Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

18\~листопада 2021\~року до\~Броварського міськрайонного\~суду Київської\~області на\~підставі ухвали\~судді \~Деснянського районного\~суду м.\~Києва від\~27.10.2021\~надійшла справа\~за позовною\~заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ?Фінансова установа ?Європейська факторингова компанія розвитку? до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 листопада 2021 року головуючим суддею у даній справі визначено Радзівіл А.Г. 19 листопада 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. принято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Позов обгрнутований тим, що рішенням Продуктово-тарифного комітету Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (в подальшому змінив своє найменування на ПАТ УкрСиббанк та АТ УкрСиббанк) від 21.08.2008 року було затверджено Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АКІБ УкрСиббанк (Протокол №243), із змінами і доповненнями. Між АКІБ УкрСиббанк (далі - Банк 1 та/або АТ УкрСиббанк) та [PERSON] (далі Позичальник та/або Відповідач, та/або Боржник) 26 вересня 2008 року укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) № 11398264000 (далі Кредитний договір) шляхом його підписання. Підписавши Кредитний договір, Позичальник погодився з викладеною у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АКІБ УкрСиббанк, затверджених рішенням Продуктово-тарифного комітету АКІБ УкрСиббанк (Протокол №243 від 21.08.2008) із усіма змінами та доповненнями, пропозицією Банку надати Позичальнику споживчий кредит на умовах встановлених у Кредитному договорі та Правилах (підпункт 1.1.1 Кредитного договору). Після підписання Кредитного договору сторонами, Правила стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Кредитний договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами кредитного договору, які викладені в ньому та Правилах (підпункт 1.1.2 Кредитного договору). Підписи Сторін під Кредитним договором вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому після підписання сторонами цього договору, Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в чинність для сторін одночасно із підписанням Кредитного договору (підпункт 1.1.3 договору). Пунктом 10.12 Правил встановлено, що Кредитний договір укладається у двох примірниках, які мають рівну юридичну силу, по одному для кожної із сторін. Всі додатки та угоди до Кредитного договору вважаються його невід`ємною частиною. Правила, після підписання між Банком та Позичальником Кредитного договору, стають невід`ємною частиною Кредитного договору та разом з Кредитним договором встановлюють договірні умови кредитування Банком Позичальника. Правила є загальнодоступними, розміщуються на сайті банку www.ukrsibbank.com, а також на дошках об`яв у відділеннях банку та надруковані в газеті Голос України. Правила не підлягають додатковому підписанню та/або візуванню сторонами, екземпляр Правил видається Позичальнику за його вимогою, при цьому цей екземпляр не підписується Сторонами. Підписуючи Кредитний договір, Позичальник підтверджує, що до його підписання він ознайомився зі змістом цих Правил, повністю їх розуміє та погоджується з їх умовами. Правила розроблені на невизначений строк та набирають чинності з моменту опублікування в газеті Голос України. Правила, які діяли у відповідній редакції на час укладення між Позичальником та банком Кредитного договору було опубліковано на сайті АКІБ УкрСиббанк та у газеті Голос України № 164 (4414) від 30 серпня 2008 року. Між Публічним акціонерним товариством УкрСиббанк (Банк 1) та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк (надалі Банк 2) 08.12.2011 року укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком 1 на користь Банка 2 прав вимоги за Кредитним договором. Відповідно до Акту прийому-передачі Документації від 17.02.2012 року за Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, Банк 1 передав Банку 2 оригінали та копії документів кредитної справи. Між ПАТ ДЕЛЬТА БАНК (Банк 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова установа Європейська факторингова компанія розвитку (далі Позивач та/або Кредитор, Товариство, та/або Заставодержатель) 11.05.2019 року відповідно до вимог чинного законодавства України за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону №UA-ЕА-2019-03-26-000011-b від 17.04.2019 року, укладено Договір №1370/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 року відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком 2 на користь Кредитора належних йому прав вимог за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11398264000 від 26.09.2008 року (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього). У зв`язку з чим, ТОВ Фінансова установа ЄФКР стало кредитором та заставодержателем за вказаним Кредитним договором. Кредитор в день укладення Договору № 1370/К про відступлення прав вимоги набув усі права кредитора за Кредитним договором, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`янь за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, а також сплати інших платежів, передбачених умовами основних договорів, у тому числі сплати судового збору. Про відступлення права вимоги Відповідача було повідомлено шляхом розміщення повідомлення Про заміну кредитора та яке було розміщено на офіційній Інтернет сторінці ПАТ ДЕЛЬТА БАНК, розміщення інформації за посиланням: https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2019-03-26-000011-b, а також шляхом направлення Кредитором вимог Позичальнику щодо виконання зобов`язань за Кредитним договором. Пунктом 10.6. Правил сторони погодили, що Позичальник, уклавши Кредитний договір, надав банку згоду: передавати права та обов`язки банку за Кредитним договором третій особі без отримання на це додаткової згоди Позичальника. Таким чином ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА ЄФКР на підставі Договору №1370/К про відступлення прав вимоги набуло право вимоги до Позичальника за Кредитним договором. Відповідно до Кредитного договору Банк 1 надав у Позичальнику кредит в сумі 24720 (двадцять:чотири тисячі сімсот двадцять) доларів США 00 центів, з кінцевим терміном остаточного повного погашення до 28.09.2015, з платою за користування 15,00% річних, а Позичальник передав Банку 1 в заставу транспортний засіб (підпункти 1.2.1, 1.2.6, 1.2.7, пункт 2.1 Кредитного договору). Пунктом 10.10. Правил встановлено, що строк дії Кредитного договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання Кредитного договору Сторонами) до повного повернення всієї суми кредиту за Кредитним договором та повного погашення плати за кредит і неустойки у разі її нарахування. Підпунктом 1.3.1. Правил встановлено, що за користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється в розмірі, визначеному в Кредитному договорі. Сторони погодили, що згідно з умовами Правил, може бути встановлений інший розмір процентної ставки, при цьому додаткова угода до Кредитного договору не укладається. За користування кредитними коштами понад встановлений Кредитним договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Кредитним договором. Нарахування процентної ставки у подвійному розмірі на прострочену суму основного боргу починається з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Кредитному договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за встановленою ставкою у подвійному розмірі до моменту погашення такої заборгованості. Відповідно до пункту 1.3.2. Правил нарахування процентів за ним здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом факт 360 відповідно до вимог чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов Кредитного договору починається з дня фактичного надання кредиту, якщо умовами Кредитного договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточого місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надані Банком Позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність Банку відповідно до умов Кредитного договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Пунктом 5.1. Правил встановлено, що процентна ставка за Кредитним договором може бути змінена у разі настання будь-якої із наступних обставин: а) порушення Позичальником кредитної дисципліни (зокрема, неналежного виконання умов Кредитного договору), та/або порушення Позичальником та/або заставодавцем умов будь-якого договору забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед Банком за кредитним договором; та/або б) погіршення фінансового стану Позичальника, тощо. Пунктом 10.1. Правил встановлено, що Банк самостійно веде облік і здійснює розрахунки заборгованості Позичальника відповідно до вимог законодавства України та умов Кредитного договору. У разі наявності спору між сторонами, в якості письмових доказів невиконання зобов`язань Позичальником, що мають пріоритетне значення, приймаються виписки про стан рахунків, первинні документи тощо. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит в розмірі та строки передбачені умовами Кредитного договору, що підтверджується виписками по рахункам кредитної заборгованості. У відповідача наявна заборгованість перед Позивачем за Кредитним договором, яка станом на 11.05.2019 року становила 2184834 (два мільйони сто вісімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять чотири) гривні 33 копійки. Позивач до позовної заяви додав виписки по рахункам кредитної заборгованості, та зазначив, що вони є первинними документами бухгалтерського обліку, що підтверджують: виникнення, наявність, погашення заборгованості позичальника, тощо. Позичальником станом на 06.09.2021 року умови Кредитного договору не виконано, у зв`язку з чим за відповідачем перед ТОВ Фінансова установа ЄФКР наявна заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11.05.2019 року становить: 2184834 (два мільйони сто вісімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять чотири) гривні 33 копійки, та складаєтьсяз : 603175, 66 грн прострочена сума заборгованості за кредитом (основна сума заборгованості); 1581658, 67 грн сума заборгованості за відсотками, в тому числі простроченими. В забезпечення виконання грошових зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, Позичальник передав в заставу, а Банк 1 прийняв наступне рухоме майно: транспортний засіб: марка TOYOTA, модель COROLLA, рік випуску 2008, колір чорний, тип ТЗ легковий сєдан - В, номери агрегатів: номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , об`єм двигуна 1598, реєстраційний номер [NUMBER] (далі предмет застави. (пункт 2.1. Кредитного договору). Відповідно до пункту 2.2. Кредитного договору за домовленістю сторін вартість Предмету застави складає 133230 (сто тридцять три тисячі двісті тридцять) гривень 00 копійок. Предмет застави є власністю [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу автомобіля №ДР-0004220 від 01.09.2008 року укладеного між ТОВ Автосаміт ЛТД (31167690), в особі директора [PERSON] та Позичальником, зареєстрований Броварським РЕВ ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 25.09.2008. Пунктом 2.4.3. Правил встановлено, що Предмет застави транспортний засіб залишається у володінні та користуванні Позичальника. Відповідно до положень пунктів 8.1. та 8.2. Правил визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором та/або у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності або визнання Позичальника банкрутом, звернення стягнення на Предмет застави здійснюється: - або на підставі рішення суду; - або шляхом застосування позасудових засобів звернення стягнення. При цьому сторони дійшли згоди, що банк самостійно, на власний розсуд, встановлює черговість звернення стягнення, або на Предмет застави та/або на будь-яке інше майно і кошти Позичальника, на які може бути звернене стягнення в порядку установленому законодавством України. Відповідно до пункту 8.3. Правил сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет застави у позасудовому порядку. У разі застосування позасудових засобів звернення стягнення у випадках визначених в пункті 8.1. Правил, банк надсилає Позичальнику повідомлення відповідно до Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Відповідно до положень статті 27 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом строку, що визначається згідно з частиною другою статті 28 цього Закону. Пунктом 8.5. Правил встановлено, що при зверненні стягнення в позасудовому порядку, банк на власний розсуд може обрати один із позасудових способів звернення стягнення на Предмет застави-транспортний засіб, серед них: - продаж банком Предмета застави транспортного засобу шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах, в порядку, встановленому Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Так, 27.07.2021 року за Вих. № 765 цінним листом з описом вкладення на адресу [PERSON] позивачем направлено Повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання (Заставне повідомлення), де вказано вимогу про виконання грошового зобов`язання та передачу предмету застави у володінні товариства та у разі невиконання вказаної у повідомленні вимоги про погашення заборгованості ТОВ Фінансова установа ЄФКР буде змушене задовольнити свої вимоги на підставі застереження, встановленому у кредитному договорі, шляхом продажу заставодержателем предмету застави від імені заставодавця, шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах. Також, у відповідності до положень ст.ст. 24, 27 ЗУ Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень позивачем 27.07.2021 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано відомості про звернення стягнення на предмет застави. Станом на 06.09.2021 року вимогу позивача погасити заборгованість за кредитним договором відповідачем не виконано. Пунктом 8.4. Правил встановлено, що у разі невиконання Позичальником вимог зазначених у повідомленні, про яке йдеться у пункті 8.3. Правил, банк здійснює звернення стягнення у порядку передбаченому Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Відповідно до пункту 8.6. Правил сторони погодили, що звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до положень частини 2 та 3 статті 28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження або іншого строку, встановленого за домовленістю обтяжувача та боржника, зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. У разі отримання предмета обтяження у володіння обтяжувач зобов`язаний до закінчення процедури звернення стягнення вживати заходів щодо збереження відповідного майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує вимогу обтяжувача щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Також положеннями пункту 9.6. Правил встановлено, що Позичальник надає згоду на вилучення у нього продукції (придбаної Позичальником за рахунок кредитних коштів, отриманих від банку) без отримання на це додаткової згоди Позичальника та відповідного судового рішення в разі пред`явлення банком у позасудовому порядку або в порядку досудового провадження вимог щодо виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором. Станом на 06.09.2021 року вимогу передати у володіння Позивачу Предмет застави Відповідачем не виконано. Предмет застави перебуває у володінні та користуванні Відповідача. Представник позивача зазначив, що уклавши Кредитний договір, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит в обумовлений строк, однак свого обов`язку не виконав, чим порушив умови Кредитного договору та вимоги статей 526, 530 Цивільного кодексу України . \~ \~ \~ \~ Таким чином позивач у зв`язку із порушенням позичальником умов Кредитного договору, набув права вимагати від нього задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет застави. Статтею 19 Закону України Про заставу передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до статті 20 Закону України Про заставу заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Частинами 6 та 7 зазначеної статті встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Так, Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до визнання термінів, наведених у статті 2 зазначеного Закону, рухоме майно для цілей цього Закону вживається в значенні, як окрема рухома річ, сукупність рухомих речей, гроші, валютні цінності, цінні папери, а також майнові права та обов`язки, у тому числі майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до Перехідних та прикінцевих положень зазначеного Закону законодавчі та нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності вказаним законом, застосовуються у частині, що не суперечить вказаному Закону. Отже, з огляду на викладене, Закон України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень є спеціальним відносно Закону України Про заставу для застосування до спірних правовідносин, які виникли на підставі договору застави. Частиною 1 статті 23 зазначеного Закону визначено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Тобто законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет застави в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого заставою зобов`язання. Статтею 26 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень визначені позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, згідно якої обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відповідно до статті 28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або тієї частини цього зобов`язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв`язку з пред`явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов`язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов`язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Таким чином, у разі невиконання боржником (заставодавцем) свого зобов`язання передати обтяжувану предмета забезпечувального обтяження у володіння, тобто неможливості реалізації позасудового способу звернення стягнення на заставне майно, зокрема, Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень передбачено можливість такого стягнення на підставі рішення суду. Враховуючи викладене, право на звернення стягнення на предмет застави у позасудовому порядку, визначеному відповідно до Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, не перешкоджає заставодержателю застосовувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет застави, у тому числі і в судовому порядку. Зокрема, порядок реалізації предмета забезпечувального обтяження за рішенням суду визначений в статті 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Пунктом 4 частини 2 статті 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються в тому числі спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Одним із способів, про які зазначено в пункті 4 частини 2 статті 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, є відповідно до пункту 2 частини 1 статті 26 вказаного Закону продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Отже, стаття 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень прямо передбачає право заставодержателя на продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах за рішенням суду. Таким чином, оскільки законом встановлено можливість реалізації такого способу звернення стягнення на предмет застави в судовому (примусовому) порядку, кваліфікація його лише як позасудового способу звужує дійсний зміст вказаної норми, чим порушуються право особи на судовий захист, яке відповвідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене. А тому, враховуючи наявність у заставодержателя закріпленого законом права на звернення до суду і вказаною вимогою, вважаємо, що реалізація Позивачем свого права на продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем може відбуватися в тому числі й за рішенням суду, зокрема в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави шляхом витребування його у Заставодавця [PERSON] та передачі у володіння Заставодержателя ТОВ Фінансова установа ЄФКР з метою майбутнього продажу для задоволенням своїх вимог за Кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, з огляду на положення пункту 4 частини 2 статті 25 та пункту 2 частини 1 статті 26 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень та умови договору застави; враховуючи те, що обтяжувач при зверненні до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави на власний розсуд обирає спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а суд у разі задоволення такого позову визначає в якості способу реалізації предмету забезпечувального обтяження позасудову процедуру визначену Заставодержателем. ТОВ Фінансова установа ЄФКР визначилось із способом реалізації забезпечувального обтяження, зазначивши про це у вимозі Вих. № 765 від 27.07.2021 року шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, однак для його реалізації необхідним є витребування Предмету застави у володінні Заставодержателя. \~ \~ \~ \~ Таким чином можна дійти до висновку про те, що обраний спосіб звернення стягнення на предмет застави відповідає вимогам статей 25, 26 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, та є належним способом захисту порушеного права. \~ \~ \~ \~ Положеннями статті 582 Цивільного кодексу України визначено, що оцінка предмета застави здійснюється у випадках, встановлених договором або законом. Оцінка предмета застави здійснюється заставодавцем разом із заставодержателем відповідно до звичайних цін, що склалися на момент виникнення права застави, якщо інший порядок оцінки предмета застави не встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 2.1 Кредитного договору сторони погодили, що за їх домовленістю вартість предмету застави складає 133230 (сто тридцять три тисячі двісті тридцять) гривень 00 копійок,. Також норми Закону України Про заставу, на відміну від норм Закону України Про іпотеку, не містять положень щодо обов`язкового зазначення у судовому рішенні початкової ціни реалізації предмету застави. Враховуючи те, що Відповідачем не передано Предмет застави Позивачу у володіння для укладення договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, провести його оцінку не виявляється за можливе. Отже оцінку автомобіля буде проведено Позивачем перед його реалізацію третій особі за ринковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Листування між сторонами відповідно до пункту 10.9. Правил здійснюється шляхом направлення або надання однією Стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій Стороні на її адресу, що визначена як адреса для листування у розділі Адреси, реквізити та підписи Сторін Кредитного договору або за іншою адресою, про яку сторона письмово повідомила іншій Стороні при зміні адреси. Підтвердженням факту відправлення повідомлення (рекомендованого листа) є поштова квитанція або інший поштовий документ, що підтверджує факт відправки або вручення або отримання повідомлення. Як вже зазначалось Позивачем на адресу Відповідача, яка визначена у Кредитному договорі, як адреса для листування 27.07.2021 було направлено повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Отже у зв`язку з невиконанням зобов`язань за Кредитним договором у Позивача станом на 06.09.2021 року виникло \~ \~ \~ \~ право звернути стягнення на Предмет застави у позасудовий спосіб, однак у зв`язку з не переданням відповідачем у володіння Позивачу Предмету застави для його подальшого продажу на підставі положень Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у позивача виникло право звернутись до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання для розгляду справи по суті, учасникам процесу встановлені строки для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Представник позивача в судовому засіданні адвокат Рябко С.О. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, між АКІБ УкрСиббанк (далі - Банк 1 та/або АТ УкрСиббанк) та [PERSON] (далі Позичальник та/або Відповідач, та/або Боржник) 26 вересня 2008 року укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) № 11398264000 (далі Кредитний договір) шляхом його підписання. Підписавши Кредитний договір, Позичальник погодився з викладеною у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АКІБ УкрСиббанк, затверджених рішенням Продуктово-тарифного комітету АКІБ УкрСиббанк (Протокол №243 від 21.08.2008) із усіма змінами та доповненнями, пропозицією Банку надати Позичальнику споживчий кредит на умовах встановлених у Кредитному договорі та Правилах (підпункт 1.1.1 Кредитного договору). Після підписання Кредитного договору сторонами, Правила стають його невід`ємною частиною. Підписуючи Кредитний договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами кредитного договору, які викладені в ньому та Правилах (підпункт 1.1.2 Кредитного договору). Підписи Сторін під Кредитним договором вважаються одночасно підписами під Правилами, при цьому після підписання сторонами цього договору, Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в чинність для сторін одночасно із підписанням Кредитного договору (підпункт 1.1.3 договору). Пунктом 10.12 Правил встановлено, що Кредитний договір укладається у двох примірниках, які мають рівну юридичну силу, по одному для кожної із сторін. Всі додатки та угоди до Кредитного договору вважаються його невід`ємною частиною. Правила, після підписання між Банком та Позичальником Кредитного договору, стають невід`ємною частиною Кредитного договору та разом з Кредитним договором встановлюють договірні умови кредитування Банком Позичальника. Правила є загальнодоступними, розміщуються на сайті банку www.ukrsibbank.com, а також на дошках об`яв у відділеннях банку та надруковані в газеті Голос України. Правила не підлягають додатковому підписанню та/або візуванню сторонами, екземпляр Правил видається Позичальнику за його вимогою, при цьому цей екземпляр не підписується Сторонами. Підписуючи Кредитний договір, Позичальник підтверджує, що до його підписання він ознайомився зі змістом цих Правил, повністю їх розуміє та погоджується з їх умовами. Правила розроблені на невизначений строк та набирають чинності з моменту опублікування в газеті Голос України. Правила, які діяли у відповідній редакції на час укладення між Позичальником та банком Кредитного договору було опубліковано на сайті АКІБ УкрСиббанк та у газеті Голос України № 164 (4414) від 30 серпня 2008 року. Між Публічним акціонерним товариством УкрСиббанк (Банк 1) та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк (надалі Банк 2) 08.12.2011 року укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком 1 на користь Банка 2 прав вимоги за Кредитним договором. (а.с. 32-38) Відповідно до Акту прийому-передачі Документації від 17.02.2012 року за Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, Банк 1 передав Банку 2 оригінали та копії документів кредитної справи. Між ПАТ ДЕЛЬТА БАНК (Банк 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова установа Європейська факторингова компанія розвитку (далі Позивач та/або Кредитор, Товариство, та/або Заставодержатель) 11.05.2019 року відповідно до вимог чинного законодавства України за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону №UA-ЕА-2019-03-26-000011-b від 17.04.2019 року, укладено Договір №1370/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 року відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком 2 на користь Кредитора належних йому прав вимог за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11398264000 від 26.09.2008 року (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього). У зв`язку з чим, ТОВ Фінансова установа ЄФКР стало кредитором та заставодержателем за вказаним Кредитним договором. (а.с. 39- 42) Кредитор в день укладення Договору №1370/К про відступлення прав вимоги набув усі права кредитора за Кредитним договором, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`янь за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, а також сплати інших платежів, передбачених умовами основних договорів, у тому числі сплати судового збору. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з приписами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Про відступлення права вимоги Відповідача було повідомлено шляхом розміщення повідомлення Про заміну кредитора та яке було розміщено на офіційній Інтернет сторінці ПАТ ДЕЛЬТА БАНК, розміщення інформації за посиланням: https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2019-03-26-000011-b, а також шляхом направлення Кредитором вимог Позичальнику щодо виконання зобов`язань за Кредитним договором. Пунктом 10.6. Правил сторони погодили, що Позичальник, уклавши Кредитний договір, надав банку згоду: передавати права та обов`язки банку за Кредитним договором третій особі без отримання на це додаткової згоди Позичальника. Таким чином ТОВ ФІНАНСОВА УСТАНОВА ЄФКР на підставі Договору №1370/К про відступлення прав вимоги набуло право вимоги до Позичальника за Кредитним договором. Відповідно до Кредитного договору Банк 1 надав у Позичальнику кредит в сумі 24720 (двадцять:чотири тисячі сімсот двадцять) доларів США 00 центів, з кінцевим терміном остаточного повного погашення до 28.09.2015, з платою за користування 15,00% річних, а Позичальник передав Банку 1 в заставу транспортний засіб (підпункти 1.2.1, 1.2.6, 1.2.7, пункт 2.1 Кредитного договору). Пунктом 10.10, Правил встановлено, що строк дії Кредитного договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання Кредитного договору Сторонами) до повного повернення всієї суми кредиту за Кредитним договором та повного погашення плати за кредит і неустойки у разі її нарахування. Підпунктом 1.3.1. Правил встановлено, що за користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється в розмірі, визначеному в Кредитному договорі. Сторони погодили, що згідно з умовами Правил, може бути встановлений інший розмір процентної ставки, при цьому додаткова угода до Кредитного договору не укладається. За користування кредитними коштами понад встановлений Кредитним договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Кредитним договором. Нарахування процентної ставки у подвійному розмірі на прострочену суму основного боргу починається з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Кредитному договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за встановленою ставкою у подвійному розмірі до моменту погашення такої заборгованості. Відповідно до пункту 1.3.2. Правил нарахування процентів за ним здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом факт 360 відповідно до вимог чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов Кредитного договору починається з дня фактичного надання кредиту, якщо умовами Кредитного договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточого місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надані Банком Позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність Банку відповідно до умов Кредитного договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Пунктом 5.1. Правил встановлено, що процентна ставка за Кредитним договором може бути змінена у разі настання будь-якої із наступних обставин: а) порушення Позичальником кредитної дисципліни (зокрема, неналежного виконання умов Кредитного договору), та/або порушення Позичальником та/або заставодавцем умов будь-якого договору забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед Банком за кредитним договором; та/або б) погіршення фінансового стану Позичальника, тощо. Пунктом 10.1. Правил встановлено, що Банк самостійно веде облік і здійснює розрахунки заборгованості Позичальника відповідно до вимог законодавства України та умов Кредитного договору. У разі наявності спору між сторонами, в якості письмових доказів невиконання зобов`язань Позичальником, що мають пріоритетне значення, приймаються виписки про стан рахунків, первинні документи тощо. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит в розмірі та строки передбачені умовами Кредитного договору, що підтверджується виписками по рахункам кредитної заборгованості. У відповідача наявна заборгованість перед Позивачем за Кредитним договором, яка станом на 11.05.2019 року становила 2184834 (два мільйони сто вісімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять чотири) гривні 33 копійки., що підтверджується наданими до позову виписками по кредитному договору [PERSON] . Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності. Згідно зі статтею 41 Закону України Про Національний банк України та частини 1 та 2 статті 68 Закону України Про банки та банківську діяльність Національний банк встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Відповідно до Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 (далі за текстом Положення), операційна діяльність банку сукупність технологічних процесів, пов`язаних з документуванням інформації за операціями банку (далі операції), проведенням їх реєстрації у відповідних регістрах, перевірянням, вивірянням та здійсненням контролю за операційними ризиками. Операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг. Відповідно до пункту 13 частини 3 Положення первинний документ документ, який містить відомості про операцію. Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: 1) особові рахунки та виписки з них; 2) аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; 3) книги реєстрації відкритих рахунків; 4) оборотно-сальдовий баланс/оборотно-сальдову відомість. У разі складання регістрів бухгалтерського обліку в електронному вигляді банк зобов`язаний зробити їх копії на паперових носіях на вимогу учасників операції, а також органів контролю та правоохоронних органів відповідно до вимог законодавства України. Так, зокрема, Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня; їх форма затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Згідно з пунктом 62 Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України. Отже виписки по рахункам кредитної заборгованості, які долучені Позивачем до цієї заяви, є первинними документами бухгалтерського обліку, що підтверджують: виникнення, наявність, погашення заборгованості Позичальника, тощо. Позичальником станом на 06.09.2021 року умови Кредитного договору не виконано, у зв`язку з чим за Відповідачем перед ТОВ Фінансова установа ЄФКР наявна заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11.05.2019 року становить: 2184834 (два мільйони сто вісімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять чотири) гривні 33 копійки, та складаєтьсяз : 603175, 66 грн прострочена сума заборгованості за кредитом (основна сума заборгованості); 1581658, 67 грн сума заборгованості за відсотками, в тому числі простроченими. В забезпечення виконання грошових зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, Позичальник передав в заставу, а Банк 1 прийняв наступне рухоме майно: транспортний засіб: марка TOYOTA, модель COROLLA, рік випуску 2008, колір чорний, тип ТЗ легковий сєдан - В, номери агрегатів: номер шасі (кузова, рами) VIN [NUMBER] , об`єм двигуна 1598, реєстраційний номер [NUMBER] (далі предмет застави. (пункт 2.1. Кредитного договору). Відповідно до пункту 2.2. Кредитного договору за домовленістю сторін вартість Предмету застави складає 133230 (сто тридцять три тисячі двісті тридцять) гривень 00 копійок. Предмет застави є власністю [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу автомобіля №ДР-0004220 від 01.09.2008 року укладеного між ТОВ Автосаміт ЛТД (31167690), в особі директора [PERSON] та Позичальником, зареєстрований Броварським РЕВ ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 25.09.2008. Пунктом 2.4.3. Правил встановлено, що Предмет застави транспортний засіб залишається у володінні та користуванні Позичальника. Відповідно до положень пунктів 8.1. та 8.2. Правил визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором та/або у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності або визнання Позичальника банкрутом, звернення стягнення на Предмет застави здійснюється: - або на підставі рішення суду; - або шляхом застосування позасудових засобів звернення стягнення. При цьому сторони дійшли згоди, що банк самостійно, на власний розсуд, встановлює черговість звернення стягнення, або на Предмет застави та/або на будь-яке інше майно і кошти Позичальника, на які може бути звернене стягнення в порядку установленому законодавством України. Відповідно до пункту 8.3. Правил сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет застави у позасудовому порядку. У разі застосування позасудових засобів звернення стягнення у випадках визначених в пункті 8.1. Правил, банк надсилає Позичальнику повідомлення відповідно до Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Відповідно до положень статті 27 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом строку, що визначається згідно з частиною другою статті 28 цього Закону. Пунктом 8.5. Правил встановлено, що при зверненні стягнення в позасудовому порядку, банк на власний розсуд може обрати один із позасудових способів звернення стягнення на Предмет застави-транспортний засіб, серед них: - продаж банком Предмета застави транспортного засобу шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах, в порядку, встановленому Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Так, 27.07.2021 року за Вих. №765 цінним листом з описом вкладення на адресу [PERSON] позивачем направлено Повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання (Заставне повідомлення), де вказано вимогу про виконання грошового зобов`язання та передачу предмету застави у володінні товариства та у разі невиконання вказаної у повідомленні вимоги про погашення заборгованості ТОВ Фінансова установа ЄФКР буде змушене задовольнити свої вимоги на підставі застереження, встановленому у кредитному договорі, шляхом продажу заставодержателем предмету застави від імені заставодавця, шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах. Також, у відповідності до положень ст.ст. 24, 27 ЗУ Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень позивачем 27.07.2021 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано відомості про звернення стягнення на предмет застави. Станом на 06.09.2021 року вимогу позивача погасити заборгованість за кредитним договором відповідачем не виконано. Пунктом 8.4. Правил встановлено, що у разі невиконання Позичальником вимог зазначених у повідомленні, про яке йдеться у пункті 8.3. Правил, банк здійснює звернення стягнення у порядку передбаченому Законом України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень. Відповідно до пункту 8.6. Правил сторони погодили, що звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до положень частини 2 та 3 статті 28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження або іншого строку, встановленого за домовленістю обтяжувача та боржника, зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. У разі отримання предмета обтяження у володіння обтяжувач зобов`язаний до закінчення процедури звернення стягнення вживати заходів щодо збереження відповідного майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує вимогу обтяжувача щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Також положеннями пункту 9.6. Правил встановлено, що Позичальник надає згоду на вилучення у нього продукції (придбаної Позичальником за рахунок кредитних коштів, отриманих від банку) без отримання на це додаткової згоди Позичальника та відповідного судового рішення в разі пред`явлення банком у позасудовому порядку або в порядку досудового провадження вимог щодо виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором. Станом на 06.09.2021 року вимогу передати у володіння Позивачу Предмет застави Відповідачем не виконано. Предмет застави перебуває у володінні та користуванні Відповідача. За змістом статей 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1 Закону України Про заставу, статтею 572\~ЦК України установлено, що застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з положеннями частин першої, другої статті 20 Закону України Про заставу та статті 589\~ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором. Застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи (частина перша статті 27 Закону України Про заставу). Відповідно до частин першої та другої статті 590\~ЦК України звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено законом або договором. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 1 параграфа 5 договору застави транспортного засобу передбачено, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором та/або цим договором; виявлення заставодержателем погіршення стану предмета застави, або зменшення його вартості понад нормальний фізичний знос, або фактичної часткової відсутності предмету застави; смерті заставодавця та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Так, у п.8.1., 8.2, 8.3, 8.4.,8.5, 8.6. у випадку, якщо згідно умов Договору, в заставу передано транспор\-тний засіб, звернення стягнення на Предмет застави здійснюється Банком: у випадках\~невиконання або\~неналежного виконання\~Позичальником зобов`язань\~за Договором;\~та/абоу випадку\~настання будь-якої\~із обставин,\~передбачених п.\~3.1.2.\~цих Правил.Звернення стягнення\~на Предмет\~застави -\~транспортний засіб\~здійснюється:або на\~підставі рішення\~суду;або шляхом застосування позасудових засобів звернення стягнення. При цьому\~Банк самостійно,\~на власний\~розсуд,\~встановлює черговість\~звер\-нення стягнення\~на Предмет\~застави та/або\~на будь-яке\~інше майно\~і кошти\~По\-зичальника,\~на які\~може бути\~звернене стягнення\~в порядку,\~встановленому зако\-нодавством\~України,\~або приймає\~рішення стягнути\~суму заборгованості\~на за\-гальних\~підставах незалежно\~від наявності\~Предмету застави.Звернення стягнення\~на Предмет\~застави -\~транспортний засіб\~мож\-ливе в\~позасудовому порядку.У разі\~застосування позасудових\~засобів звернення\~стягнення у\~випадках,\~заз\-начених в\~п.8.1.\~цих Правил,\~Банк надсилає\~Позичальнику повідомлення\~відповідно до\~Закону України\~"Про\~забезпечення вимог\~кредиторів та\~реєстрацію обтяжень".У разі\~невиконання Позичальником\~вимог,\~зазначених в\~повідомлені,\~про яке\~йдеться в\~п.8.3.\~цих Правил,\~Банк здійснює\~звернення стягнення\~у поряд\-ку,\~передбаченому Законом\~України "Про\~забезпечення вимог\~кредиторів та\~ре\-єстрацію обтяжень".При зверненні\~стягнення в\~позасудовому порядку,\~Банк має\~право на\~власний розсуд\~обрати один\~із таких\~позасудових способів\~звернення стягнення\~на Предмет\~застави -\~транспортний засіб:передача Предмету\~застави -\~транспортного засобу\~у власність\~Банку в\~рахунок виконання\~забезпеченого заставою\~зобов`язання\~в порядку,\~встановленому Законом\~України "Про\~забезпечення вимог\~кредиторів та\~реєс\-трацію обтяжень";продаж Банком\~Предмету застави\~-\~транспортного засобу\~шляхом укладення\~договору купівлі-продажу\~з іншою\~особою-покупіцем\~або на\~публічних торгах,\~в порядку,\~встановленому Законом\~України "Про\~забезпечення вимог\~кре\-диторів та\~реєстрацію обтяжень.Звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Таким чином сторони погодили, у договорі мітиться застережння яке передбачає, що заставодержатель може звернути стягнення на предмет застави у позасудовий спосіб - шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупіцем або на публічних торгах, в порядку, встановленому Законом України "Про забезпечення вимог кре\-диторів та реєстрацію обтяжень, що є відповідно до умов договору позасудовим способом захисту, а тому вимоги позивача у цій частині задоволенню не підлягають. Згідно зі статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.\~\~ Відповідно до частини першої статті 628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Оскільки позовна вимога про вилучення предмету застави є похідною від першої вимоги, проаналізувавши підстави звернення позивача до суду із даним позовом, норми цивільного законодавства України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та положення договору застави транспортного засобу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову і в цій частині.

Outcome: dismissed