Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] [PERSON] , [PERSON] про поділ в натурі житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, в обґрунтування якого вказала, що їй та відповідачам на праві спільної часткової власності належить домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] , в розмірі частки, , частки домоволодіння відповідно. Між співвласниками не досягнуто згоди про поділ в натурі спільного майна у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду та просить виділити в натурі частку домоволодіння та встановити порядок користування належною земельною ділянкою. [PERSON] звернулась із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ в натурі частки з нерухомого майна, в обґрунтування якого вказала, що їй на праві спільної часткової власності належить частки у домоволодінні по [ADDRESS] співвласниками не досягнуто згоди про поділ в натурі спільного майна у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду та просить виділити в натурі частку домоволодіння та встановити порядок користування належною земельною ділянкою. Ухвалою суду від 19.11.2021 прийнято до провадження зустрічний позов та об`єднано для спільного розгляду із первісним позовом. Ухвалою суду від 22.052.2023 провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ в натурі частки з нерухомого майна закрито у зв`язку із відмовою позивача від позову. В червні 2023 [PERSON] звернулась із заявою в порядку ч. 3 ст. 49 ЦПК України до [PERSON] , [PERSON] про поділ в натурі житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, в обґрунтування якого вказала, що їй та відповідачам на праві спільної часткової власності належить домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] , в розмірі частки частки домоволодіння відповідно. Між співвласниками не досягнуто згоди про поділ в натурі спільного майна у зв`язку з чим позивачка звернулась до суду та просить поділити в натурі домоволодіння та встановити порядок користування належною земельною ділянкою. Представник позивача в судове засіданні не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтирала проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, відзив на позов не подали. За таких обставин, суд із письмової згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності належить домоволодіння, до складу якого входить житловий будинок «А-1» загальною площею 52,4 кв.м, житловою площею 34,7 кв.м., хлів «Б», льох «б», хлів «Г», вбиральня «Д», огорожа «1», яке розташоване за адресою [ADDRESS] , в розмірі частки частки домоволодіння відповідно, що підтверджується Інформаційною довідко з Державного реєстру речових прав від 11.04.2021 № 373841971. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами житловий будинок «А-1» складається з наступних приміщень : №1-1 коридор 5,4 кв.м., №1-2 житлова кімната 12,0 кв.м., № 1-3 житлова кімната 12,0 кв.м., № 1-4 житлова кімната 10,7 кв.м., № 1-5 коридор 4,9 кв.м., № І кухня 3,8 кв.м., № ІІ коридор 3,6 кв.м. Згідно архівного витягу з протоколу засідання Проскурівського міськвиконкому від 17.04.1947 № 11 виділено земельну ділянку для індивідуального будівництва [PERSON] . 23.09.1947 [PERSON] уклав договір на право забудови земельної ділянки по [ADDRESS] , площею 1014 кв.м. Згідно архівного витягу з протоколу засідання Проскурівського міськвиконкому від 07.09.1953 №21 по [ADDRESS] земельної ділянки становить 1014 кв.м. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Згідно із статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Зі змісту вказаної статті випливає, що право кожного із співвласників пов`язується з часткою у праві спільної власності, і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому. до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Питання щодо поділу майна, що є у спільній частковій власності, врегульовано статтею 367 ЦК України, у відповідності до якої майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. При поділі майна, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється». Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 2-413/11 (провадження № 61-17672св18). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~висновку судової будівельно-технічної експертизи № 962/022 від 07.11.2022 поділ в натурі домоволодіння по [ADDRESS] технічно можливий, при цьому [PERSON] слід виділити в натурі 3/4 частки у домоволодінні, по [ADDRESS] , що складається з приміщень : у будинку «А-1» : коридор 1-1 площею 5,4 кв.м., житлова кімната 1-2 площею 12,0 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 12,0 кв.м., коридор ІІ площею 3,6 кв.м., загальною площею 33,0 кв.м. та житловою площею 24,0 кв.м. з господарськими будівлями : хлів «Б», погріб «б», хлів «В», вбиральня «Д», а [PERSON] та [PERSON] в натурі 1/4 частки у домоволодінні, по [ADDRESS] , що складається з приміщень : у будинку «А-1» : житлова кімната 1-4 площею 10,7 кв.м., коридор - 1-5 площею 4,9 кв.м., кухню № 1 площею 3,8 кв.м., загальною площею 19, 4 кв.м. та житловою площею 10,7 кв.м. з господарською будівлею : хлів «Г». Нормами статей 120, 125 ЗК України встановлено, що в разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на земельній ділянці, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно варіанту ІІ, визначеного\~ додатком №14 до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 962/022 від 07.11.2022, визначено порядок користування земельною ділянкою, у відповідності до якого: [PERSON] слід виділити в користування частину земельної ділянки: площею 0,0127 га у формі неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1, площею 0,0615 га у формі неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-21-22-11. [PERSON] та [PERSON] слід виділити в користування частину земельної ділянки: площею 0,0105\~га у\~формі неправильного\~багатокутника і обмежена поворотними точками 2-3-4-5-6-7-23-22-11-2 площею 0,0143га у формі неправильного багатокутника і обмежена поворотними точками 9-8-21-20-19-28-27-26-25-24-9. У спільному користуванні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишити частину земельної ділянки, площею 0,0024\~га у\~формі неправильного\~чотирикутника і обмежену поворотними точками 8-7-23-22-21-8. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved