Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

22 березня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Другої Шосткинської державної нотаріальної контори Сумської області, в якому просить усунути перешкоди в користуванні житловим будинком з відповідними господарськими будівлями і спорудами за [ADDRESS] (далі - Будинок-1), власником якого є позивач, шляхом скасування заборони яку було накладено Шосткинською міською державною нотаріальною конторою 21.04.2008 та зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис: тип обтяження заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 70568552; зареєстровано 21.04.2008 10:08:13; реєстратором: Шосткинською міською державною нотаріальною конторою; підстава обтяження повідомлення, б/н, 15.11.1979, Автобаза тресту «Сумиводбуд»; об`єкт обтяження будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані Архівний номер: 1899484SUMY4, архівна дата:12.01.2000, Дата виникнення: 12.01.2000, №реєстра: 57540-1012, внутр.№6501F42D22F1462F8334, коментар: р-11-79. В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] власними силами та засобами своєї сім`ї побудував Будинок-1 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з числом кімнат від однієї до п`яти включно, серія та номер: 4607 від 13.11.1970. Згодом право власності на Будинок-1 було зареєстроване і на сьогоднішній день він є власником цього нерухомого\~ майна. В грудні місяці 2023 року позивач вирішив внести відомості про належне йому право власності на Будинок-1 до нового реєстру речових прав на нерухоме майно, для можливості отримати допомогу від держави на відновлення пошкодженого майна в результаті військових дій, що періодично мають місце в місті Шостка. 20 грудня 2023 року [PERSON] видано належний витяг з Державного реєстру речових прав №35934560 про реєстрацію його права власності. Одночасно йому було видано інформаційну довідку №359132445, із якої вбачалось, що на Будинок-1 у 2008 році було накладено заборону на відчуження цього майна №7058552. Заборона була накладена Шосткинською міською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Автобази тресту «Сумиводбуд» №б/н від 15.11.1979. Звернувшись до Другої Шосткинської державної нотаріальної контори державним нотаріусом Бевз І.М., позивачу надано усні пояснення про відсутність будь-якої інформації стосовно заборони і було запропоновано звернутись з позовом до суду. Наявність заборони порушує права позивача на вільне володіння власним майном і зняття такої заборони не призведе до порушення будь-чиїх прав. Відповідно до архівної довідки Державного архіву Сумської області від 01.03.2024, юридична особа в інтересах якої накладено обтяження - автобаза тресту «Сумиводбуд» припинила своє існування на підставі наказу Міводгоспу УССР від 13.09.1988. 25 березня 2024 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 25 березня 2024 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу Другій Шосткинській державній нотаріальній конторі та вручено представнику 09 квітня 2024 року. (а.с.17) Станом на 16 квітня 2024 року відзив на позов та заперечення від відповідача до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з числом кімнат від однієї до п`яти включно, виданого 05 жовтня 1970 року виконкомом Шосткинської міської Ради депутатів трудящих, [PERSON] відведено земельну ділянку в безстрокове користування за [ADDRESS] , площею 600 кв.м. Підстава: рішення виконкому Шосткинської міської Ради депутатів трудящих. Договір нотаріально посвідчений Шосткинською нотаріальною конторою. (а.с.5) Із витягу з Державного реєстру речових прав №359134560 сформованого 20 грудня 2023 року право власності на Будинок-1 зареєстровано за [PERSON] 18 грудня 2023 року за №53017869. (а.с.6) З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №359132445 від 20.12.2023, вбачається: тип обтяження заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 70568552; зареєстровано 21.04.2008 10:08:13; реєстратором: Шосткинською міською державною нотаріальною конторою, 41108, Сумська обл., м. Шостка, вул. Горького, буд. 4; підстава обтяження повідомлення, БН, 15.11.1979, Автобаза тресту «Сумиводбуд» Шостка; об`єкт обтяження будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані Архівний номер: 1899484SUMY4, архівна дата: 12.01.2000, Дата виникнення: 12.01.2000, № реєстратора: 57540-1012, внутр. №6501F42D22F1462F8334, коментар: р-11-79. (а.с.10) З архівної довідки виданої Державним архівом Сумської області 01 березня 2024 року за №01/03, вбачається, що відповідно до наказу Мінводгоспу УССР від 13.09.1988 та наказу проєктно-будівельно-експлуатаційного об`єднання міліорації та водного господарства від 22 вересня 1988 року автобаза тресту «Сумиводбуд» ліквідована. (а.с.12) Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власниками права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом. У відповідності до вимог статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 статті 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Зазначені принципи сформулювало і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 року), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невідємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 316-320, 321, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 15.05.2013 року в справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пунктом 9 постанови №5 від 03 червня 2016 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивач має намір вільно розпоряджатися своїм майном - Будинком-1, який набув на праві власності, проте через наявність заборони позбавлений можливості це зробити, що порушує його права, як власника. Судом встановлено, що в межах цього позову, позивачем доведено, що інших власників Будинку-1 окрім нього не має. Виходячи з викладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності заборони відчуження накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved