Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Брігіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Ошурко Микола Миколайович, про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 09.02.2022 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Брігідою Володимиром Олександровичем видано виконавчий напис № 12726, відповідно до якого запропонована звернути стягнення з [PERSON] за кредитним договором № 2001060040101 від 19.06.2018 року, укладеним між АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Загальна сума стягнення визначена в розмірі 14769,72 грн. Вважає, що зазначений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки з данного виконавчого напису неможливо встановити чиє заборгованість за кредитним договором дійсно простроченною, та коли у стягувача виникло право вимоги до позивача. Вказана обставина вказує на оспорюваність вказаних майнових вимог з боку АТ АТ «Перший Український Міжнародний Банк» і такі вимоги, вочевідь, не являється безспірними. На підставі вказаного виконавчого напису 23.02.2022 року приватним виконавцем Ошурко М.М. було відкрито виконавче провадження № 68776285 про стягнення з [PERSON] заборгованості.При виконанні вказаного виконавчого документу вніс відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників, здійснив арешт коштів боржника, арешт майна. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому підлягає визнанню таким, що не підлгяає виконанню.Також, зазначив, що попередній розрахунок суми судових витрат які позивач поніс та очикує понести у зв`язку з розглядом справи становить 11610,40 грн, з яких сплата судового збору в розмірі 1610,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, які просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 30.10.2023 року справу прийнято до провадження, та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, треті особи своїм правом на подання відзиву на позов не скористалися, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.02.2022 року приватним нотаріусом Київського нотаріального\~округу Брігідою\~Володимиром Олександровичемвчинено виконавчий напис за № 12726. Із виконавчого напису вбачається, що позивач [PERSON] є боржником за кредитним договором №2001060040101 від 19.06.2018 року, укладеним між ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Строк платежу за кредитним договором №2001060040101 від 19.06.2018 року настав. Боржником допущено простроченя платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 19.06.2021 року по 11.02.2022 року. Сумма заборгованості складає 14519,72 грн в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 2340,9 грн; прострочена заборгованість за процентами - 2887,07 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту 8887,06 грн; строкова заборгованість за процентами 404,69 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стувача, АТ «Перший Український Міжнародний банк», в розмірі 250,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» складає 14769,72 грн. Виконавчий напис вчинено дев`ятого лютого дві тисячі двадцять другого року, він набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, та має бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з дня його вчинення. На підставі вищезазначеного виконавчого напису, 23.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Ошурко Миколою Миколайовичем було відкрито виконавче провадження №68776285. 15.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Ошурко Миколою Миколайовичем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника, та 05.06.2023 року винесено постанову про арешт коштів боржника. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України,\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пунктів 1 та 2\~Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною і не чинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року\~«Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4\~ст. 254 КАС України\~(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір №010/25/405 не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.02.2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Оригінал кредитного договору № 2001060040101 від 19.06.2018 року, нотаріально посвідчений, для вчинення виконавчого напису приватному нотаріусу не надався, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. Крім того, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису №12726 від 19.06.2018 року, була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Згідно з правовим висновком, викладеним у Постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Позивач заперечує безспірність заборгованості. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі є безспірним. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивача за кредитом є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог фінансової компанії до позивача. Крім того, суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник був належним чином обізнаний про порушення ним грошового зобов`язання та про можливі наслідки неусунення вказаних порушень. При цьому, право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною його місця проживання. Згідно зі\~ст.50 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Крім того, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем повинна бути безспірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. За таких обставин, суд дійшов висновку, що при вчиненні виконавчого напису про стягнення з позивача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у розмірі 14769,72 грн приватний нотаріус не переконався належним чином у безспірності суми, що підлягає стягненню, та безспірності характеру правовідносин сторін, вчинив виконавчий напис, що не відповідає вимогам\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно зі ст.12\~та ст.81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №12726 від 09.02.2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального\~округу Брігідою\~Володимиром Олександровичемщодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість. За таких обставин суд вважає, що заявлені вимоги до АТ «Перший Ураїнський Міжнародний Банк» слід задовольнити, так як вони обґрунтовані вимогами діючого законодавства та знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні. Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Крім цього у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1610,40 грн. Щодо посилання позивача про компенсацію витрат на правовову допомогу у розмірі 10\~000,00 грн судом визначене наступне. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем та представником позивача не надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі (договору про надання правничої допомоги, детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), тощо), підстави для стягнення з відповідач на користь позивача вказаних грошових коштів відсутні.

Outcome: partial