Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позивач [PERSON] посилається на те, що від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] та народилася донька [PERSON] [INFO] . Зазначає, що донька [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а син [PERSON] проживає з відповідачем за домовленістю сторін. Вказує, що фактично спору з приводу аліментів між сторонами немає і вони попередньо домовилися з відповідачем, що на утримання доньки, яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, відповідач буде сплачувати аліменти у розмірі від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а грошові кошти на утримання сина, який після розірвання шлюбу буде тимчасово проживати з відповідачем до закінчення навчання у ліцеї, відповідач буде виділяти сам, однак позивач все ж вирішила подати позовну заяву про стягнення аліментів на дитину. Відтак, просить стягнути аліменти на дитину щомісячно в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 100% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. 19.03.2024 ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав на подачу заяв по суті справи. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату та час була належним чином повідомлена. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, зазначила що сторони перебували у шлюбі, донька наразі проживає з позивачем, син проживає з відповідачем. Відповідач з лютого 2024 року взагалі припинив виділяти кошти на утримання доньки, яка проживає з позивачем, через що у останньої склалися складні матеріальні обставини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає спору немає, він утримує доньку, забезпечує необхідним, купує речі, всі вихідні дні проводить разом із ним. Представники відповідача у судовому засіданні підтримали відзив на позовну заяву, просили суд відмовити у задоволенні позову. Підтвердили факт проживання сина з відповідачем, доньки з позивачем, зазначають що відповідач утримує сина в повному обсязі, також надавав грошові кошти і на утримання доньки, зокрема забезпечує одягом, просили відмовити у задоволенні позову. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що у сторін є діти: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 лютого 2024 року, син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 лютого 2024 року. (а.с.6- 7) Із договору оренди житлового приміщення від 01.03.2024 року вбачається, що позивач орендує квартиру за адресою [ADDRESS] та фактично проживає за вказаною адресою . (а.с. 13). Із витягів з реєстру територіальної громади від 21.03.2024 вбачається, що діти сторін офіційно зареєстровані за адресою [ADDRESS] . (а.с. 42-43) Із довідки та характеристики, виданої Катюжанським опорним ліцеєм Димерської селищної ради від 21.03.2024 № 64 вбачається, що відповідач офіційно працює в Катюжанському опорному ліцеї Димерської селищної ради вчителем інформатики з навантаженням повної тарифної ставки в розмірі 9000,42 грн з 23.10.2023 та позитивно характеризується. (а.с.45-46) Із характеристики, виданої Димерською селищною радою від 25.03.2024 №196/2223 вбачається, що відповідач позитивно характеризується за місцем проживання.(а.с.47) Із довідок, виданих ТОВ «Софіївсько-Борщагівський заклад дошкільної освіти «Софія» від 09.04.2024 року №03-25/01 вбачається, що позивач офіційно працює в вихователем та отримує заробітну плату в розмірі 8654,25грн. (а.с. 61-62) Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони мають дітей, донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, син проживає з батьком та знаходиться на утриманні батька. Ці обставини підтверджені сторонами в суді. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що передбачено\~ст. 81 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно зі ст. ст.\~180,\~181 СК України\~\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовна вимога позивача про стягнення аліментів в розмірі не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не ґрунтується на вимогах закону. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Посилання представників\~відповідача та\~відповідача про\~відсутність спору,\~оскільки \~відповідачем утримується\~ друга\~дитина \~син,\~який проживає\~з ним,\~а також\~добровільного \~забезпечення доньки\~шляхом придбання\~речей,\~на підставі\~чого необхідно\~відмовити у\~задоволенні позову,\~суд не\~приймає,\~оскільки \~ці обставини\~не впливають\~на право\~звернення \~до суду\~із вказаним\~позовом про\~ стягнення\~ аліментів за рішенням суду, що є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, не позбавляє обов`язку утримувати дитину незалежно від надання добровільної допомоги. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання доньки, підлягає задоволенню частково, а саме стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на рахунок держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial