Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 48\~627 грн. 32 коп., з яких: за прокат автомобіля - 17 750 грн., вартість матеріального збитку -30\~877 грн. 32 коп.; а також відшкодування за спричинену моральну шкоду у розмірі 10\~000 грн. (з урахуванням заяви про усунення недоліків). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 липня 2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено публічний договір прокату автомобіля. Цього ж дня, [PERSON] отримав автомобіль марки «HYUNDAI SONATA», 2015 року випуску, оранжевого кольору, д.н.з. [NUMBER] . На момент передачі автомобіля загальний пробіг автомобіля складав 163 263 км. За умовами договору наймодавець передає клієнту в строкове платне користування на умовах цього договору транспортний засіб - автомобіль для задоволення власних потреб чи будь-яких інших потреб, в тому числі, для здійснення перевезення пасажирів. При переданні автомобіля у користування клієнту сторони складають акт прийому-передачі автомобіля та додаткове обладнання до нього, який є додатком №1 до цього договору і є невід`ємною частиною договору. При поверненні автомобіля наймодавцю сторони підписують акт прийому-передачі автомобіля разом з додатковим обладнанням, що надавалося разом з автомобілем. Клієнт повинен повернути автомобіль в день, час та місце визначені актом приймання передачі автомобіля, який має бути повернено в належному технічному стані, який відповідає стану на момент його передачі в прокат з урахуванням нормального його зносу з пробігом, який дозволено умовами цього договору. При поверненні автомобіля наймодавцеві він повинен бути у належному стані з врахуванням нормального зносу, тобто, тим рівнем зносу, який мав би місце незалежно від того, хто здійснює користування автомобілем. Плата за прокат автомобіля визначається наймодавцем та становить 450 грн. за кожен день користування автомобілем. Відповідачем було отримано вказаний автомобіль, проте, умови договору ним не виконувалися належним чином. [PERSON] , використовуючи автомобіль позивача, навмисно не сплатив плату за прокат автомобіля за 35 днів (35х450= 17 750 грн., де 35 - це кількість днів, 450 плата за прокат автомобіля за кожен день користування автомобілем), в загальній сумі 17 750 грн. Крім цього, відповідач здійснив дорожньо-транспортну пригоду, побив навмисно автомобіль та залишив його, не повідомивши позивача , а також його представника про вчинення дорожньо-транспортної пригоди та пошкоджений ним автомобіль. Відповідач здійснив втечу після дорожньо-транспортної пригоди та залишив автомобіль без охорони, не повідомив позивача про залишення пошкодженого, побитого автомобіля позивача, з метою не нести матеріальної відповідальності та не сплачувати вартість його ремонту, чим наніс позивачу матеріальну і моральну шкоду. Відповідно до звіту № 0153 «Про оцінку транспортного засобу» легкового автомобіля Hyundai марки Sonata, реєстраційний номер, д.н.з. [NUMBER] , виконаного оцінювачем ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку складає 30\~877 грн. 32 коп. З цього приводу представник позивача [PERSON] звертався щодо протиправних дій відповідачем [PERSON] , однак, працівники поліції відмовили в порушенні кримінального провадження, притягнення відповідача до відповідальності та послалися на необхідність звернення до суду для відшкодування [PERSON] завданих збитків. Крім цього, відповідачем заподіяно позивачу моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яку позивач отримав внаслідок протиправної поведінки відповідача, неотримання коштів, заробітку, доходу, навмисним пошкодженням відповідачем автомобіля позивача, що призвело до його ремонту, додаткових витрат, втрати вигоди. Відповідачу направлялася рекомендованим листом з повідомленням, а також вручалися наручно заяви позивача про сплату заборгованості, однак, відповідач не сплачує кошти. [PERSON] шахрайським шляхом отримав автомобіль позивача, який використовував для своїх власних потреб та, пошкодивши його в дорожньо-транспортній пригоді, навмисно про вказане не повідомив та не здійснив його ремонт, a залишив в не охоронюваній зоні та не повернув навмисно позивачу кошти за користування автомобілем та нанесення шкоди. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2022 року у складі судді Ковальчук Л.М. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи від 10 жовтня 2023 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10 жовтня 2023 року справу призначено судді Фінагеєвій І.О. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року прийнято справу до провадження та призначено судове засідання. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату час та місце слухання справи сповіщені належним чином, представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 31 липня 2021 року між ФОП [PERSON] , та [PERSON] укладено публічний договір прокату автомобіля, за умовами якого наймодавець передає клієнту в строкове платне користування на умовах цього договору транспортний засіб автомобіль для задоволення власних потреб чи будь-яких інших потреб (а.с.8). 31 липня 2021 року підписано акт прийому-передачі автомобілів, який є Додатком №1 до публічного договору прокату автомобілів, [PERSON] отримав автомобіль марки «HYUNDAI SONATA», 2015 року випуску, оранжевого кольору, реєстраційний номер, д.н.з. [NUMBER] , (на момент передачі автомобіля загальний пробіг автомобіля складав 163263 км.), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс, трекер, 1 ключ, газове обладнання, публічний договір прокату автомобіля, акт прийому-передачі автомобіля та інше. 27 серпня 2021 року [PERSON] було вчинено дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої пошкоджено автомобіль [PERSON] . Відповідно до звіту № 0153 «Про оцінку транспортного засобу» легкового автомобіля Hyundai марки Sonata, д.н.з. [NUMBER] , виконаного оцінювачем ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку складає 30\~877 грн. 32 коп. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 787 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Однією із особливих рис договору прокату є те, що об`єктом договору прокату може бути лише рухома річ,\~крім транспортних засобів, щодо яких ЦК України містить окремі положення. Як правило, об`єкт договору прокату використовується для задоволення побутових невиробничих потреб. Отже, найм (оренда) транспортного засобу виділяється в окремий різновид договору найму, виходячи із особливостей його об`єкта, яким є повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо (частина перша статті 798 ЦК України). У частині другій статті 799 ЦК України визначено, що\~договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до статті 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Частиною першою статті 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, встановивши, що сторонами не дотримано вимоги закону про нотаріальне посвідчення публічного договору прокату автомобіля від 31 липня 2021 року, суд приходить до висновку, що цей договір не створює для сторін договору прав і обов`язків та кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно з частиною другою статті 216 ЦК України якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Оскільки транспортний засіб був переданий відповідачу на підставі нікчемного правочину, суд приходить до висновку, що він на підставі ст. 216 ЦК України повинен відшкодувати позивачу збитки, завдані пошкодженням автомобіля Hyundai марки Sonata, д.н.з. [NUMBER] . Заборгованість в розмірі 17 750 грн. за прокат автомобіля не підлягає стягненню, оскільки укладений між сторонами договір є нікчемним, а, відтак, не створює юридичних наслідків, зокрема, оплати за ним. У той же час, згідно зі ст. 1166\~ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також\~шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідач своїми протиправними діями, пошкодивши автомобіль позивача, завдав останньому майнову шкоду, яка згідно звіту «Про оцінку транспортного засобу» складає 30\~877 грн. 32 коп., а відтак, підлягає відшкодуванню [PERSON] [PERSON] . Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Частинами 1-3 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди. Отже, суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача. У зв`язку з зазначеним, [PERSON] має право на відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем внаслідок пошкодження майна. Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, їх характер, тривалість і обсяг, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд задовольняє частково і приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 гривень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог а саме у розмірі 605 грн 36 коп (61 %).

Outcome: partial