Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

На розгляді суду перебуває зазначена справа про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем по справі шлюб зареєстрували 07.04.2001 року (дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] ) у Відділі реєстрації актів громадянського стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 36 (копія свідоцтва [NUMBER] від 07.04.2001). Від подружнього життя мають трьох дітей доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Останні кілька років шлюбні відносини між сторонами суттєво погіршилися, що призвело до їх фактичного припинення; на сьогодні шлюбних відносин між сторонами не існує, відсутні будь-які можливості до відновлення шлюбу, сторони мають окремі бюджети, матеріальної участі в житті один одного не приймають. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, у звя`зку з чим позивачка вирішила припинити шлюб. Просить залишити прізвище " [PERSON] ", провести розгляд справи за своєї відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Судові витрати просить покласти на відповідача. Ухвалою від 22.01.2024 року суд надав сторонам строк для примирення тривалістю два місяці та зупинив провадження у справі до закінчення строку, визначеного для такого примирення, а ухвалою від 26.03.2024 року поновив провадження у справі та призначив судове засідання. 02.04.2024 року до суду надійшла заява пердставника позивача, відповідно до якої повідомляє, що примирення між сторонами не відбулося, відповідач переконався, що сімейний союз дійсно розпався, а тому він не заперечує проти ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Судові витрати просить покласти на позивача, оскільки на його утримані перебувають неповнолітній син та повнлітній син, який продовжує навчання. Сторони в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.04.2001 року (дошлюбне прізвище позивачки [PERSON] ) у Відділі реєстрації актів громадянського стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 36 (копія свідоцтва [NUMBER] від 07.04.2001). Від подружнього життя мають трьох дітей доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Як стверджує сторона позивача та не заперечує сторона відповідача останні кілька років шлюбні відносини між сторонами суттєво погіршилися, що призвело до їх фактичного припинення; шлюбних відносин між сторонами не існує, відсутні будь-які можливості до відновлення шлюбу, сторони мають окремі бюджети, матеріальної участі в житті один одного не приймають. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, у звя`зку з чим позивачка вирішила припинити шлюб. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до положень ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, сім`я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені. Таким чином, суд дійшов висновків про те, що сім`я розпалася остаточно і шанси на її збереження втрачені; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, що підтвердили обидві сторони, а відповідач, відповідно до змісту заяви, фактично визнав позов. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Твердження відповідача на необхідність покладення судових витрат на позивача з посиланням на те, що на його утриманні перебувають неповнолітній син та повнлітній син, який продовжує навчання, не можуть бути прийнтяі судом до уваги з огляду на їх недоведеність, а також положення ст. ст. 141, 142 ЦПК України. Судовий збір підлягає розподілу із врахуванням положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України, а також фактичного визнання відповідачем позову.

Outcome: approved