Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якої зазначено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.10.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1606. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння і різних поглядів на життя, у зв`язку з чим шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, внаслідок несумісності поглядів на спільне життя та сімейні відносини, оскільки можливості примирення між сторонами немає, позивач просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище та вирішити питання щодо сплаченого судового збору. Ухвалою судді від 22.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не надавав, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.10.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1606, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.11.2018 року, виданим Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 872 (а.с. 5). Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя являється непорозуміння, а також різні погляди на життя. На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, про те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що примирення між сторонами є неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про\~\~втрату почуття любові та поваги сторонами один до одного, що призвело до фактичного розпаду сім`ї і примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що позивачем було виявлено бажання після розірвання шлюбу носити шлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~211,20 гривень.

Outcome: approved