Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 04 травня 2005 року і зареєстрованого Городецькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області, актовий запис №7. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2005 року, від шлюбу мають п`ять неповнолітніх дітей, сімейне життя з відповідачем не склалося через різного роду непорозуміння, різні погляди на життя. На протязі тривалого часу сторони шлюбних та сімейних відносин не підтримують. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 02.02.2024. 01.03.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка подала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач надав письмову заяву в якій повністю визнав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалась. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв`язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини. В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач [PERSON] після реєстрації шлюбу змінювала прізвище, і не клопотала про його зміну на дошлюбне, вона може іменуватись цим прізвищем і після розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2-4 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом, місцем проживання особи, фізичної особи, місцем проживання особи, фізичної особи яка не досягла десяти років та у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Судом встановлено, що неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , на момент розгляду справи виповнилось 14 років, у зв`язку з чим він вправі вільно обирати місце проживання. Неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю, і спір з цього приводу між подружжям відсутній. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved