Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 20.03.2024 в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа - приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу у Хмельницькій області Макаренко Тетяна Геннадіївна - відмовлено. Під час розгляду вказаної справи представник відповідача [PERSON] адвокат Бейлик М.Б. до закінчення судових дебатів в порядку ч. 1 ст. 246 ЦПК України повідомив про неможливість подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу. 01.04.2024 представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 20000 гривень за надання правничої допомоги та подав докази на підтвердження вказаних судових витрат. З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне у відповідності з вимогами ч. 3 ст.246 ЦПК України ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце ухвалення додаткового рішення, в судове засідання не з`явились, представник позивача подала заяву про підтримання заявлених вимог та проведення судового засідання без участі сторони позивача, відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги не визнав. Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, ознайомившись з матеріалами поданої заяви, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі щодо судових витрат. П.1 ч.3\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-4 \~ст. 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається із матеріалів справи, професійну правничу допомогу у даній справі відповідачу [PERSON] надавав адвокат Бейлик М.Б.. \~ \~ \~ \~На підтвердження надання правничої допомоги відповідачу [PERSON] в розмірі 20000 грн. адвокатом Бейликом М.Б. надано договір про надання правничої допомоги від 14.09.2023, додаток №1 від 14.09.2023 до договору про надання правничої допомоги від 14.09.2023, акт №1 приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги від 14.09.2023 та додатку №1 від 14.09.2023, звіт про витрачений час на надання правничої допомоги при підготовці до розгляду та розгляді справи №672/1041/23, рахунок-фактуру №25/24 від 25.03.2024. Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміруз урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 357/8277/19 (провадження № 14-65цс22). У вказаних постановах Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. В цій справі представник позивача не зазначила жодних підстав для зменшення розміру витрат, а просто просила в задоволенні заяви відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи складність цієї справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, дотримуючись критерію розумності розміру понесених стороною витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідачки 15000,00 грн на відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved