Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

1. Короткий зміст пред`явленого позову. В серпні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 22 січня 2005 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі [PERSON] набув у власність автомобіль марки Mercedes-Benz Truck, 2013 року випуску, номерний знак [NUMBER] , та грошові кошти, розміщені на рахунках у банківських установах США. В свою чергу, [PERSON] набула наступне майно: земельну ділянку площею 0,0785 га з кадастровим номером 3221281201:01:095:0020 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується в [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0797 га з кадастровим номером 3221281201:01:095:0021 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується в [ADDRESS] ; частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та частину земельної ділянки площею 0,0776 га з кадастровим номером 3210500000:09:006:0022 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується в [ADDRESS] . Вказана частина житлового будинку та частина земельної ділянки, які розташовується під житловим будинком, були придбані [PERSON] за рахунок її особистих коштів, отриманих від продажу квартири в м. Києві. Участь [PERSON] у придбанні вказаного нерухомого майна становить 43749 гривень 13 копійок, тому його частка є незначною та виділити її в натурі неможливо. Крім цього, під час вирішення питання щодо поділу майна [PERSON] просила врахувати стан здоров`я дітей. [PERSON] , [INFO] , має встановлений діагноз: бронхіальна астма, середньоважкий перебіг, алергічний риніт, гіпоплазія щитовидної залози, та [PERSON] , [INFO] , - підковоподібна нирка. Тому [PERSON] просила визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме: частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та частину земельної ділянки площею 0,0776 га з кадастровим номером 3210500000:09:006:0022 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується в [ADDRESS] ; земельні ділянки площею 0,0785 га з кадастровим номером 3221281201:01:095:0020 та площею 0,0797 га з кадастровим номером 3221281201:01:095:0021, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовуються в [ADDRESS] . В свою чергу, за [PERSON] визнати право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz Truck, 2013 року випуску, номерний знак [NUMBER] . 2. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.128-129). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2024 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] був повернути відповідачу (а.с.197-198). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів та зупинення провадження у справі, а також в клопотанні про звернення з судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу іноземної держави (а.с.238-241). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.242). 3. Ставлення сторін до пред`явленого позову. Позивач та її представник [PERSON] підтримали позов та наполягали на його задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти пред`явленого позову та просив суд відмовити в його задоволенні. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 22 січня 2005 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.15). Від шлюбу у сторін народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.16,17). 05 лютого 2008 року [PERSON] придбала дві земельні ділянки відповідно площею 0,0785 га з кадастровим номером 3221281201:01:095:0020, та площею 0,0797 га з кадастровим номером 3221281201:01:095:0021 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовуються в [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копіями договорів купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчених приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Попович Л.С., зареєстрованих реєстрі за №429 та №434 (а.с.22,23). 26 листопада 2018 року на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Кузьміченко О.А., зареєстрованого в реєстрі за №2573, [PERSON] придбала частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] (а.с.27-28, 29). В той самий день [PERSON] також придбала частку земельної ділянки площею 0,0776 га з кадастровим номером 3210500000:09:006:0022, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується в [ADDRESS] (а.с.30-31, 32). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, врегульовані гл.7 «Право особистої приватної власності дружини та чоловіка», гл.8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. норми матеріального права. Згідно з п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної\~сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18) зроблено висновок, що у статті 60\~СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. За змістом ч.1 ст.71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п.63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18 (провадження №12-204гс19) судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. 5.2. норми процесуального права. За правилами ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з\~ч.1,\~ч.2\~ст.13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що земельні ділянки відповідно площею 0,0785 га з кадастровим номером 3221281201:01:095:0020, та площею 0,0797 га з кадастровим номером 3221281201:01:095:0021 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовуються в [ADDRESS] , були набуті [PERSON] в період перебування у шлюбі з [PERSON] . Тому, вказане нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності сторін по справі, що у повній мірі узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18). З цих підстав, вказані об`єкти нерухомого майна належать сторонам по справі на\~праві спільної\~сумісної власності та за ними належить визнати право власності по частці вказаного майна. До вказаного висновку суд прийшов виходячи з того, що судом не встановлено підстав для відступлення від засад рівності часток щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, зокрема шляхом визнання права власності на спірні земельні ділянки за [PERSON] в інтересах дітей для підтримання їх здоров`я. З медичних довідок (а.с.107,108) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , встановлений діагноз: бронхіальна астма, середньоважкий перебіг, алергічний риніт, гіпоплазія щитовидної залози. Тоді як [PERSON] , [INFO] , встановлений діагноз: підковоподібна нирка, рекомендовано динамічне спостереження. В той же час, суд звертає увагу на ту обставину, що [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття та не є дитиною у розумінні Закону України «Про охорону дитинства». Крім цього, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , внаслідок встановленого йому діагнозу потребує постійного лікування. До того ж позивач не позбавлена можливості пред`явити до [PERSON] позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням сина. Встановлено, що частка житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] та частка земельної ділянки площею 0,0776 га з кадастровим номером 3210500000:09:006:0022, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується в [ADDRESS] , також були придбані [PERSON] в період перебування у шлюбі з [PERSON] . Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказала на те, що вказані частка в житловому будинку та частка в земельній ділянці були придбані нею за її особисті кошти, отримані від продажу частини квартири. На підтвердження цієї обставини [PERSON] надано копію договору купівлі-продажу від 26 листопада 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Первушиною Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №3596 (а.с.24-25). За умовами якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відчужили належну їм на праві спільної часткової власності квартиру [ADDRESS] на користь [PERSON] за ціною у розмірі 1155417 гривень. Таким чином, продаж частки позивача у вказаній квартирі було вчинено за ціною у розмірі 288854 гривень 25 копійок. В той же час, за твердженням позивача житловий будинок та земельна ділянка були придбані відповідно за ціною у розмірі 1397500 гривень та 107910 гривень. Різниця у вартості продажу квартири та придбання житлового будинку з земельною ділянкою у розмірі 349993 гривень була сплачена кожним із співвласників у розмірі по 87498 гривень 25 копійок, тобто по частині (1397500+107910) 1155417). Тобто відповідачем у придбання спірного житлового будинку та земельної ділянки було вкладено 43749 гривень 13 копійок (87498,25 : 2), а позивачем 332603 гривень 37 копійок. Проте, суд об`єктивно позбавлений можливості перевірити вищевказані твердження позивача. В матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки за ціною у розмірі 107910 гривень. Водночас, копія договору купівлі-продажу житлового будинку надана позивачем не в повному обсязі, зокрема відсутній другий аркуш договору, який би містив пункт договору з ціною та порядком проведення розрахунків. Тому вказані твердження позивача та наведені розрахунки щодо участі відповідача у придбанні спірного нерухомого майна є виключно припущеннями та не знайшли свого підтвердження належними доказами. За таких обставин частки сторін по справі у спірному житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також у земельній ділянці, є рівними та становить по 1/8 частині. З копій документів, наданих позивачем (а.с.20) та представником відповідача [PERSON] (а.с.226-227) вбачається, що вказані письмові докази стосуються спірного автомобіля марки Mercedes-Benz Truck, 2013 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Водночас, вказані письмові докази викладені іноземною мовою та не містять перекладу на українську мову, засвідченого належним чином, що унеможливлює встановлення судом змісту такого документу.\~З огляду\~на це,\~вказані письмові\~докази є\~неналежними у\~розумінні положення\~ч.1\~ст.77\~ЦПК України. Тому в задоволенні позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на даний автомобіль слід відмовити. Водночас, задля забезпечення юридичної визначеності, уникнення обставин, які перешкоджатимуть виконанню судового рішення, а також запобігання виникнення нового судового спору, суд вважає за допустиме визнати також за [PERSON] право власності на частку у спірному нерухомому майні. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжних інструкцій від 09 серпня 2023 року та від 28 серпня 2023 року (а.с.1, 126), вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 11559 гривень 71 копійки (а.с.44,45). Пред`явлений нею позов задоволений частково. Тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 5779 гривень 85 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial