Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій зазначив що ТОВ «Глобал Спліт» є правонаступником АТ «Креді Агріколь Банк» та просить стягнути з відповідача заборгованість: за кредитним договором №1/4032443 від 13.10.2020 в розмірі 98264,93 грн., яка складається з 31340,54 грн. по рахунку строкової заборгованості, 21420,10 грн. по рахунку простроченої заборгованості, 43,97 грн. по рахунку нарахованих відсотків, 12560,32 по рахунку прострочених відсотків, 1645 грн. по рахунку комісії, 31255 грн. по рахунку простроченої комісії; за кредитним договором №703586/4032443(1340052) від 13.10.2020 в розмірі 48101,85 грн., яка складається з 36713,58 грн. по рахунку простроченої заборгованості, 512,98 грн. по рахунку нарахованих відсотків, 10875,29 грн. по рахунку прострочених та стягнення з відповідача суми судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом. Зазначає, що відповідач не виконував в повному обсязі умови договорів та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідача, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання жодного разу не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов, не надавав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.10.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1/4032443, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 70000 грн., а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за його користування на 60 місяців до 12.10.2025. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги №4-2023, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №1/4032443 від 13.10.2020, укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 98264,93 грн., що складається з рахунку строкової заборгованості 31340,54 грн., рахунку простроченої заборгованості 21420,10 грн., рахунку нарахованих відсотків 43,97 грн., рахунку прострочених відсотків 12560,32 грн., рахунку комісії 1645 грн., рахунку простроченої комісії 31255 грн., у зв`язку із порушенням останнім умов кредитного договору. Крім цього, 13.10.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг №703586/4032443, шляхом підписання заяви про надання банківських послуг «Кредитна картка», відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти у розмірі 30000 грн., а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за його користування на 36 місяців до 12.10.2023. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги №4-2023, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №703586/4032443 від 13.10.2020, укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Глобал Спліт». Позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 48101,85 грн., що складається з рахунку строкової заборгованості 0 грн., рахунку простроченої заборгованості 36713,58 грн., рахунку нарахованих відсотків 512,98 грн., рахунку прострочених відсотків 10875,29 грн. Позивачем на підтвердження своїх повноважень долучено копію свідоцтва, копію витягу, копію виписки та копію статуту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами, відсотками та комісіями, а тому свої зобов`язання не виконала. Так, ТОВ «Глобал Спліт» було направлено повідомлення [PERSON] про відступлення первісним кредитором права вимоги ТОВ «Глобал Спліт» та зазначено про необхідність погашення боргів на вказані суми. Відповідач жодних дій на погашення боргу не вчинив, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем [PERSON] кредитних договорів №1/4032443 та №703586/4032443 від 13.10.2020, встановлено факт отримання відповідачем коштів за договорами кредиту та факт їх неповернення у відповідності до умов, вказаних у договорах та у строки визначені сторонами, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення суми заборгованості за кредитом та процентами за кредитними договорами №1/4032443 та №703586/4032443 від 13.10.2020. Щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №1/4032443 вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача станом на 15.09.2023 включено заборгованість за комісією у розмірі 32900 грн., яка складається із: 1645 грн. - комісія, 31255 грн. - прострочена комісія. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Як вбачається з абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21). Пунктом 1.3.2 кредитного договору №1/4032443 від 13.10.2020 встановлено комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі - комісія): щомісячно - комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1.Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 1.3.2 кредитного договору, укладеного між [PERSON] та АТ «Креді Агріколь Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,35%, є нікчемним. Таким чином, позовні вимоги у частині стягнення із [PERSON] заборгованості за комісією за кредитним договором №1/4032443 від 13.10.2020 є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. Дослідивши докази в їх сукупності, беручи до уваги встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно до задоволених вимоги.

Outcome: partial