Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

27.11.2023 начальник Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Марина Гончарук звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] на його банківський рахунок (поточний рахунок відкритий у відділенні банку України на ім`я [PERSON] ) в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказано, що через ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] опинився в БМР на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. Родина перебувала під супроводом соціальних служб, оскільки відповідач не працює, веде аморальний спосіб життя, що втягнуло її у злочинний світ, пиячить, втратила паспорт, має велику заборгованість за комунальні послуги, не йде на контакт з фахівцем із соціальної роботи. Постановою суду відповідача визнано винною у невиконанні нею обов`язків щодо виховання дитини та притягнуто до адміністративної відповідальності. Зважаючи на те, що відповідач не змінює свого ставлення до виконання батьківських обов`язків з виховання сина, позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 01.12.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні 17.01.2024. 22.02.2024 ухвалою суду підготовче засідання у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити, надав пояснення щодо ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно сина. Зазначив, що фактично із самого народження дитини позивач працює з відповідачем, але це не дало позитивного результату. У минулому році відповідач залишила дитину і ним займалась прабабуся, а з кінця 2023 року хлопчик живе у [PERSON] , рідної тітки біологічного батька дитини. Останній раз представник позивача бачив [PERSON] у липні- серпні 2023 року, потім вона почала змінювати номери телефону і зв`язок з нею зник. Відповідач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи за адресою зареєстрованою проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не зверталась, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позицію представника позивача та покази свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.08.2019, актовий запис № 1052. Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00040777342 від 01.08.2023. [PERSON] , [INFO] , разом зі своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру Білоцерківської територіальної громади № 15.2-03/1455 від 26.07.2023. Відповідно до листів Білоцерківського міського центру соціальних служб від 12.05.2023 № 244/02-15 «Про сім`ю [PERSON] , від 24.07.2023 № 389/02-15 «Про надання інформації», від 08.08.2023 № 411/02-15 «Про надання інформації», від 18.10.2023 № 572/02-15», від 02.01.2024 № 02/02-15 «Про сім`ю [PERSON] » та від 20.02.2024 № 104/02-15 «Про сім`ю [PERSON] », за результатами проведення оцінки потреб у наданні соціальних послуг сім`я [PERSON] перебуває у складних життєвих обставинах через її ухилення від виконання батьківських обов`язків з виховання сина, мати дитини із фахівцем із соціальної роботи не співпрацює, на контакт не йде, на зазначені зустрічі не з`являється, на зв`язок не виходить, потрапити в помешкання неможливо, фактичне місце проживання її невідоме. Згідно з постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2020 у справі № 357/12488/20 та постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 25.07.2023 у справі № 357/8038/23, які набрали законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 184 КУпАП, (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей). В першому випадку відповідача звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, в другому - накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала також справа № 357/1360/23 за фактом вчинення відповідачем кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, щодо незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту. Ухвалою суду від 10.02.2023 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям та закрито кримінальне провадження № 12023116030000009 від 03.01.2023. За даними психологічно-педагогічної характеристики Білоцерківського закладу дошкільної освіти № 25 «Оленка» на вихованця [PERSON] , хлопчик добрий, комунікативний, йде на контакт з дітьми та дорослими. Він чистий, охайний, забезпечений необхідними матеріалами для освітнього процесу, виявляє інтерес до різних видів діяльності, з дітьми грається, в колективі прийнятий, дрібна моторика розвинена достатньо, потребує стимулюючої допомоги дорослих, заохочення, схвалення. Навички самообслуговування сформовані згідно віку дитини, активний словник розвинений. Дитина відвідує заклад систематично, пропусків без поважних причин не було. Приводить дитину до закладу дошкільної світи і забирає [PERSON] , яка опікувалась влаштуванням дитини до закладу. За період перебування дитини в закладі спілкування з мамою хлопчика, [PERSON] , не було, зацікавленості до участі в освітньому процесі не виявляла, працівникам закладу вона не знайома. Всі питання, які стосувались потреб дитини, задовольняла [PERSON] . Згідно з рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 232 від 26.03.2024, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина дітей [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. В судовому засіданні допитані свідки. Свідок [PERSON] зазначила, що є фахівцем з соціальної роботи, відповідача знає з моменту її вагітності. З серпня 2019 року родина була взята під соціальний супровід, оскільки ситуація в родині була періодично нестабільною. Часто дзвонили сусіди відповідачки і скаржились на сторонніх людей за місцем її проживання, плач дитини, хвилювались чи є хтось із дорослих вдома. Відповідач не виконувала план соціального супроводу. Проживала із співмешканцем [PERSON] , який зловживав алкогольними напоями та піднімав на неї руку. Згодом ситуація загострилась, відповідач залишала дитину колишньому співмешканцю. На тілі дитини були помічені синці, зі слів хлопчика, зроблені знайомим відповідачки. Дитина була передана до бабусі співмешканця її доньки - [PERSON] . Наразі в квартирі відповідачки немає замка, там проживають сторонні люди. Востаннє свідок бачила [PERSON] у жовтні 2023 року. Всі її телефонні номери, що знала, зараз відключені. Свідок [PERSON] зазначила, що відповідач була в цивільному шлюбі з її онуком [PERSON] , який є біологічним батьком [PERSON] . Коли [PERSON] народила дитину, вона не вела нормальний спосіб життя, всі їй допомагали, але вона не дивилась за квартирою, були відключені комунальні послуги, ходила з дитиною по кафе та барах. Згодом привела [PERSON] свідку, щоб та доглядала, обґрунтувавши необхідністю піти на роботу, однак вона обманювала, що працює. Відповідач почала хлопчика залишати по декілька днів. Одного разу свідок виявила синці у дитини. Вже минув рік, як [PERSON] залишила дитину. В квартирі відповідача вибиті двері, відсутня гігієна. Свідок зрозуміла, що та не справиться з вихованням хлопчика. Наразі [PERSON] живе у [PERSON] , доньки свідка, яка хоче оформити опікунство. Часто бачить хлопчика, йому подобається жити у [PERSON] , він ходить у садочок. Свідок [PERSON] зазначила, що знає [PERSON] та [PERSON] . Її племінник [PERSON] проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] , в них народився [PERSON] . Свідок з ними спілкувалась та допомагала. Згодом відповідач почала приводити та залишати [PERSON] у матері свідка - [PERSON] , тож свідок з чоловіком [PERSON] вирішили залишити хлопчика в своїй родині, оскільки він їм рідний. [PERSON] вказує, що пройшла опікунські курси у січні 2024 року. [PERSON] постійно знаходиться в її родині, ходить у садочок, з ними також проживає її дочка [PERSON] та онука [PERSON] , 2018 року народження, донька розлучена. Всі разом проживають в одному будинку. [PERSON] має окрему кімнату зі своїми іграшками. Донька свідка - лікар, також дивиться за сином (хлопчиком). Відповідач знає, де живуть вони та її син, в січні просила фотографію [PERSON] , але додому до них не приходить і не дзвонить. [PERSON] не проситься до мами, називає її [PERSON] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, Конвенції про права дитини від 20.11.1989. Відповідно до ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Однією з підстав позбавлення батьківських прав, передбачених ст. 164 СК України, є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття ст. 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, встановлені у справі обставини свідчать про те, що [PERSON] в повній мірі самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON] , вихованням хлопчика займається інша особа. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин справи матеріали справи не містять. Статтею 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При вирішенні позову суд приймає до уваги рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 232 від 26.03.2024 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо її сина [PERSON] . Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, поведінку матері відносно сина, суд дійшов висновку за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] . Суд враховує також зміст ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, з відповідача слід стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 27.11.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Отже, заявлений позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави, тому з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1 073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved