Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що після померлого [INFO] її батька [PERSON] , відкрилася спадщина на належні останньому житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельні ділянки площею 0,3619 га та площею 0,2500 га згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЗ № 206231 та серії ЯЗ № 206230 відповідно. Вона як спадкоємиця за законом першої черги має право на зазначене майно, але не може оформити на нього свої спадкові права, оскільки пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, у зв`язку з чим було запроваджено в країні воєнний стан та встановлені різні обмеження, що позбавило її можливості вирішувати питання по прийняттю спадщину, тому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці. За клопотанням позивача ухвалою судді від 23 січня 2024 року витребувано від Ічнянської державної нотаріальної контори відомості чи заводилася спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.c. 16). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивачка у судове засідання не з`явилася, яка письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Ічнянської міської ради Чернігівської області у судове засідання також не з`явився, який надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відзиву на позов відповідачем не подано. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6), який доводився батьком позивачці (а.с. 7, 8), після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 10 травня 2001 року; земельну ділянку з кадастровим номером 7421786800:01:000:0089, площею 0,3619 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належить померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 206231 від 11 серпня 2009 року, виданого на підставі рішення Монастирищенської сільської ради 21 сесії 5 скликання, земельну ділянку з кадастровим номером 7421786800:01:000:0088, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належить померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №206230 від 11 серпня 2009 року, виданого на підставі рішення Монастирищенської сільської ради 21 сесії 5 скликання 24.02.2009 року (а.с. 10, 11, 12). Відповідно до довідки виданої відділом «ЦНАП» Ічнянської міської ради № 07.1.-15/646 від 19.12.2023 року, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] один (а.с. 9). Як убачається з листа Ічнянської державної нотаріальної контори № 127/01-16 від 09.02.2024 року, після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с. 28), що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 75590647 від 26 січня 2024 року (а.с. 26). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними для пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення даних дій. Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає встановленим, що [PERSON] як спадкоємиця за законом першої черги, має право на зазначену вище спадщину, однак не може оформити свої права, так як у передбачений законом строк своєчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України, у зв`язку з чим було запроваджено в країні воєнний стан та встановлені різні обмеження. Ураховуючи викладене вище та відсутність інших спадкоємців після померлого [INFO] [PERSON] , які б бажали прийняти спадщину, тому [PERSON] слід встановити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, визначивши його в два місяці.

Outcome: approved