Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Трун О.В., з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з 07.02.2019 року по 15.01.2020 року. При звільненні підприємство не провело з позивачем повний остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, як це передбачено ст. 116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 18 вересня 2023 року (справа № 235/195/23) стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» ЄДРПОУ 32281519) на користь [PERSON] суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 41151 гривень 32 копійки. 25 жовтня 2023 року рішення суду в примусовому порядку виконано в повному обсязі. Зазначає, що в даному випадку стягненню підлягає компенсація втрати частини заробітку у розмірі 21209,52 грн, та просить стягнути її з відповідача на його користь. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26.12.2023 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 25.01.2024 року. \~ \~ \~ \~18.01.2024 року до суду надійшла уточнена позовна заява в якій позивая, враховуючи відомості про помісячний розмір заборгованості, наданий відповідачем, визначає компенсацію в розмірі 21228,43 гривень. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 25.01.2024 року прийнято уточнену позовну заяву та вікладено судове засіданння. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідач заявлені позовні вимоги не визнає, вважає їх такими, що порушують його права та законні інтереси, з наступних підстав. Відповідно до рішення Красноармійського міськрайооного суду від 18.09.2023 року справа № 235/195/23/23, з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] стягнуто нараховану, але невиплачену заробітну плату у розмірі 41151,32 гривень, сума зазначена з урахуванням відрахувань і податків. Судове рішення виконано 25.10.2023 р., що не заперечує і сам позивач. Системний аналіз положень\~Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків ї виплати»\~та Порядку проведення грошової компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого\~постановою КМУ від 21.02.2001 № 159, дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі заробітної плати) та виплата нарахованих доходів (при цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати суми доходу). Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19, від 16.04.2020 у справі № 200/11292/19-а. Представник відповідача не погоджується з позицією позивача, оскільки згідно зі\~ст.1 Закону України «Про оплату праці»\~заробітна плата\~це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, а позивач був звільнений. Крім того, відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону\~України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»\~дію\~Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~на 2023 рік зупинено, тому у 2023 році не проводиться нарахування сум індексації, які визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого\~постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078\~з відповідними змінами, роз`ясненнями Мінсоцполітики. Остаточна сума компенсації відповідно до приписів законодавства підлягає розрахунку на день виплати боргу та не залежить від дати ухвалення судового рішення. Для проведення розрахунку слід брати доходи громадян України, які не мають разового характеру. Однак, виходячи з даних, зазначених у позовній заяві, де розрахунок розміру компенсації втрати частини заробітку проведено самим позивачем, не мають доказового значення, так як позивачем обраний неналежний спосіб захисту своїх прав, що є підставою для відмови в цій частині позовних вимог. Тобто, виходячи із вищевикладеного вбачається, що розмір компенсації втрати частини заробітку є значно завищеним та алгоритм її розрахунку суперечить нормам чинного законодавства, а тому вимоги щодо стягнення компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати підлягають відмові у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача просить суд у позовних вимогах відмовити. \~ \~ \~ \~Позивач та його представник до судового засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача, у зв`язку з неможливістю представника ТОВ «Краснолиманське» бути присутнім на даному судовому засіданні через оголошений та введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №64/2022, просить суд розглянути справу без участі представника відповідача та винести рішення по суті справи, у відповідності до норм чинного законодавства. Частиною 2\~статті 247\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ [PERSON] перебував з ТОВ «Краснолиманське» у трудових відносинах з 07.02.2019 року по 15.01.2020 року. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 18.09.2023 року було стягнуто на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 41151 гривень 32 копійок, сума з урахуванням відрахувань і податків. Позивач зазначає, що остаточний розрахунок з ним був проведений 25.10.2023 року, що не заперечується представником відповідача. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України\~передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1\~ст.1 Закону України «Про оплату праці»\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч.1\~ст.\~21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Нормами ч. 1\~ст.24 Закону України «Про оплату праці»\~встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні положення має ч.1\~ст.115 КЗпП України. Згідно зі\~ст.34 Закону України «Про оплату праці»\~компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтею 1Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). У\~ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення). Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське» № 24 від 08.01.2024 заборгованість з виплати заробітної плати виникла за період з грудень 2019 року по січень 2020 року та становила 41151,32 грн - сума заборгованості після утримань всіх обов`язкових податків та зборів. Заборгованість у сумі 41151,32 гривень стягнуто у жовтні 2023 року. Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача як роботодавця на свою користь як працівника компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до\~ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»). Відповідно до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Заборгованість утворилась у грудні 2019 року, виплачена у жовтні 2023 року. Позивач в уточненій позовній заяві просив стягнути компенсацію в розмірі 21228,43 гривень. Суд, перевіривши розрахунок, приходить до висновку, що стягненню підлягає компенсація втрати частини заробітку в розмірі 21228,43 гривень. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Посилання відповідача на зупинення на 2023 рік відповідно до п.3\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»\~дії\~Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~суд знаходить безпідставним, оскільки даним законом регулюється саме порядок індексації грошових доходів населення, тоді як позивач просить стягнути з роботодавця компенсацію втрати частини ним заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати. Згідно з ч.6\~ст.141 ЦПК України\~у зв`язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved