Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП в матеріалах справи відсутній) про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. Свої вимоги мотивує тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Вона є пенсіонером по інвалідності, знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, отримує пенсію по інвалідності в розмірі станом на січень 2024 року - 2760 грн. 00 коп. Інших доходів вона не має та є особою з першою групою інвалідності «Б», потребує постійної сторонньої допомоги. В шлюбі вона не перебуває, інші особи зобов`язані утримувати та доглядати відсутні, має ряд захворювань, при цьому розмір отримуваної пенсії по інвалідності не забезпечує нормальних умов життя, тому, є необхідність у матеріальній допомозі, яку відповідач, який є сином позивача, не надає. Вказує, що потребує матеріальної допомоги, так як пенсія по інвалідності не забезпечує її потреб на харчування, лікування, придбання одягу та ліків, а тому, вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з сина. Просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на користь [PERSON] , [INFO] , починаючи з дати подання позову і довічно. 19 лютого 2024 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій зазначила, що просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] вдруге в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідачів повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12ААБ № 469480, [PERSON] має 1 групу інвалідності. Відповідно до Пенсійного посвідчення № [NUMBER] Серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є інвалідом 1гр., підгр. Б, загальне захворювання (по зору), довічно. Відповідно до Довідки про доходи № 1397383007341330, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Черкаській області (Черкаський відділ обслуговування громадян № 1, № 2, №3) і отримує пенсію. Сума пенсії за період з 01.08.2023 року по 31.04.2024 року складає 16560 грн. 00 коп. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст.202 СК встановлено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, та утримувати їх. Згідно ч.1 ст.204 СК дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до п.21 ПП ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч.1 ст.204 СК. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану. Згідно ч.1 ст.205 СК суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Оцінивши надані докази, суд приймає до уваги, що позивачка досягла пенсійного віку, є інвалідом І групи, в зв`язку з чим їй необхідна матеріальна допомога. Відповідач не надав доказів, які б свідчили про необхідність його звільнення від сплати аліментів на утримання непрацездатної матері. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи з дати подання позову і довічно. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved