Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. позивач звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства "Приватбанк" про визнання припиненою іпотеки. Позовні вимоги мотивує тим, що 14 березня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", у даний час перейменованим в акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - Банк), та [PERSON] укладено кредитний договір № МКМ0GА00000021 (далі - Кредитний договір) відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 54 252,50 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 13 березня 2015 року. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між його сторонами, укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки (далі - Договір іпотеки), за яким він передав банку в іпотеку належний йому незавершений будівництвом будинок літ. А, 66% готовності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якого належать літня кухня літ. Б, навіс літ. В, господарська зблокована будівля літ. Г, вбиральня літ. Д, навіс літ. Ж, а також земельну ділянку площею 166 1660 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відомості про укладення цього договору і про заборону на його відчуження було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і Державного реєстру іпотек приватним нотаріусом Капітула Г.Д. за реєстраційними номерами 6792893 і 6792898 відповідно. 26 квітня 2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення у справі №2-8245/2010, яке набрало законної сили, про стягнення з нього на користь Банку у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором 389 048 грн. 78 коп. Також, стягнуто солідарно з ТОВ "Українське фінансове агентство "Верус" і нього на користь Банку у рахунок повернення заборгованості за Кредитним договором - 200,00 грн. Загальна сума стягнених з нього коштів становила 389 248 грн. 78 коп. (389 048,78 + 200,00). 30 січня 2024 року він сплатив на користь Банку 389 248 грн. 78 коп., тобто всю суму стягнених з нього коштів за Кредитним договором, що підтверджується банківською квитанцією від 30 січня 2024 року. Зазначає, що повністю виконав вказане рішення суду. Звертає увагу на те, що за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк Банк використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів і штрафних санкцій, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями Банк на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії Кредитного договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги Банку у справі №2-8245/2010. Оскільки всі заявлені до стягнення майнові вимоги Банку були задоволені судом і повністю ним сплачені, його зобов`язання за Кредитним договором є повністю припиненими внаслідок їх виконання. Оскільки основне зобов`язання за Кредитним договором є повністю припиненим, іпотеку належного йому майна також слід визнати припиненою. Просить визнати припиненою іпотеку незавершеного будівництвом будинку літ.А, 66% готовності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якого належать літня кухня літ.Б, навіс літ.В, господарська зблокована будівля літ.Г, вбиральня літ.Д, навіс літ.Ж, а також земельної ділянки площею 1661660 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору іпотеки від 14 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Капітула Г.Д.; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і Державного реєстру іпотек реєстраційні записи за реєстраційними номерами 6792893 і 6792898 відповідно про заборону відчуження (іпотеку) названого вище майна. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно договору ЗАТ КБ "Приватбанк" зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 54 252,50 Доларів США на термін до 13 березня 2015 року, а позивач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] 14 березня 2008 року уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки позивач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: незавершений будинок літери А, готовністю 66%, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Майно належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення Тячівського районного суду від 17 квітня 2007 року, а також земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS] , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК 034434, виданого 30 листопада 2000 року Дібровською сільрадою. Зазначає, що погашення заборгованості на виконання рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ від 26 квітня 2010 року усправі №2-8245/2010 проведено позивачем лише у січні 2024 року. Звертає увагу суду на те, що судовим рішенням не було припинено дію договору, не було його розірвано, а відтак його дія для Сторін продовжувалась, тобто пред`явлення вимоги банком до позичальника є зміною строку виконання зобов`язання, а не припиненням зобов`язання, та стосується строків нарахування процентів. Також зазначає, що у позивача перед банком наявна заборгованість за даним кредитним договором (внаслідок несвоєчасного виконання рішення суду) в сумі 2 652 432 грн. 33 коп. (згідно розрахунку), а тому відсутні правові підстави для припинення іпотеки за договором іпотеки та вилучення записів. Просить в задоволенні позову відмовити. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, дала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 березня 2024 року справу за позовом [PERSON] до\~акціонерного товариства\~"Приватбанк"\~про визнання\~припиненою іпотекиприйнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 квітня 2024 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено,що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2010 року у справі № 2-8245/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто p [PERSON] \~на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"\~у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № МКМОGА00000021 від 14 березня 2008 року 389 048 (триста вісімдесят дев`ять тисяч сорок вісім) гривень 78 коп.; стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", [PERSON] \~на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"\~у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № МКМОGА00000021 від 14 березня 2008 року 200 грн.; стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус",\~ [PERSON] на користь держави судовий збір 1 700 грн.; стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус",\~ [PERSON] на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. Із цього ж рішення суду відомо, що 14 березня 2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № МКМОGА00000021 від 14 березня 2008 року, за умовами якого позивач зобов`язався надати кредит у сумі 54252,50 дол. США на термін до 13 березня 2015 року, а [PERSON] зобов`язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки (а.с. 16-18). В забезпечення виконання договору кредиту № МКМОGА00000021 від 14 березня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передав в іпотеку незавершений будівництвом будинок літ. А, 66% готовності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якого належать літня кухня літ. Б, навіс літ. В, господарська зблокована будівля літ. Г, вбиральня літ. Д, навіс літ. Ж, а також земельну ділянку площею 166 1660 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Цей договір діє до повного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором та всіма додатковими угодами до нього. Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д. та зареєстровано у реєстрі за № 477. При посвідченні договору іпотеки нотаріусом накладено заборону відчуження нерухомого майна, яку зареєстровано у реєстрі за № 478 (а.с. 7-12). Рішеннями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2018 року та 15 травня 2023 року відмовлено в позовах акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № МКМОGА00000021 від 14 березня 2008 року (а.с. 22-34). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єжиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів відомо, щоу Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано запис про іпотеку № 6792893 від 15 березня 2008 року, на підставі договору іпотеки від 14 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 477 (а.с. 13-15). Згідно квитанції від 30 січня 2024 року, [PERSON] сплатив заборгованість, визначену у рішенні суду від 26 квітня 2010 року у справі № 2-8245/2010, в сумі 389 248 грн. 72 коп. (а.с. 19). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № МКМОGА00000021 від 14 березня 2008 року відомо, що заборгованість [PERSON] за даним кредитним договором, станом на 14 березня 2024 року, становить 2 652 432 грн. 33 коп. (а.с. 53-69). V. Оцінка Суду. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України "Про іпотеку", який визначає, що іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку", пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Отже, за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання. Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється. Схожі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 711/4556/16, від 17 квітня 2018 року в справі № 522/407/15 та постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 127/26402/20, від 29 січня 2024 року в справі № 688/2994/22. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даній справі судом встановлено факт належного виконання [PERSON] у повному обсязі зобов`язання за кредитним договором № МКМОGА00000021 від 14 березня 2008 року, забезпеченого іпотекою. Вказані обставини підтверджуються, зокрема, квитанцією від 30 січня 2024 року, згідно якої [PERSON] сплатив заборгованість, визначену у рішенні суду від 26 квітня 2010 року у справі № 2-8245/2010, в сумі 389 248 грн. 78 коп. Ураховуючи повну сплату позивачем заборгованості за кредитним договором № МКМОGА00000021 від 14 березня 2008 року, стягненої з нього за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2010 року у справі № 2-8245/2010, що підтверджується належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про припинення зобов`язання за іпотечним договором від 14 березня 2008 року, укладеним між сторонами. Також, суд вважає, що слід задовільнити позовну вимогу про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і Державного реєстру іпотек реєстраційні записи за реєстраційними номерами 6792893 і 6792898 відповідно про заборону відчуження (іпотеку) незавершеного будівництвом будинку літ. А, 66% готовності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якого належать літня кухня літ. Б, навіс літ. В, господарська зблокована будівля літ. Г, вбиральня літ. Д, навіс літ. Ж, а також земельної ділянки площею 1661660 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про наявність заборгованості за кредитним договором у зв`язку з несвоєчасним виконанням [PERSON] рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2010 року у справі № 2-8245/2010 з огляду на таке. За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Отже, АТ КБ "Приватбанк", звернувшись до суду із позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором\~№ МКМОGА00000021 від 14 березня 2008 року, змінило порядок і строк виконання кредитного договору, а тому втратило право нараховувати передбачені договором проценти. Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, банк не звертався до боржника із позовом про стягнення процентів за порушення грошового зобов`язання на підставі статті 625 ЦК України. У зв`язку з чим доводи банку про наявність заборгованості є безпідставними. Суд звертає увагу на те, що визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором не позбавляє кредитора права на отримання сум, визначених статтею 625 ЦК України, оскільки ці правовідносини та зобов`язання продовжують існувати в силу законодавства України, а не договору, тоді як договірні зобов`язання між сторонами припинені, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовільнити та визнати припиненою іпотеку незавершеного будівництвом будинку літ. А, 66% готовності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якого належать літня кухня літ. Б, навіс літ. В, господарська зблокована будівля літ. Г, вбиральня літ. Д, навіс літ. Ж, а також земельної ділянки площею 1661660 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , та належать [PERSON] , відповідно до договору іпотеки від 14 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Г.Д., зареєстрованого в реєстрі № 477; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і Державного реєстру іпотек реєстраційні записи за реєстраційними номерами 6792893 і 6792898 відповідно про заборону відчуження (іпотеку) незавершеного будівництвом будинку літ. А, 66% готовності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до якого належать літня кухня літ. Б, навіс літ. В, господарська зблокована будівля літ. Г, вбиральня літ. Д, навіс літ. Ж, а також земельної ділянки площею 1661660 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , та належать [PERSON] . VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 1\~937 гривень 92 копійки.

Outcome: approved