Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

11.01.2024 року представник Виконавчого комітету Звягельської міської ради як орган опіки та піклування звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідача на користь дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1416 грн 50 коп щомісячно на кожну з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. Свої вимоги орган опіки та піклування обґрунтував тим, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Мати дітей померла [INFO] . З 09.04.2021 року діти перебувають на обліку як діти, що проживає в сім`ї, яка опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку із тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Діти проживають з батьком в будинку, який перебуває в аварійному стані. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не приділяє уваги своїм дітям. Відповідачу неодноразово пропонувалося пройти курс реабілітації від алкогольної залежності, однак останній відмовляється від такого курсу. Відповідач не працевлаштований, періодично має заробітки в селі, але таких фінансів не вистачає для забезпечення потреб сім`ї. З 02.11.2023 року сім`я Тичини перебуває під соціальним супроводом з метою попередження бездоглядності дітей, сприяння у вирішенні соціально-побутових проблем. Так при обстеженні матеріально-побутових умов проживання дітей встановлено, що сім`я має мінімальний запас дров та продуктів харчування, пічне опалення потребує ремонту, пошкоджена електропроводка. Згідно інформації органів поліції [PERSON] притягали до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків, неодноразово з ним проводилися профілактично - роз`яснювальні бесіди про належне виконання батьківських обов`язків щодо виховання та матеріального утримання дітей. Діти мали сімейний туберкульозний контакт, тому потребують постійного нагляду лікаря-фтизіатра, правильного раціону харчування. На їх реабілітацію та лікування давали кошти благодійники. З 15.08.2023 року діти за заявою батька перебувають в центрі соціально-психологічної реабілітації. 25.10.2023 року батько мав їх забрати, однак того дня батько перебував в стані алкогольного сп`яніння, тому їх не забрав. Відповідач також не цікавиться навчанням дітей, не приділяє належної уваги інтересам дітей. Характеризується [PERSON] за місцем проживання незадовільно. Тому з метою захисту прав та інтересів дітей виникла необхідність позбавити відповідача батьківських прав та стягувати аліменти на утримання дітей. 17.01.2024 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, даний позов прийнято судом до розгляду у порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 15.03.2023 року в підготовчому судовому засіданні залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Обласний центр соціально-психологічної реабілітації «Сонячний дім» ЖОР, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовних вимог не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, пояснив, що хоче щоб діти з ним були, облаштує їм необхідні умови. Не заперечив тих обстави, що неналежно виконує батьківські обов`язки, зловживає алкогольними напоями, не забезпечує дітей всім необхідним. Відзиву на позов не подавав. Представник третьої особи не заперечила проти позбавлення батьківських прав відповідача, вказавши, що діти часто згадують батька, хочуть повернутися до нього, однак таке позбавлення відповідатиме інтересам дітей, оскільки вони вже планують своє майбутнє, емоційний стан дітей позитивний. Опитані в судовому засіданні діти [PERSON] та [PERSON] просили суд не позбавляти батька батьківських прав, хочуть проживати з ним, часто спілкуються з батьком в телефонному режимі. Дослідивши позовні вимоги та матеріали справи, заслухавши учасників справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав. Судом встановлено, що батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтв про народження та витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, є відповідач [PERSON] , відомості про якого записані відповідно до ст. 126 СК України, а матір`ю - [PERSON] /а.с.9-12/. Матір дітей [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть/а.с.13/. Діти співмешканців [PERSON] та [PERSON] з 09.04.2021 року знаходяться у службі у справах дітей Звягельської міської ради на обліку як діти, що перебувають у складних життєвих обставинах, оскільки їх батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Після смерті матері діти продовжили проживати з батьком, відповідачем у справі за адресою : [ADDRESS] . Як вбачається з актів обстеження матеріально- побутових умов проживання відповідача з дітьми від 26.10.2023 року, 01.11.2023 року, 14.11.2023 року, 22.11.2023 року, 30.11.2023 року 20.12.2023 року, 27.12.2023 року у будинку не прибрано, холодно, панує неприємний запах, запас продуктів харчування іноді був мінімальним, а іноді взагалі відсутній, запас дров для опалення будинку відсутній, пічне опалення потребує ремонту, пошкоджено електропроводку, будинок потребує ремонту/а.с.27-33/. Під час відвідування членами відповідної комісії його помешкання відповідач [PERSON] перебував у стані, схожому на стан алкогольного сп`яніння, на пропозицію влаштуватися на роботу та пройти реабілітацію від алкогольної залежності ігнорував. Неодноразово відповідач попереджався про відповідальність за неналежне виконання свої батьківських обов`язків у відношенні дочок. Відповідно до листа начальника служби у справах дітей Звягельської міської ради 02.11.2023 року взято під соціальний супровід сім`ю [PERSON] , який є батьком двох неповнолітніх дітей, з метою попередження бездоглядності дітей, сприяння у вирішенні соціально- побутових проблем/а.с.44/. Відповідно до оцінки потреб сім`ї від 03.11.2023 року [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, ухиляється від вирішення соціально- побутових проблем, потреби дітей повністю задовольняються закладом, де вони перебувають/а.с.45-46/. Діти [PERSON] та [PERSON] з 25.08.2023 року перебувають в Обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім". Станом на 14.12.2023 року батько дітей відвідував їх 12 разів, під час зустрічей цікавився їх життям, навчанням, станом здоров`я, приносив солодощі та гостинці/а.с.51, 52, 54/. Відповідно до психолого- педагогічних характеристик на дітей, виданих Обласним центром соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний дім", діти швидко адаптувалися до нових умов середовища, діти потребують теплого та турботливого ставлення з боку дорослих/а.с.55,56/. У зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків [PERSON] 16.10.2023 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Також його 04.11.2022 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП за розпивання пива, алкогольних напоїв, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу у громадських місцях у п`яному вигляді/а.с.53/. Відповідно до характеристик, виданих за місцем проживання відповідача, останній за період свого проживання зарекомендував себе незадовільно, місця роботи немає, ухиляється від виховання та утримання дітей, не може в повному обсязі забезпечити дітей одягом, взуттям, продуктами харчування, предметами першої необхідності, має неналежні побутові умови/а.с.63, 65/. 17.11.2023 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Звягельської міської ради, на засідання якої [PERSON] не прибув, хоча повідомлявся. У зв`язку з тим, що [PERSON] не створив належних умов для проживання дітей, зловживає алкогольними напоями, до порад спеціалістів не прислухається, вирішено підготувати проект рішення "Про затвердження висновку органу опіки та піклування" щодо доцільності позбавлення його батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] /а.с.67/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Звягельської міської ради Житомирської області, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 27.12.2024 року, з метою захисту законних прав та інтересів дітей, відповідний орган вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.5-8/. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). З наданих суду доказів встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, а саме : вихованням дітей не займається, не проживає з ними, не утримує їх, не піклується про стан їх здоров`я, про що свідчить той факт, що з серпня 2023 року діти перебувають в центрі соціально-психологічної реабілітації, по закінченні строку їх перебування батько своїх дітей не забрав, відвідував дітей до листопада 2023 року регулярно, однак після цього відвідувань дітей не було,були лише телефонні розмови, що ним визнається. Відповідач не працевлаштований, стабільного та достатнього заробітку немає, зловживає алкогольними напоями. Побутові умови проживання не покращилися. Тому суд не може трактувати заперечення відповідача щодо позбавлення його батьківських прав як повноцінний інтерес до участі у вихованні дітей. Відповідно до частин другої, третьої статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Озвучена думка дітей не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки її думка не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу малолітнього віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї. Виходячи з пріоритету якнайкращих інтересів дитини, суд вважає, що неврахування думки дітей, які заперечують щодо позбавлення батьківських прав батька, є виправданим з огляду на їх вік. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд справі № 705/3040/18. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманні дітей, що належно було аргументовано відповідним органом опіки та піклування Аналізуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] слід задовольнити. Разом з тим, суд вважає за доцільне вказати, що згідно до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України), який є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві (ст.180 СК України). Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно зі ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного їх розвитку, вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача аліментів на користь дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1416 грн 50 коп щомісячно на кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, перерахувавши кошти на особисті рахунки дітей. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 11.01.2024 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, слід допустити до негайного виконання. Також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідач в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved