому, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивача та представника відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, та були належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в підготовче судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3). Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Оскільки встановлення юридичного факту родинних відносин, пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд розглядає питання встановлення юридичного факту родинних відносин в порядку позовного провадження. Відповідно до норми п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України № [NUMBER] , орган що видав 4628 (арк. спр.4). Позивач прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » змінила внаслідок реєстрації шлюбу із [PERSON] , який був зареєстрований 16.07.1988 року, зроблено актовий запис за № 10, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (арк. спр.7). Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишилося « [PERSON] ». В свідоцтві про народження позивачки [PERSON] , серії [NUMBER] зазначено, що її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (арк. спр. 7). Як встановлено із копії державного акту серії І-ЛВ №013155 на право приватної власності на землю, [PERSON] на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації від 29.12.2002 року №1249 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1.3371 га. в межах згідно планом. Земельна ділянка розташована на території Крехівської сільської ради. Землю передано для сільськогосподарського використання. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №914 (арк. спр.8). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Суд враховує, що позивач як спадкоємець за законом звернулася у Жовківську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Однак, як стверджує у позовній заяві позивач [PERSON] , нотаріус звернула увагу їй на те, що померла спадкодавець [PERSON] , а в пред`явленому нею свідоцтві про її народження матір`ю зазначена [PERSON] . Аналізуючи представлені документи, надаючи оцінку всі доказам в сукупності, враховуючи, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність та обґрунтованість підстав для встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] ,\~ [INFO] . Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити.

Outcome: approved