Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з даною\~позовною заявою,\~в якій\~просила розірвати\~договір №\~1\\5\\2022\~на туристичне\~обслуговування від\~22\~лютого 2022\~року,\~укладений між\~ФОП [PERSON] \~та [PERSON] ;\~стягнути з\~ФОП [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за договором\~№ 1\\5\\2022\~на туристичне\~обслуговування від\~22\~лютого 2022\~року:\~23\~000\~грн.\~-\~суму передоплати,\~1\~079\~грн.\~42\~коп.\~-\~3%\~річних,\~4\~531\~грн.\~-\~інфляційні нарахування,\~23\~000\~грн.,\~а всього\~51\~610\~грн.\~42\~коп.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~вказала на\~те,\~що 22\~лютого 2022\~року між\~ [PERSON] \~і [PERSON] ,\~та фізичною\~особою -\~підприємцем [PERSON] \~було укладено\~договір №1\\5\\2022\~на туристичне\~обслуговування,\~відповідно до\~умов якого\~ФОП [PERSON] \~за плату\~зобов`язується надати\~їм комплекс\~туристичних послуг,\~а вони\~зобов`язані прийняти\~ці послуги\~і оплати\~їх на\~умовах цього\~договору.\~ Як\~передбачено п.\~2.1\~цього договору,\~туристична подорож\~здійснюється у\~складі:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та двох\~малолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] .\~За умовами\~п.\~2.3\~вказаного договору\~термін подорожі:\~з 23\~травня 2022\~року по\~06\~червня 2022\~року.\~У п.\~3.1\~вказаного договору\~передбачено вносить\~передоплату у\~розмірі 23\~000\~грн. Згідно рахунку ФОП [PERSON] № 1/5/2022 від 22 лютого 2022 року, квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 22 лютого 2022 року та платіжної інструкції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позивач [PERSON] передоплату за туристичні послуги згідно вказаного договору у розмірі 23\~000 грн. Але відповідачем ФОП [PERSON] були порушенні умови вказаного договору, подорож з 23 травня 2022 року не відбулась. На неодноразові усні звернення про повернення передоплати за договором у розмірі 23 000 грн., ФОП [PERSON] пропонувала почекати, замінити подорож. Умовами спірного договору передбачено розірвання договору (п. 10.1), згідно яких кожна зі сторін Договору може вимагати розірвання Договору в зв`язку з істотними змінами обставин, з яких вони виходили при укладенні договору. 23 листопада 2023 року позивач звернулася із письмовою претензію до ФОП [PERSON] про розірвання договору та повернення передоплати за договором у розмірі 23\~000 грн., оскільки туристичні послуги не були надані. Листом від 06 грудня 2023 року ФОП [PERSON] відмовила їм в задоволенні претензії, передоплата за договором не була повернута. Не погодившись із позовними вимогами відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано наступне. 22 лютого 2022 року між ФОП [PERSON] (Турсубагент), що дії на підставі Субагентського договору з ТОВ «На Канікули Україна» № 0367-НКУ від 16.02.2016, який діє від імені та за дорученням Туроператора ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», який діє по дорученню і за рахунок іноземного туроператора «Аnex Tourism Worldwide DMCC», на підставі Агентського Договору між ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» з ТОВ «На Канікули Україна», з одного боку та [PERSON] і [PERSON] (Туристи), з іншого боку, було укладено договір 1/5/2022 на туристичне обслуговування (далі-Договір), відповідно до умов якого Туроператор відповідно до замовлення, поданого Туристами Турсубагенту, за плату зобов`язується надати Туристам комплекс туристичних послуг. Відповідно до платіжного доручення № 124 від 22.02.2022 на суму 22 900,00 грн. ФОП [PERSON] сплатила на рахунок ТОВ «На Канікули Україна» передоплату за турпослуги Асаєва за рахунком № 142425 від 22.02.2022 року. Відповідно до платіжного доручення № 141463 від 22.02.2022 на суму 22\~900,00 грн. ТОВ «На Канікули Україна» сплатило на рахунок ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» оплату за туристичні послуги згідно рахунку-фактури № 76252189 від 22.02.2022. Відповідно до п. 3.1 Договору загальна вартість туристичних послуг, замовлених Туристом становить: 92 338,00 грн. Відповідно до Субагентського договору № 0367 від 16.02.2016 року Туристичний агент ТОВ «На Канікули Україна», що діє від імені та за дорученням Туроператорів на підставі агентських договорів, в особі директора [PERSON] , що діє на підставі Статуту (Турагент), з одного боку, та ФОП [PERSON] (Турсубагент), з іншого боку уклали цей договір про наступне: на підставі Договору Турсубагент укладає Договори на туристичне обслуговування від імені та в інтересах Туроператора виключно у формі, встановленій Туроператором. Відповідно до листування у месенджері Вайбер між [PERSON] та відповідачем був наявний діалог стосовно зміни умов країни вильоту, а саме, відповідачем було запропоновано взяти переліт з тієї країни, в якій знаходяться позивачі, але виявилось, що [PERSON] знаходиться у Канаді, а [PERSON] в Україні. Відповідач намагалась знайти вихід із ситуації, яка склалась, але позивачі вже не були налаштовані на поїздку. Відповідно до листування у месенджері Вайбер між [PERSON] та відповідачем видно, що позивачі були налаштовані на зміни в умовах договору та разом шукали варіанти для поїздки. 06.10.2023 року [PERSON] запитувала поїздку в Анталію на 10 днів. Зазначає, що позивачі звернулись із письмовою претензією до відповідача лише 23 листопада 2023 року про розірвання Договору та повернення предоплати за договором у розмірі 23 000,00 грн., оскільки туристичні послуги не були надані. Листом від 06.12.2023 року відповідачем було надано відповідь на претензію, в якій було зазначено, що ФОП [PERSON] діє за Субагентським Договором з мережею Турагенств «На Канікули». Вся інформація стосовно використання коштів, передплачених туроператору, міститься на сайті туроператора anextour.com.ua. Також було повідомлено, що керівництво мережі турагенств «На канікули» проінформовано щодо досудової претензії та до вирішення питання залучені діючі агентства мережі. При можливості воно буде вирішено. Також ФОП [PERSON] було направлено лист до ТОВ «На Канікули Україна» з проханням повернути кошти у сумі 22 900,00 грн. у зв`язку із ануляцією туру за рахунком-фактурою № 142425 від 22.02.2022 та платіжним дорученням № 124 від 22.02.2022. Відповідно до платіжної інструкції № 150432 від 15.12.2023 на суму 22 900,00 грн. ТОВ «На Канікули Україна» сплачено на рахунок ФОП [PERSON] повернення перерахованих коштів у зв`язку з ануляцією згідно листа, згідно рахунку № 142425 від 22.02.2022. Відповідно до платіжної інструкції № 175 від 19.12.2023 на суму 23 000,00 грн. ФОП [PERSON] сплачено на рахунок [PERSON] повернення предоплати за турпослуги за договором № 1/5/2022 від 22.02.2022. Після повернення коштів на рахунок ФОП [PERSON] від ТОВ «На Канікули Україна» відповідачем було направлено листа до Позивача з додатком, платіжною інструкцію № 175 від 19.12.2023 на суму 23 000,00 грн. ФОП [PERSON] сплачено на рахунок [PERSON] повернення предоплати за турпослуги за договором № 1/5/2022 від 22.02.2022. Але, про повернення грошових у повному розмірі Позивачі у своїй позовній заяви не зазначають. Виходячи з вищевикладеного, відповідачем, як турсубагентом, виконані всі необхідні дії відповідно до вимог чинного законодавства, договорів з партнерами та договору на туристичне обслуговування № 1/5/2022 від 22.02.2022. Відповідно до скриншотів із месенджера у Вайбері видно, що Позивачі знали про те, що грошові кошти були повністю сплачені, але вони вимагали сплатити додаткові 5 00,00 грн. за послуги адвоката. У позові не вказано у чому саме полягає порушення умов договору з боку саме Турсубагента. Всі права і обов`язки, що випливають з договору на туристичне обслуговування № 1/5/2022 від 22.02.2022 року згідно з ч. 1 ст. 1000 ЦК України виникають саме для ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», а не відповідача ФОП [PERSON] . Грошові кошти сплачені позивачем за договором на туристичне обслуговування були передані турагенту ТОВ «На Канікули Україна», а потім ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», підтверджується платіжними інструкціями. Отже, враховуючи викладене, оскільки свої зобов`язання турагент та турсубагент виконали у повному обсязі, то вимога саме до турсубагента є безпідставною та необґрунтованою. Позивачкою подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вказано наступне. Договір на туристичне обслуговування № 1/82022 був підписаний за туроператора тільки Турсубагентом [PERSON] , з туристами [PERSON] і [PERSON] Рахунок № 1/5/2022 від 22.02.22 року для передоплати у розмірі 23 000 грн. за туристичну подорож було виставлено саме на ФОП [PERSON] згідно договору (оплачено в той же день), при цьому оплату усієї суми 92338гр. в договорі призначено на 29.04.2022 року (за 21 день до вильоту). Враховуючи загальні обставини того періоду, подорож не могла бути здійснена, а для подальшої оплати подорожі не було сенсу. Тому, за змістом ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор (тур агент) зобов`язаний не пізніше як через 1 день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувались під час укладання договору на туристичне обслуговування, та не пізніше як за три дні до початку тур.подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитись від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (тур агенту), або внести зміни до договору. Про це прописано і в п 5.1.5 Договору № 1/82022; Турсубагент має «негайно інформувати Туриста про зміни в замовлених послугах при їх наявності не пізніше через один день, коли Туроператор повідомив Турсубагента про зміну обставин якими сторони керувались під час укладання договору». Новий договір за новими обставинами не було підписано, як і протокол про зміну договору. Тому остаточні розрахунки по сплаті повної вартості туру у сумі 92 338 грн. на 24.04.22 року не мали місця. Отже, ствердження про те, що «Турсубагент вправі відмовитись від виконання договору тільки при умові повного відшкодування Туристу вартості сплаченого ним туру» також не має сенсу. Відповідач не виконував свої обов`язки для належного обслуговування клієнтів. Подорож не відбулась. Права споживачів порушені. Передоплата у 23 000 грн. зависла. Незважаючи на численні перемовини та прохання протягом 571 дня, гроші не повертались позивачеві. Цього не сталось навіть коли було направлено досудову претензію 23.11.23 року і було встановлено термін повернення коштів 10 діб (до 03.12.23 року), гроші не повернулись. Тому 15.12.23 року до суду було подано позовну заяву. І тільки тоді, коли справа вже була в судовому провадженні, а саме 19.12.23 року, - кошти знайшлись. Саме тому Зміни про цей факт до позовної заяви не вносились. Щодо стверджень про те, що відповідач, до якого вони звернулись з позовом, є неналежним відповідачем, а потім «Визнати відповідача неналежним суд може тільки у випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача - належного відповідача», то зазначаємо наступне. Договір на обслуговування з [PERSON] , яка мала повноваження Туроператора, гроші також перераховані на її рахунок. Тому іншого відповідача вони не мають. На момент здійснення договорених обов`язків, знаючи, що договір не може бути виконано, відповідач протягом 571 день не подавала заявку партнерам на повернення коштів, а подала лише тоді, коли закінчився термін досудової претензії і справа знаходилась у суді. Партнери повернули їй перераховану передплату, яка й була повернута на рахунок [PERSON] 19.12.2023р. Недбале ставлення до своїх обов`язків Турсубагента призвело до критичної ситуації і підтверджує, що саме вона має бути відповідальною у справі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала заяву, в якій вказала, що просить закінчити судовий розгляд справи без її участі, стягнути з позивача за невиконання умов договору та несвоєчасного повернення переплати, згідно ст. 536 ЦПК України 3% річних, враховуючи індекс інфляції і пеню за прострочку платежу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала заяву, в якій вказала, що просить закінчити судовий розгляд справи без її участі, просила вимоги зазначені у відзиві на позовну заяву залишити без змін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити по наступним підставам. 22 лютого 2022 року між [PERSON] і [PERSON] , іменованим у подальшому «Туристи» та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] , назване у подальшому «Турсубагент», що діє на підставі Субагентського договору з ТОВ «На Канікули Україна» №0367-НКУвід 16.02.2016, який діє від імені та за Дорученням Туроператора ТОВ «Туристична Компанія «Анекс Тур», який діє по дорученню і за рахунок іноземного туроператора «Аnех -Tourism Worldwide DMCC», укладено Договір на туристичне обслуговування №1/5/2022. Згідно з пунктом 1.1. Договору Туроператор відповідно до замовлення, поданого Туристом(тами) Турсубагенту, за плату зобов`язується надати Туристу(там) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт, Турпродукт). Турист здійснює повну оплату замовленого Турпродукту в національній валюті України - гривні, згідно з п. 3.1 цього договору, протягом двох банківських днів з дати укладання договору (п. 3.2. Договору). Загальна вартість туристичних послуг, замовлених Туристом становить 92338,00 грн. Під час підписання договору турист вносить передоплату у розмірі 23\~000,00 грн. З копії квитанції вбачається, що [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] за туристичні послуги 23\~000,00 грн. (а.с. 17). 23 листопада 2023 року позивачі звернулися до ФОП [PERSON] про повернення грошових коштів за договором на туристичне обслуговування №1/5/2022 від 22.02.2022 року в розмірі 23\~000,00 грн (а.с. 18). 19 грудня 2023 року ФОП [PERSON] повернула передоплату [PERSON] у розмірі 23\~000,00 грн. (а.с. 60). За статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно із статтею 5Закону України «Про туризм» туристичні оператори юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність. Відповідно до частин 1 - 3 статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням інш`ї сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. У частині 1 статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста)комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Згідно із частинами 1, 2 статті 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. За змістом частини 11 статті 20 Закону України «Про туризм» туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Згідно із наведеною нормою закону саме туроператор, а не турагент є особою, яка несе відповідальність перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. У статті 25 Закону України «Про туризм» встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Верховний Суд України у постанові від 03 липня 2013 року у справі № 6-42цс13 зробив правовий висновок про те, що «за частинами першою, другою, десятою статті 20, частиною другою статті 30, частинами першою, другою статті 32, частиною першою статті 33 Закону України «Про туризм» від 15 вересня 1995 року № 324/95-ВР (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), частиною четвертою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII, статей 610,611, частиною п`ятою статті 653, частиною першою статті 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Туристичні послуги відповідно до умов договору мав надавати саме туроператор, тобто у даному випадку ТОВ «Туристична Компанія «Анекс Тур». За таких обставин, саме ТОВ «Туристична Компанія «Анекс Тур» повинно нести відповідальність за порушення умов договору. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі №569/16256/19 (провадження № 61-9034св20), від 30 серпня 2021 року у справі №559/1604/18 (провадження № 61-782св20). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Заяв чи клопотань про заміну відповідача чи залучення співвідповідачів позивачі не заявили. Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що вимоги позивача безпосередньо стосуються прав та обов`язків ТОВ «Туристична Компанія «Анекс Тур» (туроператор), яке порушило умови договору на туристичне обслуговування. Заявлені вимоги до ФОП [PERSON] не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належних відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed