Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів: 1. [PERSON] , 2. [PERSON] , 3. [PERSON] , в якому просить виділити йому в натурі 1/3 ідеальної частки з спільної часткової власності на житловий будинок в [ADDRESS] , наступні приміщення: - коридор площею 4,3 кв.м., кухню площею 8,8 кв.м., кімнату площею 14,0 кв.м., кімнату площею 20,1 кв.м., припинити спільну власність та визначити частку - 1/1, мотивуючи тим, що житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , знаходиться у спільній частковій власності декількох фізичних осіб і належить сторонам. Нещодавно позивач вирішив оформити право власності на земельну ділянку біля своєї частини житлового будинку, але виявилося, що для цього необхідне спільне звернення всіх співвласників житлового будинку. Один із співвласників житлового будинку [PERSON] померла і після неї спадщину ще не оформили, тобто склад власників будинку є неповним, тому він не може оформити свою частину будинку. У встановлений судом строк відповідачі відзиву на позовну заяву не подали. Сторони, будучи належно повідомленими, в судове засідання не прибули. Позивач у позові просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідачі заяв не подавали, клопотань не заявляли. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Розглянувши вимоги та доводи позивача, оцінивши та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина житлового будинку в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.1979 року та відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідачу 1 [PERSON] та відповідачу 2 [PERSON] - належить по 1/9 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВКМ №633924 від 24.07.2008року та свідоцтва про право на спадщину серії ВКМ № 633925 від 24.07.2008 року. Відповідачу 3 [PERSON] - належала 1/3 частина на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 15.01.2009 року у справі №2-377 та договору дарування серії ВМС №470257 від 18.05.2009 року. Право власності було зареєстровано за сторонами у встановленому законом порядку. [PERSON] померла [INFO] . Право на спадщину після її смерті в розмірі 1/9 частини не оформлено, що встановлено рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 02.02.2024 року у справі № 286/3368/23. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 02.02.2024 року у справі № 286/3368/23 виділено у власність [PERSON] в натурі частку спільного майна, що складається з 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 48,2 кв.м, житловою 19,8 кв.м., яка включає: коридор площею 8,2 кв.м, кухню площею 13,4 кв.м, коридор площею 6,8 кв.м, кімнату площею 19,8 кв.м, та становить 1 цілу частину. Відповідно до ст.ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 ст.358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. В ч.6 постанови від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійними виходами (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення. Таким чином, з аналізу змісту ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слідує, що виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] трьохквартирний та має окремі входи. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Зважаючи, що позивачеві для оформлення права власності на земельну ділянку під будинком необхідна згода усіх співвласників, співвласник [PERSON] померла і спадщину після її смерті ніхто не прийняв, що позбавляє позивача можливості оформити право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування її 1/3 частини житлового будинку; будинок має окремі входи (квартири), тобто наявна визначена законом технічна можливість виділення позивачеві в натурі 1/3 частки в спірному житловому будинку, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині виділення в натурі частки з спільної часткової власності на житловий будинок та припинення спільної власності. Вимога позивача визначити частку 1/1 задоволенню не підлягає як юридично неспроможна, така, що не ґрунтується на законі і суперечить вимозі припинення спільної часткової власності. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України „Про судовий збір.

Outcome: dismissed