Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення батьківства та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в серпні 2017 року вона познайомилась із [PERSON] і почали підтримувати тісні стосунки, які з часом стали близькими. Він проживав з іншою жінкою та говорив, що у них погані стосунки і він має намір припинити ті стосунки через відсутність дітей. Пояснював, що вважає: без дітей сім`ї немає. В січні 2018 року позивач дізналась про свою вагітність. Дізнавшись про вагітність, вона хотіла зробити аборт, однак, відповідач, дізнавшись про вагітність, умовляв зберегти її та народити дитину для нього, переконував, що турбуватиметься про дитину, що хоче справжню сім`ю, що в нього дітей немає, а він хоче бути батьком. [PERSON] часто приходив до позивача додому, приносив вітаміни, цікавився вагітністю. Позивач вірила відповідачу і раділа його відношенню до очікуваної дитини, однак, ішов час, а він продовжував жити з іншою жінкою, лише даючи позивачу обіцянки, просячи ще трохи почекати. Як потім стало відомо, відповідач приховував від своєї співмешканки їхні стосунки і вагітність позивачки, відкрито перед іншими людьми не говорив про свої плани жити в іншій сім`ї, при цьому крадькома приходив до позивачки і кожного разу говорив, що найближчим часом вони будуть разом. 18.09.2018р. позивач народила дівчинку. [PERSON] приходив до них в пологовий будинок, дуже радів дитині, фотографував її, називав донечкою, а себе татком, обіцяв забрати їх із пологового будинку і відразу переїхати до них. 26.09.2018 року позивача із дитиною мали виписати із лікарні. [PERSON] говорив, що приїде за ними, однак, не приїхав. Після цього відповідач зателефонував і сказав, що хоче зберегти свою сім`ю із співмешканкою, але буде підтримувати дитину і приймати участь у її вихованні. Він періодично приходив до доньки, приносив їй іграшки та подарунки, але робив це таємно, побоюючись сварок із співмешканкою. З часом [PERSON] заявив, що сумнівається у своєму батьківстві. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки. Наведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач до суду не з`явився, хоча про дату та місце проведення слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву, згідно якої позов визнає та просить суд розглянути справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно із ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст.\~15,\~16\~\~ЦК України, за якими кожна\~\~особа\~\~має право на захист свого цивільного права у\~\~разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого\~\~особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту першого\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Як встановлено судом, сторони з серпня 2017р. підтримували тісні стосунки. 18.09.2018р. позивач [PERSON] народила дівчинку [PERSON] . Як вказує позивач, відповідач є батьком її дитини, однак він відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про батьківство, у зв`язку з чим, запис про батька був зроблений відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Крім того, як вбачається із висновку експерта №70-МГ [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач, згідно наданої до суду заяви, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до\~ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно\~ст.128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до\~ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3\~ст.\~128\~СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1\~ст. 135 СК).\~\~\~\~ Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови за нормою статей\~213,\~215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). За змістом ст. ст.\~12\~та\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень\~ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved