Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

05 березня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким: зменшити розмір аліментів, які виплачуються [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , та стягнути з позивача аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у сумі 1598 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з 11 серпня 2001 року позивач перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] , який було зареєстровано у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 647. Під час шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 28.04.2023 року шлюб було розірвано. 06.06.2023 року між позивачем та відповідачкою було укладено Договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Н.А., зареєстровано в реєстрі за №271. Пунктом 2 Договору про сплату аліментів на дитину передбачено, що [PERSON] зобов`язаний сплачувати [PERSON] (матері дитини) аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 10000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що в теперішній час його матеріальне становище змінилося та зазначений розмір аліментів для нього є надмірним. На час укладання Договору (червень 2023) позивач постійно працював у ТОВ "ФТД-Ригейл", де отримував заробітну плату. Але з вересня 2023 року його було звільнено з ТОВ "ФТД- Ритейл", та до теперішнього часу він не працевлаштований, та будь-якого стабільного доходу з серпня 2023 року не отримує, має тільки мінливий незначний дохід, який не може надати йому змогу платити таку суму аліментів, що підтверджується довідкою про доходи від 21.02.2024 року. Крім того, позивач зазначає, що вступив на навчання у Національний Університет «Одеська політехніка», та з вересня 2023 року є студентом 1 курсу другого магістерського рівня денної форми навчання, що підтверджується довідкою №1 18/064 від 22.09.2023 року. Також, 20.09.2023 року позивач одружився з [PERSON] , з якою у них є спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що в теперішній час, крім неповнолітньої доньки [PERSON] , у нього на утриманні знаходиться ще малолітній син [PERSON] та двоє дітей його дружини [PERSON] від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З урахуванням зміни сімейного та матеріального становища позивача після укладання Договору про сплату аліментів на дитину, у нього немає можливості сплачувати [PERSON] суму 10 000 гривень на утримання дитини [PERSON] . Позивач стверджує, що ця сума для нього є занадто великою. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 06.03.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. 11 квітня 2024 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав через систему «Електронний суд» Відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що з наведеними у позовній заяві вимогами відповідач повністю не згодна та просить Суд у задоволені позовних вимог відмовити. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначав, що народження сина [PERSON] , яке відбулося через 14 діб після укладення Договору, новий шлюб з матір`ю новонародженої дитини, який укладено через 3 місяця після укладення Договору та вступ до вищого навчального закладу - факти, які свідчать, що на момент укладання Договору позивач міг їх передбачити та більш того саме власні дії позивача призвели до зазначених обставин. Представник відповідача зазначає, що позивачем не наведено непередбачуваних обставин які б дали підстави для зміни умов договору. Посилання про наявність дітей від попереднього шлюбу [PERSON] не можуть братися до уваги, оскільки вони мають батька, на якого покладено обов`язок по утриманню [PERSON] та [PERSON] . Будь-якого доказу про усиновлення зазначених осіб позивачем не надано. Також зазначав, що відповідно до пункту 16 Договору, всі зміни та доповнення до цього договору укладаються за взаємною згодою сторін та підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, що кореспондується зі ст. 651 ЦК України. Однак з боку позивача не надходило жодної пропозиції про зміну Договору про сплату аліментів на дитину, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №271. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав вимоги позову та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Додатково повідомив, що після розірвання шлюбу з відповідачем, йому на праві власності,належали дві однокімнатні квартири, в одній з яких він проживав зі своєю новою родиною, а іншу - здавав в оренду. Кошти, отримані за договором оренди, позивач використовував в якості сплати аліментів відповідачу на утримання дитини. Однак, в подальшому, позивач вирішив покращити свої житлові умови, у зв`язку з народженням сина - [PERSON] та проживанням разом з ним дружини та двох її дітей від попереднього шлюбу. Оскільки в однокімнатній квартирі було замало місця для п`яти осіб, позивач продав квартиру, яку раніше здавав в оренду. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні, заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених у Відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 647. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 28.04.2023 року по цивільній справі №947/5741/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Під час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . 06.06.2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Н.А., зареєстровано в реєстрі за №271. Відповідно до п.2 Договору, у зв`язку з тим що дитина проживає разом із Матір`ю - [PERSON] , Батько - [PERSON] , за домовленістю Сторін, зобов`язується сплачувати Матері аліменти на утримання Дитини в національній валюті України - гривня в сумі - 10000 (десять тисяч) гривень щомісячно не пізніше десятого числа поточного місяця, на протязі усього наступного часу до досягнення дитиною повноліття. [INFO] у позивача народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.16). Згідно копії трудової книжки, 08.08.2023 року, позивач звільнений за угодою сторін з посади заступника начальника відділу охорони підприємства ТОВ «ФТД-Ригейл» (а.с. 17). 20.09.2023 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.15). Згідно довідки №118/064 від 22.09.2023 року [PERSON] зарахований наказом №945-10-с від 01.09.2023 року на перший курс другого магістерського рівня вищої освіти денної форми здобуття вищої освіти Національного університету «Одеська політехніка» (а.с. 19). Згідно довідки №01-244 від 14.11.2023 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку багатодітних сімей в управлінні соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (а.с.20). На підтвердження матеріального стану позивача суду надані Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 2 кварталу 2023 року по 1 квартал 2024 року (а.с. 21-22). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд приймає до уваги доводи позивача щодо того, що внаслідок утворення нової родини, народження в 2023 році сина - [PERSON] , а також звільнення з роботи, його матеріальний стан змінився, в зв`язку з чим наявні підстави для зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання доньки від першого шлюбу. Однак визначений в позовній заяві розмір аліментів - 1 598 грн. - суд вважає таким, що не відповідає інтересам дитини. Враховуючи всі встановлені судом обставини, суд вважає доцільним зменшити розмір аліментів до 5000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки вони частково обґрунтовані та доведені.

Outcome: partial