Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

01 січня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся до Козельщинського районного суду зі позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просив: - позовні вимоги позивача задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором №422521-КС-003 про надання кредиту від 22.12.2021, що становить 79 737,77 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 38133,25 грн; суми прострочених платежів по процентах - 41604,52 грн; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» сплачений судовий збір в розмірі 2147,20 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 25 січня 2024 року позовну заяву ТОВ «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 05 березня 2024 року (а.с. 102-104). Цією ж ухвалою витребувано від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» інформацію: - чи було емітовано АТ «Ощадбанк» на ім`я: [PERSON] ( [INFO] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) платіжну карту № [NUMBER] ; - чи відбувалось зарахування грошових коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (ідентифікаційний код 41084239) на поточний (картковий) рахунок [PERSON] ( [INFO] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) № [NUMBER] у період з 22.12.2021 по 25.12.2021. Якщо - так, то у якій саме сумі. 08.02.2024 на виконання ухвали суду від 25 січня 2024 року Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» надано витребувані судом докази по справі. 16.02.2024 на виконання ухвали суду від 25 січня 2024 року Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» надано витребувані судом докази по справі у паперовому вигляді (а.с. 116-126). У судове засідання 05.03.2024 сторони не з`явилися. Ухвалою суду від 05 березня 2024 року витребувано від АТ «Ощадбанк» додаткову інформацію по справі. Судове засідання відкладено на 11 квітня 2024 року (а.с.128-130). 19.03.2024, на виконання ухвали суду від 05 березня 2024 року, Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» надано витребувані судом докази по справі (а.с. 138-141). У судове засідання 11.04.2024 представник позивача ТОВ «Бізнес позика», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився. Подав заяву, у якій просив суд розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 107-108). Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, у розумінні п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 119-120, 132, 136-137), причини неявки у судове засідання не повідомила, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавала. Ухвалою суду від 11 квітня 2024 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-8) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі позивач, ТОВ «Бізнес позика») та відповідачкою [PERSON] укладено договір № 422521-КС-003 про надання кредиту. У подальшому до кредитного договору було внесено зміни. Кредитний договір та додаткова угода до нього були підписані у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач також зазначав, що [PERSON] через вебсайт кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету ввійшла до особистого кабінету та з особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала заявку на отримання кредиту, де, відповідно, вказувала номер свого поточного (карткового) рахунку. За умовами кредитного договору, з урахуванням змін, позивач видав відповідачці кредит у загальному розмірі 40000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку відповідачки. У зв`язку з тим, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання з кредитним договором, станом на 15.12.2023, утворилась заборгованість зо договором № 422521-КС-003 про надання кредиту в розмірі 79 737,77 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 38 133,25 грн та суми прострочених платежів по процентах - 41 604,52 грн. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 205, 207, 525-526, 530, 610, 612, 625, 629, 639, 652, 1049, 1054 України, статті 4, 27, 175, ЦПК України, та правові висновки Верховного Суду України у справі №338/180/17 (постанова від 05 червня 2018 року), у справі №127/23910/14-ц (постанова від 23 грудня 2020 року), у справі №524/5556/19 (постанова від 12 січня 2021 року), у справі №127/33824/19 (постанова від 07 жовтня 2020 року). Позиція відповідача Відповідачка не скористалася своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надала, власну позицію щодо предмета спору не висловила. Фактичні обставини справи, встановлені судом 22.12.2021 між ТОВ «Бізнес позика» (за договором - кредитодавець) та [PERSON] (за договором - позичальник) укладено договір про надання кредиту № 422521-КС-003 (Споживчий кредит. Електронна форма), який підписано електронним підписом позичальника на ім`я « [PERSON] » шляхом використання одноразового ідентифікатора G-9829, про що свідчить п. 15 Договору (а.с. 19-21). У реквізитах та підписах сторін договору зазначено прізвище, ім`я, по батькові відповідачки [PERSON] , ідентифікаційний номер відповідачки ( [NUMBER] ); відомості про паспорт; місце проживання ( [ADDRESS] ), а також контактні номери телефонів як засоби з`язку (а.с. 19-21). Відповідно до умов договору тип кредиту: кредит; строк кредиту - 24 тижні; процентна ставка - в день 0,86588198, фіксована; комісія за надання кредиту - 4500,00 грн; загальний розмір наданого кредиту - 30000,00 грн; термін дії договору до 08.06.2022;цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей Кредит є споживчим кредитом. Відповідно до п.3 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту наявну на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів. Даний пункт також містить графік платежів. 04.01.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 422521-КС-003 про надання кредиту від 22 грудня 2021 року, яку підписано електронним підписом позичальника на ім`я « [PERSON] » шляхом використання одноразового ідентифікатора G-9568, про що свідчить п. 16 додаткової угоди (а.с. 32-34). Відповідно до п.1 додаткової угоди кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 04.01.2022 сума неповернутого позичальником кредиту (отриманого відповідно до договору № 422521-КС-003 про надання кредиту від 22 грудня 2021) становить: 30000,00 грн; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить : 3636,64 грн; сума нарахованої та несплаченої комісії становить: 4500,00 грн. Згідно з п.2 додаткової угоди кредитодавець та позичальник домовилися, що з дати укладення додаткової угоди кредит збільшується на 10000,00 грн, та кредитодавець на умовах викладених у договорі збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит, збільшений на 10000,00 грн у строки та на умовах, викладених у договорі. Після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого (відповідно до договору та додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту складатиме 40000,00 грн. Пунктом 3 додаткової угоди передбачається, що на дату укладення додаткової угоди несплачені проценти, а також несплачена комісія вносяться до графіку платежі в (п.6 додаткової угоди) та підлягають сплаті відповідно до графіку платежів. Відповідно до п. 4 додаткової угоди після укладення цієї угоди та збільшення суми кредиту загальна сума отриманого кредиту становить: 40000,00 грн (п.1 та п.2.1 додаткової угоди); орієнтовна реальна річна процентна ставка: 7699,30 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 86348,62 грн; цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; цей кредит є споживчим кредитом. Згідно з п. 5 угоди комісія за зміну умов договору становить 1500,00 грн. У витязі візуальної форми позивач навів послідовність дій клієнта щодо укладення договору про надання кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті www.my.bizpozyka.com (а.с.41-44). Анкета клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційній системі товаристваhttps://bizpozyka.com/) підтверджує, що відповідачкою [PERSON] було надано свої анкетні дані та фінансову інформацію для реєстрації в особистому кабінеті ТОВ «Бізнес позика» (а.с.45). Довідкою, виданою ТОВ ФК «Елаєнс», підтверджено успішно проведений платіж у системі, а саме: дата проведення платежу - 22.12.2021; призначення платежу - «перерахування коштів [PERSON] іпн [NUMBER] згідно договору №422521-КС-003 від 22.12.2021 без ПДВ»; сума платежу - 10000,00 грн; номер картки отримувача - [NUMBER] (а.с. 46). Також довідкою, виданою ТОВ ФК «Елаєнс», підтверджено успішно проведений платіж у системі, а саме: дата проведення платежу - 22.12.2021; призначення платежу - «перерахування коштів [PERSON] іпн [NUMBER] згідно договору №422521-КС-003 від 22.12.2021 без ПДВ»; сума платежу - 20000,00 грн, номер картки отримувача - [NUMBER] (а.с. 47). Згідно зі скріншоту квитанції від 04.01.2021 успішно проведений платіж у системі, а саме: дата проведення платежу - 04.01.2022; призначення платежу - «перерахування коштів [PERSON] іпн [NUMBER] згідно додаткової угоди від 04.01.2022 до кредитного договору №422521-КС-003 від 22.12.2021 без ПДВ»; сума платежу - 10000,00 грн; маска картки: [NUMBER] (а.с. 48). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, виконаним позивачем станом на 13.12.2023, позичальник (відповідачка) [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у сумі 79737,77 грн, яка складається з: заборгованість за наданим кредитом - 38133,25 грн; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 41604,52 (а.с. 12-16). Правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», затверджених наказом директора ТОВ «Бізнес позика» від 03.11.2021 № 25-ОД, передбачено особливості укладення кредитних договорів зі споживачами в електронній формі через ІТС товариства (алгоритм) (а.с.49-68, 69-78). Згідно з довідкою АТ «Ощадбанк» від 01.02.2024 № 46/12-11/2024ВТ, наданої на виконання ухвали суду від 25.01.2024, на ім`я « [PERSON] », РНОКПП [NUMBER] , емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] (а.с.116,121, 138). Відповідно до виписки по картковому рахунку від 02.02.2024 [PERSON] на картковий рахунок [NUMBER] 22.12.2021 відбулося зарахування переказу у розмірі 20 000 грн та 10 000 грн (а.с. 117,123). Згідно з меморіальним ордером від 23.12.2021 № 37042474417 [PERSON] отримала кошти у розмірі 20000,00 грн (а.с. 124). Згідно з меморіальним ордером від 23.12.2021 № 3704249517 [PERSON] отримала кошти у розмірі 10000,00 грн (а.с. 125). Відповідно до виписки по картковому рахунку від 14.03.2024 [PERSON] на її рахунок [NUMBER] відбулося зарахування переказу у розмірі 10000 грн 06.01.2022 (а.с. 139, 140). Згідно з меморіальним ордером від 05.01.2022 № 4578985017 [PERSON] отримала кошти у розмірі 10000, 00 грн (а.с. 141). Застосовані судом норми права Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законом України «Про електронну комерцію». Так, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (тут та надалі - у редакції, чинній станом на дату укладення спірного договору) встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно зі ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно зі статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 (справа № 404/502/18), від 09.09.2020 (справа № 732/670/19) дійшов такого висновку: «Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Договір в спрощеній формі шляхом обміну, наприклад, електронними листами та іншими засобами електронної комунікації, або договір, який укладається шляхом приєднання до нього можна підписати з використанням: Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення». Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України). У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що відповідачкою [PERSON] було укладено з ТОВ «Бізнес позика» договір про надання кредиту в електронній формі, що згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору у письмовій формі. Факт укладення кредитного договору належним чином підтверджено сукупністю доказів, наданих позивачем, у тому числі договором, який підписаний електронним підписом відповідачки шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідає умовам кредитного договору та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідача на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачкою та позивачем не було б укладено. Підписання кредитного договору відповідачкою підтверджується його змістом, який містить усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові; податковий номер; номер паспорта, телефон, номер банківської картки, адреса місця проживання відповідачки тощо. Отже, суд уважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення кредитного договору саме відповідачкою. Також суд уважає доведеним позивачем та не спростованим відповідачкою факт видачі кредиту у загальній сумі 40000,00 грн та зарахування коштів саме у такій сумі на картковий рахунок відповідачки. Доказів повернення відповідачем коштів, отриманих у кредит, матеріали справи не містять. Отже, суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві, та вважає, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору з додержанням письмової форми, визначеної законом, з дотриманням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію», такий договір підписаний відповідачкою шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 цього закону та умовами договору. Відповідачка отримала за кредитним договором грошові кошти у сумі 40000,00 грн шляхом зарахування таких коштів на її банківський рахунок за реквізитами емітованої на її ім`я платіжної банківської картки, що була зазначена нею у реквізитах кредитного договору. Відповідачка своїх заперечень щодо факту отримання кредиту не надала. Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), проценти за користування кредитом тощо. Згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором. Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом матеріали справи не містять. Отже, відповідачка умови кредитного договору порушила та у строки, встановлені умовами кредитного договору, не здійснила вчасне повернення кредиту та нарахованих процентів. Відповідачка наведене у позовній заяві не спростувала, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалася, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або належних доказів на спростування отримання кредиту до суду не надала. Отже суд виснує, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Документи, надані позивачем, а саме: «Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 422521-КС-003 про надання кредиту (а.с. 25-27), «Пропозиція укласти договір (оферта) № 422521-КС-003 про надання кредиту» (а.с. 22-24); «Паспорт споживчого кредиту» (а.с. 17-18); «Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання додаткової угоди до договору № 422521-КС-003 до договору № 422521-КС-003 про надання кредиту від 22.12.2021» (а.с.38-40); «Пропозиція укласти додаткову угоду (оферту) до договору № 422521-КС-003 про надання кредиту від 22 грудня 2021 року» (а.с.35-237); «Паспорт споживчого кредиту» (а.с. 28-31) не містять підписів сторін, у тому числі електронних, та докази ознайомлення з ними відповідачку не надано, тому суд не бере їх до уваги, що не впливає в цілому на висновки суду у даній справі. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2147,20 грн (а.с. 1,2). З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved