Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.08.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 4678924 про надання споживчого кредиту. Представник позивача вказував, що зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил та умов фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту (загальний розмір) складає 16 400 грн (п. 1.3. Кредитного договору), строком 30 днів, з терміном повернення 25.09.2021. Представник зазначив, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 16 400,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 25.09.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим Договір було автопролонговано на 90 днів поспіль. Представник позивача вказувала, що 25.05.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №25-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і щодо відповідача. З урахуванням викладеного, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. В поданій до суду позовній заяві представник просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 73 691,35 грн, що складається з боргу по кредиту у сумі 53 792,00 грн, інфляційних втрат- 16 729,31 грн, трьох відсотків річних в сумі- 3 170,04 грн, а також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 2 147, 20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано сторонам час для надання заяв по суті. Відповідач відзиву у строки, вказані в ухвалі, так і не надав. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Суд дослідивши матеріали позовної заяви дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26.08.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 4678924 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил та умов фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту (загальний розмір) складає 16 400 грн (п. 1.3. Кредитного договору), строком 30 днів, з терміном повернення 25.09.2021 року (а.с.52-54). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 16 400,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Як вказує позивач, 25.09.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору. З урахуванням невиконання зобов"язань відповідачем, позивач був вимушений звернутися до суду. В поданій до суду позовній заяві представник просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 73 691,35 грн, що складається з боргу по кредиту у сумі 53 792,00 грн, інфляційних втрат- 16 729,31 грн, трьох відсотків річних в сумі- 3 170,04 грн, а також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 2 147, 20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. [PERSON] свої зобов"язання за кредитним договором від 26.08.2021 року своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на день звернення до суду становила 53 792,00 грн. Вказане підтверджується інформацією за укладеним договором(а.с.13-20).Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. 25.05.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №25-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за кредитним договором, в тому числі і щодо відповідача (а.с.33-37). За змістом статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Стаття 627 ЦК України та ст.6 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором, про що свідчить копія витягу з Реєстру Боржників (а.с.11). Крім суми боргу за кредитом, позивач просить стягнути інфляційні втрати та 3% річних. Так, статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Встановивши дані обставини, враховуючи те, що на території України діє воєнний стан, беручи до уваги викладене позивачем у позові, зважаючи на відсутність заперечень відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача суму заборгованості за кредитом у розмірі 53 792,00 грн. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1 567, 38 грн. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10000, 00 грн. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З ч.1 ст.137 ЦПК України вбачається, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3, 5 ст.142 ЦПК України визначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджуються копіями рахунку, звіту, договору та ордеру(а.с.12,24,38-39,57), а також платіжною інструкцією(а.с.57). Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 7 299,63 грн.

Outcome: partial