Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказаний позов обґрунтований тим, що 27 лютого 2019 року між позивачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладено кредитний договір № 856221516 від 27 лютого 2019 року, відповідно до якого позивач отримала кредитні кошти на суму 5\~000,00 грн. під 1,7% від суми кредиту за кожен день користування кредитом , строком на 29 днів. Кредит позивачем було погашено в строк. В лютому 2024 року [PERSON] дізналась, що 21 квітня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича відкрито виконавче провадження № 65237011 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Горай О.С. № 73566 від 09 жовтня 2020 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості на суму 17\~810,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 5000,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 9\~115,00 грн., строкова заборгованість за штрафами та пенею 2\~495,00 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріуса 1\~200,00 грн. Позивач зауважує на тому, що між нею та відповідачем не існує жодних боргових зобов`язань, відомості щодо відступлення прав вимог позивачу не надходили, тай власне, боргу у неї немає. Щодо кредитних договорів нотаріуси не наділені повноваженнями вчиняти виконавчі написи. Тому, вчинений виконавчий напис від 09 жовтня 2020 року підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Поліщук О.В. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Також зазначив, що у разі неявки іншої сторони, не заперечує проти заочного розгляду судової справи. Як свідчать матеріали справи відповідач має електронний кабінет в підсистемі Електронний суд. Судові акти відповідачу доставлено до електронного кабінету, про що свідчать довідки про доставку електронних документів. Втім, відзив на позовну заяву до суду не надходив, явка повноважного представника не забехпечена. Тому, ухвалою суду від 17 квітня 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Третя особа будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, заяв по суті справи до суду не надсилала. Суд, дослідивши матеріали справи та наявній при ній докази, аргументи представників сторін, викладені в заявах по суті справи, оцінивши їх в сукупності та співставленні, дійшов наступних висновків. 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис № 73566 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 856221516 від 27 лютого 2019 року у розмірі 16\~610,00 грн. та 1\~200,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Оцінюючи правомірність вчинення виконавчого напису суд зазначає наступне. Згідно зі\~статтею 87\~Закону України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 зазначила, що виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення. Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Таким чином, вчиняючи 21 травня 2021 року виконавчий напис № 31865, приватний нотаріус Грисюк О.В. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: "Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника". Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 31865 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" та Переліку документів. Як зауважує у своїй постанові від 21 вересня 2022 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відтак, за наведених вище обґрунтувань, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи, а саме квитанцією від 13 березня 2024 року про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн., підтверджено понесення [PERSON] судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору за звернення до суду з цим позовом. З огляду на те, що суд задовольнив позовні вимоги, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved