Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, стосунки з відповідачем зіпсувалися через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 21.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої\~ст.279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідач подав заяву, у якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між сторонами зареєстрований 07.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції, актовий запис №318 (а.с.5). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.03.2008 року), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.04.2014 року). Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Судові витрати по справі в розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved