Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

25 грудня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Євро-реконструкція" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що у зв`язку із несплатою відповідачами коштів по наданню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою їх місця проживання: [ADDRESS] , у них виникла заборгованість, яка станом на 01 листопада 2023 року складає 62 015,17 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/130/24 між суддями від 08 січня 2024 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 11 січня 2024 року. У період з 17 по 19 січня включено суддя була відсутня на роботі через тимчасову непрацездатність. 23 січня 2024 року до суду надійшла інформація з електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА", з якої вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи, що дата народження та ініціали [PERSON] , збігаються із даними відповідача [PERSON] , суд дійшов висновку, що прізвище відповідача [PERSON] було змінено. Ухвалою суду від 24 січня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 29 січня 2024 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 30 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасник и справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копії ухвал про відкриття провадження у справі, копії позовних заяв з додатками та копії заяв про усунення недоліків з додатками двічі направлялися відповідачам на адресу їх місця реєстрації: [ADDRESS] , проте поверталися до суду без вручення адресатам, з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою", "адресат відмовився" та "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, доходить наступного висновку. Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01.06.2012 № 198. [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] даного будинку та є споживачами зазначених послуг. Звертаючись із позовом до суду позивач вказує, що відповідачі у період з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та з серпня 2018 року за отримані послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого у відповідачів станом на 01 листопада 2023 року утворилась заборгованість за надані послуги, а саме - 30 395,70 грн заборгованість за послуги з централізованого опалення та 19 490, 03 грн - заборгованість за послуги з постачання гарячої води. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості, а також 3% річних та інфляційні втрати, через порушення умов та строків внесення оплати за отримання відповідачами послуги. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2015 року № 630, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ (діяв до 1 травня 2019 року), ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (введено в дію з 1 травня 2019 року відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень), п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - «Правил»), п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. 23 липня 2014 року у газеті Хрещатик (№103 (4503)) позивачем розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 6 серпня 2014 року (№ 111 (4511)). Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за №630 (далі - Правила) регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За змістом пунктів 18, 30 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідачами у справі не було подано суду будь-яких заперечень щодо вимог позивача, а також не надано доказів на спростування наявності заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води чи існування такої заборгованості у меншому розмірі ніж визначено позивачем. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідачами не надано суду заперечень щодо наданих/отриманих послуг, відсутність обов`язку щодо сплати коштів за надані послуги, відсутність заборгованості з оплати комунальних послуг чи наявність її в у меншому розмірі, ніж визначено позивачем. Щодо розрахунку заборгованості послуг за гаряче водопостачання у розмірі 19 490, 03 грн, то судом було перевірено вірність нарахування, позивачем було вірно зазначено періоди та суми нарахованої щомісячної заборгованості, які підлягають стягненню, тож суд зазначає, що вимога щодо стягнення заборгованості за постачання гарячої води підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо розрахунку заборгованості за постачання теплової енергії, суд зазначає наступне. Позивач у позовній заяві вказує, що предметом позовних вимог є заборгованість за оплату послуг з постачання теплової енергії за період з січня 2016 року по листопад 2023 року. З розрахунку, долученого до позовної заяви вбачається, що станом на 1 січня 2016 року у відповідачів була наявна заборгованість у розмірі 4294, 22 грн. Поряд з цим, на виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків від 24 січня 2024 року представником позивача суду був наданий розгорнутий розрахунок заборгованості щодо оплати послуг за постачання теплової енергії, з якого вбачається, що заборгованість в розмірі 4294,22 грн виникла за період з жовтня 2014 року по грудень 2015 року включно. Отже, сума боргу нарахована до січня 2016 року, що згідно наданого розрахунку складає 4294,22 грн не підлягає задоволенню, оскільки позивач визначив предметом позову суму заборгованості саме за період з січня 2016 року по листопад 2023 року, тобто період до 1 січня 2016 року не охоплюється позовними вимогами. Таким чином, за перерахунком суду, з урахуванням предмету позову, вимога позивача про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії підлягає частковому задоволенню в розмірі 26101,48 грн. Позивачем також ставиться вимога про стягнення нарахованих у період до 23 лютого 2022 року 3% річних у розмірі 2640,38 грн та інфляційних втрат у розмірі 9489,06 грн, яка підлягає частковому задоволенню із таких правових підстав. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом було здійснено перерахунок 3% річних та інфляційного збільшення боргу за послуги з постачання теплової енергії, враховуючи коригування суми заборгованості, та за підрахунком суду загальний розмір 3% річних та інфляційного збільшення за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопочання складає 6474,07 грн -3% річних та 1924,42 грн - інфляційна складова. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «Євро-Реконструкція» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 53 990,00 грн, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідачів сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2336,67 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial