Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

1.Виклад заяв сторін про суті спору 03 січня 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у якій просила суд: - визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонової) Олени Миколаївни від 10.11.2021 №16162 про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 24141, 68 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»; - стягнути з відповідача понесені судові витрати; - витребувати у відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» оригінали усіх наявних у нього документів, які підтверджують право на стягнення із [PERSON] заборгованості в сумі 24 411, 68 грн; оригінали усіх наявних у нього документів, наданих ним приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазоновій) Олені Миколаївні для вчинення виконавчого напису від 10.11.2021 №16162 про стягнення із [PERSON] заборгованості у сумі 24141, 68 грн; - витребувати у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича належним чином завірену копію виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонової) Олени Миколаївни від 10.11.2021 №16162 про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 24141, 68 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»; належним чином завірені копії усіх постанов приватного виконавця по виконавчому провадженню ВП № [NUMBER] від 05.01.2022 відносно боржника [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ); - витребувати від Київського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірені копії усіх наявних в архіві документів (нотаріальні справи), пов`язаних з виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонової) Олени Миколаївни від 10.11.2021 №16162, про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 24141, 68 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимоги, за якими вчинено виконавчий напис, не є безспірними та оспорюваний виконавчий напис виданий з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Оскільки позивач жодних вимог від відповідача не отримував, кредитний договір, який наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був підписаний та посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Разом з позовною заявою до суду надійшла заява позивачки [PERSON] про забезпечення позову, у якій позивачка просила у порядку забезпечення позову зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коваленко (Сазонової) Олени Миколаївни від 10.11.2021 №16162 про стягнення із [PERSON] заборгованості в сумі 24 141,68 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». 2. Рух справи у суді Ухвалою суду від 04.01.2024 задоволено заяву позивачки [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № [NUMBER], відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса (реєстровий № 16162), вчиненого 10.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, до закінчення судового розгляду справи. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та призначено судове засідання на 27 лютого 2024 року. Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів. На підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК України витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича копії матеріалів виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса (реєстровий № 16162), вчиненого 10.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 24 141,68 грн. 16 січня 2024 року, на виконання ухвали від 04 січня 2024 року, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем через систему «Електронний суд» надано копії матеріалів виконавчого провадження № [NUMBER]. 26 лютого 2024 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Галушком Сергієм Станіславовичем подано заяву про заміну неналежного відповідача. Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року заяву представника позивачки - адвоката Галушка Сергія Станіславовича про заміну неналежного відповідача - задоволено. Замінено відповідача по справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на належного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс». Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Судове засідання відкладено на 04 квітня 2024 року. 26 березня 2024 року на адресу Козельщинського районного суду від відповідача ТОВ «Дебт Форс» надійшов відзив на позовну заяву разом із клопотанням про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву відмовлено, відзив на позовну заяву відповідача ТОВ «Дебт Форс» залишено без розгляду. Справу розглянуто 04.04.2024 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі наявних у справі матеріалів. 3.Фактичні обставини справи, встановлені судом 10.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №16162, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 1335651971301227 від 19.11.2013, укладеного між ПАТ «Фідобанк» (правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал») та [PERSON] , [INFO] (а.с. 35-36). Згідно з виконавчим написом правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Фідобанк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «ВЕНДОР» на підставі договору №2 про відступлення права вимоги від 06.06.2014, яке уступило отримані права та обов`язки товариству з обмеженою відповідальністю «Профіт Кредит» на підставі договору №25122019-ВР/ПК про відступлення права вимоги від 25.12.2019, яке уступило отримані права та обов`язки Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на підставі договору №11-12/20 про відступлення прав вимоги від 11.12.2020. Виконавчим написом нотаріуса запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» та стягнути з [PERSON] за період з 11.12.2020 по 19.10.2021 заборгованість за кредитним договором від 19.11.2013 № 1335651971301227 у розмірі 23 641,68 гривень, з яких - заборгованість за процентами та комісією за період з 11.12.2020 по 19.10.2021 - 6479,21 грн; - заборгованість за сумою кредиту за період з 11.12.2020 по 19.10.2021 - 17 162,47 грн. Вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус посилалася на статті 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», главу 16 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року №296/5 та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - ПКМУ № 1172 або Перелік). Матеріали справи містять копію договору №1335651971301227 про надання споживчого кредиту, який укладений 19.11.2013 між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] (далі - кредитний договір) та відповідно до якого сума кредиту складає 17 162,47 грн зі строком кредитування від 6 до 36 місяців днів, остаточний термін повернення кредиту 18.11.2016 (а.с.33-34). Докази нотаріального посвідчення кредитного договору від 19 листопада 2013 року №1335651971301227 матеріали справи не містять та відповідачем, третьою особою не надано. 26.11.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича зі заявою про примусове виконання вище вказаного виконавчого напису (а.с.31). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. від 05.01.2022 відкрито виконавче провадження №68048990 з примусового стягнення з позивачки суми боргу за вищевказаним виконавчим написом (а.с. 37-38). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. від 17.11.2023 зупинено вчинення виконавчих дій за виконавчим написом у зв`язку зі зверненням ТОВ «Дебт Форс» до суду зі заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.(а.с. 66-67). Ухвалою Козельщинського районного суду від 11 грудня 2023 року замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому провадженні № [NUMBER] по виконанню виконавчого напису № 16162 від 10 листопада 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення заборгованості з [PERSON] , що виникла за договором про надання кредиту № 1335651971301227 від 19.11.2013 (а.с. 68-70). З цієї ж ухвали суду вбачається, що 08 лютого 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено Договір № 08-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого права вимоги за кредитним договором № 133565197130122 7 з усіма додатками та додатковими угодами перейшли до нового кредитора, а саме: ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС». 09 травня 2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено Договір № 09-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого права вимоги за кредитним договором № 1335651971301227 з усіма додатками та додатковими угодами перейшли до нового кредитора, а саме: ТОВ «ДЕБТ ФОРС». 14.12.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. було поновлено вчинення виконавчих дій у ВП [NUMBER] (а.с.71-72). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. від 17.11.2023 про заміну сторони виконавчого провадження № [NUMBER] замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» правонаступником ТОВ « Дебт Форс» (а.с. 73-74). 4. Норми права та висновки Верховного Суду, які застосував суд За ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ч. 1 - ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами)… Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Відповідно до п. 2 глави 12, п. 5.1, 5.2, п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (у редакції станом на дату вчинення спірного виконавчого напису), виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Згідно з пп. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (у редакції, чинній станом на дату вчинення спірного виконавчого напису), нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно належать до документів, за якими допускається стягнення заборгованості у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчих написів нотаріусів, й для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Саме така правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 204/4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц. Також у постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц Верховний суд зазначив, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу. Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами). Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 КПК України). У відповідності до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як уже зазначалось вище, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У свою чергу, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яке затверджено Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 (надалі - Перелік) (у редакції, чинній станом на дату вчинення спірного виконавчого напису), одним з таких документів був кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний п. 2 Переліку внесено (доповнено) згідно з Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 вищевказану постанову КМУ від 26.11.2014 № 662 визнано незаконною та нечинною (http://reyestr.court.gov.ua/Review/65037659). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 вищевказана постанова суду залишена без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено у перегляді даної ухвали ВАСУ. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. 5.Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Матеріали справи містять належні та достатні докази на підтвердження факту існування кредитних відносин між позивачкою та Публічним акціонерним товариством «Фідобанк», а також докази набуття права вимоги відповідачем ТОВ «Дебт Форс» до позивачки на підставі договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Разом з тим договір про надання споживчого кредиту від 19.11.2013 № 1335651971301227, який був укладений між ПАТ «Фідобанк»» та [PERSON] , копія якого міститься в матеріалах справи, нотаріально не посвідчувався. Станом на 10 листопада 2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису, правової норми, яка б дозволяла вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, укладених в електронній формі чи у простій письмовій формі, не посвідчених нотаріально, не існувало, оскільки положення Переліку в частині документів, що підтверджують безспірність вимог за кредитними договорами, визнані незаконними у судовому порядку. Відповідачем не надано доказів нотаріального посвідчення кредитного договору, на якому було вчинено виконавчий напис. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такі висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/10374/17 (постанова від 21 вересня 2021 року). Закон дозволяє укладати кредитні договори у простій письмовій (електронній) формі, але не дозволяє у такому випадку кредитору та нотаріусу здійснювати вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, що нотаріально не посвідчувалися. Не маючи правових підстав для вчинення виконавчого напису, нотаріус права на його вчинення не мав. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі положення нормативно-правового акту, який станом на дату вчинення виконавчого напису був нечинним та скасованим судом. Відтак, суд визнає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, і задовольняє позов повністю. 6.Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 1211,20 грн. З врахуванням того, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивачки у сумі 1211,20 грн. Доказів на підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу у порядку та у строки, встановлені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, не надано, тому суд не здійснює розподіл витрат на професійну правничу допомогу та клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved