Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Представник ТзОВ «Діджи Фінанс» адвокат Міньковська А.В. звернулася в суд із вказаним вище позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 31.08.2020 року між ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір №10002282660, який підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до цього договору товариство надає позичальнику кредит у розмірі 10000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, вказаної позичальником. Кредитний договір №10002282660 від 31.08.2020 року було укладено строком на 30 днів, проте відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 05.09.2022 року згідно умов договору факторингу №556/ФК-22, ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором №10002282660 від 31.08.2020 року на користь ТзОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТзОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед ТзОВ «Діджи Фінанс» є обґрунтованою і документально підтвердженою та становить 35146,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10000,00 грн., заборгованість по відсоткам - 25146,00 грн., заборгованість за комісійними винагородами - 0 грн., заборгованість за пенею - 0 грн. Просила стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Діджі Фінанс» заборгованість за кредитним договором №10002282660 від 31.08.2020 року у розмірі 35146,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте у прохальній частині позовної заяви просила розглянути справу без присутності представника позивача, не заперечила щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подав, а також не подав відзив на позов. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно в установленому законом порядку. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 31.08.2020 року [PERSON] , з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, подано заявку на отримання кредиту (ІD заявки на кредит: 2282660) та, цього самого дня, між ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» і [PERSON] був укладений Договір №10002282660 про надання фінансового кредиту. Згідно з пунктом 1 Договору, товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) на суму 10000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах встановлених цим Договором. Так, кредит надається на строк 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. Нарахування процентної ставки за користування кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов цього Договору, яка становить: знижена процентна ставка в розмірі 1,14% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 416,1%) застосовується на період строку надання кредиту (починаючи з першого дня перерахування суми кредиту та до закінчення строку кредиту), визначеного у пункті 1.2. цього Договору, якщо в цей строк позичальник здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох робочих днів, що слідують за датою закінчення такого строку; стандартна процентна ставка в розмірі 2,14% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 781,1 %) застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.2. цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в пункті 1.3.1. цього Договору для застосування зниженої процентної ставки. Розмір процентних ставок, визначених пунктом 1.3. цього Договору, є фіксованим та може бути змінено Товариством в односторонньому порядку лише за умови попереднього письмового повідомлення позичальника. Позичальник зобов`язаний повернути Товариству кредит, нараховані проценти згідно пунктом 1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в пункті 1.2. цього Договору. Розрахунок сукупної вартості кредиту за зниженою процентною ставкою та термін платежу згідно строку, передбаченого пунктом 1.2, цього Договору, зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору, Додаток №1 до цього Договору. Так, згідно Графіку розрахунку сукупна вартість кредиту за зниженою (акційною) процентною ставкою складає 134,2 % від суми кредиту (у процентному вираженні) (річна процентна ставка становить 416,1 %) або 13420,00 грн. (у грошовому вираженні) та включає в себе: проценти за користування кредитом у розмірі 34,2% від суми кредиту (у процентному вираженні) або 3420,00 грн. (у грошовому виразі); суму кредиту у розмірі 10000 грн. (у грошовому вираженні). Згідно із положеннями пункту 9.1. Договору №10002282660 від 31.08.2020 року, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту затверджені Товариством (надалі - правила). Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на веб-сайті Товариства https://cashberry.com.ua. Згідно пункту 9.2. Договору, кладення цього Договору здійснюється за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС) Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт https://cashberry.com.ua. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Крім того, відповідно до пункту 9.3.Договору, цей Договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) Товариством та її прийняття (акцепту) позичальником. У разі погодження позичальником з умовами запропонованої Товариством оферти, позичальник має заповнити в особистому кабінеті заяву про прийняття оферти (здійснити акцепт Оферти). Заява про акцепт оферти підписується заявником в ІТС Товариства електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Договір підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Своїм підписом відповідач підтвердив, що свідомо приймає пропозицію укласти електронний договір на запропонованих і погоджених із ним умовах, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», а також ознайомлений з істотними умовами правочину, погоджується прийняти на себе зобов`язання позичальника, засвідчує повну та безумовну згоду з усіма без виключення умовами оферти. Як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором кредитної лінії №10002282660 від 31.08.2020 року, 31.08.2020 року через платіжну систему «platon» відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн. Крім цього, 06.10.2020 року, 21.10.2020 року, 08.11.2020 року, 21.11.2020 року, 06.12.2020 року, 20.12.2020 року, 03.01.2021 року, 18.01.2021 року, 01.02.2021 року, 18.02.2021 року, 04.03.2021 року, 18.03.2021 року, 05.04.2021 року, 19.04.2021 року, 06.05.2021 року, 20.05.2021 року, 03.06.2021 року, 17.06.2021 року та 05.07.2021 року між ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено додаткові угоди про зміну умов Договору №10002282660 від 31.08.2020 року. Відповідач, у свою чергу, у порушення зазначених умов Договору та Додаткових угод, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №10002282660 від 31.08.2020 за період з 31.08.2020 року по 05.09.2022 року, станом на 18.10.2021 року сума заборгованості становить 35146,00 грн., з яких 10000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 25146,00 грн. - заборгованість за відсотками. 05.09.2022 року ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» звернулося до відповідача з повідомленням про наявність вказаної суми заборгованості, а також, що на підставі Договору факторингу, новим кредитором є ТзОВ «Діджі Фінанс». Так, 05.09.2022 року між ТзОВ «Діджи Фінанс» (Фактор) та ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» (Клієнт) укладено Договір факторингу №556/ФК-22, відповідно якому Клієнт передає Фактору свої права вимоги до позичальників, а Фактор набуває права вимоги Клієнта за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує Клієнту за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до Витягу з Додатку до договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 року ТзОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 35146,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 25146,00 грн. 12.12.2022 року ТзОВ «Діджи Фінанс» звернулося до відповідача [PERSON] з вимогою про погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №10002282660 від 31.08.2020 у розмірі 35146,00 грн. Однак, відповідач, всупереч умовам Договору, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув у повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі. Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин третьої, четвертої та шостої статті 11 вказаного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом, Договір №10002282660 про надання фінансового кредиту від 31.08.2020 року підписано позичальником шляхом підписання акцепту оферти від 31.08.2020 року на укладення договору позики аналогом електронного цифрового підпису. Відповідачем отримано кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн та як вбачається із Додаткових угод від 06.10.2020 року, 21.10.2020 року, 08.11.2020 року, 21.11.2020 року, 06.12.2020 року, 20.12.2020 року, 03.01.2021 року, 18.01.2021 року, 01.02.2021 року, 18.02.2021 року, 04.03.2021 року, 18.03.2021 року, 05.04.2021 року, 19.04.2021 року, 06.05.2021 року, 20.05.2021 року, 03.06.2021 року, 17.06.2021 року та 05.07.2021 року, відповідач усвідомлював обов`язок щодо здійснення ним взятих на себе зобов`язань за Договором №10002282660. Проте, відповідач належним чином умови Договору та Додаткових угод до нього не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за цим у розмірі 35146,00 грн., при цьому, відповідачем не надано до суду заперечень проти позову та доказів на спростування доводів позивача. Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із частиною першою статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Відповідно до ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На виконання вимог частини першої статті 1077 ЦК України ТзОВ «Діджи Фінанс» сплатило грошові кошти за відступлення права вимоги у сумі 2976000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №2474 від 06.09.2022 року в сумі 1488000,00 грн., №2493 від 12.09.2022 року в сумі 744000,00 грн. та №2544 від 19.09.2022 року в сумі 744000,00 грн. Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Отже, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов Договору №10002282660 про надання фінансового кредиту від 31.08.2020 року в частині своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором та Додатковими угодами термінами, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, а також судового збору, суд дійшов такого. Так, позивачем заявлено про стягнення з відповідача на його користь судових витрат у розмірі 2684,00 грн. судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, позивач, звертаючись до суду з позовом, сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Оскільки, позов ТзОВ «Діджи Фінанс» задоволено у повному обсязі, суд вважає, що відповідно до статті 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Згідно із пунктами 13 частини другої, частини восьмої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, до позову додано: копію Договору №42649746 про надання правової допомоги від 22.09.2023 року, укладений між ТзОВ «Діджи Фінанс», в особі директора Романенка М.Е. , та адвокатом Міньковською Анастасією Володимирівною; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А.В., згідно якого їх вартість становить 3000,00 грн. (правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТзОВ «Діджи Фінанс» - 500 грн., складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості - 2000 грн., формування додатків до позовної заяви - 300 грн., подання позовної заяви та копій позовної заяви з додатками до суду, шляхом надсилання поштовим відправленням - 200 грн.); копію акту від 17.11.2023 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), складеного адвокатом Міньковською А.В. та ТзОВ «Діджи Фінанс», в особі директора Романенка М.Е., на підтвердження надання адвокатом та прийняття клієнтом правничої допомоги у розмірі 3000 грн.; копію ордеру на надання правничої допомоги №0015416; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно із частинами першою та другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною третьою статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищевказане, у суду є усі наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved