Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути аліменти з [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн, щомісячно, на час навчання сина, [PERSON] , [INFO] в користь [PERSON] , починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду та до закінчення сином навчання (30.06.2026 року). Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до судового наказу, виданого Буським районним судом Львівської області від 22.08.2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, відповідно аліменти на його утримання не стягуються. З 01.09.2023 року [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання в ВСП «Львівський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування», термін навчання - до 30.06.2026 року. Оскільки з часу досягнення сином повнолітня він продовжує навчатися на денній формі навчання та потребує матеріального забезпечення, а батьки мають утримувати дитину, яка навчається до досягнення нею 23 років, сприяти набуттю дитиною освіти, а тому позивачка звернулася до суду з даним позовом про стягнення з відповідача аліментів на навчання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн, щомісячно, до закінчення сином навчання, який просила задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, просить суд стягувати аліменти на час навчання сина в сумі 3000 грн, тобто частково визнав позовні вимоги. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 грудня 2005 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області. Рішенням Буського районного суду Львівської області від 25 грудня 2013 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу, позивачці залишено прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 серпня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області, [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02 січня 2016 року, [PERSON] , після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до судового наказу, виданого Буським районним судом Львівської області від 22.08.2011 року з відповідача стягуються на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO] , дочки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття, починаючи з 23 травня 2011 року. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] досяг повноліття, а тому відповідно аліменти на його утримання не стягуються. З 01.09.2023 року [PERSON] , згідно довідки від 19.01.2024 року №413, виданої ВСП «Львівський фаховий коледж Львівського національного університет природокористування», є здобувачем освіти першого курсу, бюджетної умови, денної форми та скороченого терміну навчання, термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2026 року. Відповідно до довідки про склад сім`ї, розмір платежів за житлово-комунальні послуги № 11 від 25 січня 2024 року, [PERSON] має такий склад сім`ї: [PERSON] донька, [INFO] , [PERSON] син, [INFO] , [PERSON] син, [INFO] , [PERSON] син, [INFO] , [PERSON] син, [INFO] . Згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням соціального захисту населення Буської РДА від 08 червня 2016 року, до 15 квітня 2028 року [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3)існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 18 цієї Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вказане в сукупності свідчить про те, що суть аліментних зобов`язань полягає не в покладенні обов`язку на одного з батьків брати участь в утриманні дитини, а в забезпеченні дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її розвитку та виховання. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, визначаючи час з якого слід стягувати аліменти, приймає до уваги, що відповідно до ст. ст. 191, 200 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь в утриманні своєї дитини на рівні із матір`ю, суд вважає частково обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, а також враховуючи думку відповідача, щодо розміру стягнення в твердій грошовій сумі, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, шляхом стягнення аліментів на період навчання, [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, щомісячно, на час навчання [PERSON] , тобто з дня пред`явлення позову до закінчення навчання (30.06.2026 року), оскільки витрати на навчання сина повинні нести обоє батьків. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: partial