Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

До суду звернувся представник позивача АТ «Універсал банк» Задорожний А.Г. з позовною заявою у якій просить стягнути на користь АТ «Універсал банк» з відповідачки [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 25 січня 2022 року у розмірі 45164,95 гривень а також понесені судові витрати у розмірі 3028 гривень судового збору. Своїх позовні вимоги обґрунтовує тим, що в жовтні 2017 року відповідач [PERSON] встановила мобільний додаток «Monobank». Відповідно до п.1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк», (далі Умови), мобільний додаток Monobank-сервіс банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Пройшовши реєстрацію, та надавши один із пакетів документів відповідачка [PERSON] підписала анкету-заяву та запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Підписання документів цифровим власноручним підписом узгоджується постановою НБУ від 20 грудня 2023 року №172 та ст.207 ЦК України. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом із умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщено за посиланням www. Monobank.ua/terms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву клієнт ознайомився та погодився з наступним: що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг «Monobank». З підписанням якого «Дата підписання» в мобільному додатку договір набуває чинність. П.1 Запевнення відповідач підтвердив: отримання примірника договору в мобільному додатку Monobank;ознайомлення та згоду з умовами договору, згідно з яким буде здійснюватися відкриття та обслуговування рахунків, розміщення вкладів, отримання споживчого кредиту тощо; укладання договору; зобов`язання виконувати умови договору; що інформація передбачена ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надана шляхом її розміщення у договорі та на офіційному сайті Банку. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання виконав за договором 25 січня 2022 року який укладений з відповідачкою [PERSON] відповідно до умов якого її надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100\~000 гривень з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місць на суму залишку заборгованості за кредитом 38,4% річних зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму прострочення заборгованості за кредитом 76,8%. Відповідачка [PERSON] отримала можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідачка [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. В порушені умов кредитного договору відповідачка свої зобов`язання не виконала. У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло 90 днів у зв`язку з чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Відповідачка на контакти не виходить та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості Представник позивача від АТ «Універсал Банк» до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася, була належно повідомлений про час, місце розгляду справи на 20 березня 2024 року на 15 годину 45 хвилин оскільки повернулось поштове повідомлення про вручення поштового пакету з копією ухвали суду, позовної заяви з додатками, який був отриманий 23 лютого 2024 року. З таких підстав відповідачку було повідомлено про час, місце розгляду справи на 16 квітня 2024 року о 09 годині 30 хвилин через веб-сайт Судової влади України, однак до судового засідання не з`явилася причину неявки не повідомила яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями надано не було. Суд прийшов\~до такого\~висновку відповідно\~до п.п.3,4\~ч.8,\~ч.11\~ст.128\~ЦПК України\~слід,\~що днем\~вручення судової\~повістки є: день\~проставлення у\~поштовому повідомленні\~відмітки про\~відмову отримати\~судову повістку\~чи відмітки\~про відсутність\~особи за\~адресою місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~повідомленою цією\~особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно\~статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав а саме: Як слід з копії паспорта відповідачка [PERSON] є громадянином України.(а.с.7) З копії анкети-заяви слід, що відповідачка [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» про відкриття поточного рахунку в АТ «Універсал банк» у гривні на її рахунок з проханням встановлення кредитного ліміту на суму зазначену у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складається до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Заява засвідчена генерацією ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Вона визнає, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Погодилася з тим, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг monobank з підписанням якого в мобільному додатку договір набуває чинність.(а.с.7) Як слід з розрахунку заборгованості загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 45164,95 гривень.(а.с.31) З форми підтвердження електронного документу слід, що відповідачка погодилася з наданою формою, підтвердив маючий електронний ключ, свою адресу проживання, рахунок, яка є невід`ємною частиною анкети-заяви.(а.с.8) Відповідно до запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг слід, що відповідачка отримала примірник договору в мобільному додатку Monobank. Нею було підтверджено ознайомлення та згоду з умовами договору, згідно з яким буде здійснюватися відкриття обслуговування її рахунків, розміщення нею вкладів, отримання споживчого кредиту тощо. Підтвердив укладення нею договору, зобов`язалася виконувати умови договору. Сторони підписали запевнення накладанням електронного підпису.(а.с.9) З форми підтвердження електронного документу слід, що відповідачка погодилася з наданою формою, підтвердив маючий електронний ключ, свою адресу проживання, рахунок яка є невід`ємною частиною запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг.(а.с.10) Згідно копії\~тарифів Чорної\~картки «Monobank»\~та копії\~паспорту споживчого\~кредиту Чорна\~картка «Monobank» відповідачці було відомо про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація, а також важливі правові аспекти.(а.с.11-23) Як слід з виписки по рахунку заборгованості відповідача [PERSON] активно користувалась кредитними коштами.(а.с.24-30) Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України , що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно п.п.5,6,7\~ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» \~слід,\~що електронний\~договір -\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав і\~обов`язків та\~оформлена в\~електронній формі; електронний\~підпис одноразовим\~ідентифікатором -\~дані в\~електронній формі\~у вигляді\~алфавітно-цифрової\~послідовності,\~що додаються\~до інших\~електронних даних\~особою,\~яка прийняла\~пропозицію (оферту)\~укласти електронний\~договір,\~та надсилаються\~іншій стороні\~цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). За ч.1\~ст.\~526\~ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як слід з ст.536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За ст.625 ЦК України слід, що боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1\~ст.1054\~ЦК України слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України слід, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1\~ст.1048\~ЦК України\~слід,\~що позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Отже як було встановлено судом, сторона позивача уклавши з відповідачкою [PERSON] кредитний договір в якості підпису був використаний як особистий підпис електронний з погодженням сторін. Сторона позивача виконуючи свої обов`язки надала відповідачці [PERSON] строкові кредитні кошти шляхом перерахування коштів на картку відповідачки. В свою чергу відповідачка [PERSON] згідно кредитного договору зобов`язана була повернути кредит, однак порушаючи укладений договір не повертає стороні позивача грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, чим порушила умови кредитного договору. Вимоги сторони позивача є законні та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved