Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини та розподіл майна набутого в шлюбі. Позивач зазначає, що з 17.10.2009 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу сторони мають дитину: - [PERSON] , [INFO] . Після початку воєнної агресії з лютого 2022р. у відповідачки [PERSON] з`явились розлади здоров`я, депресія та вона перестала уділяти сім`ї час, виконувати обов`язки дружини. З березня 2023р [PERSON] , без повідомлення Позивача [PERSON] виїхала з дитиною до родичів в Мар`їнський (Покровський) район Донецької області, де відповідач орендувала житло. Крім того, 11.02.2024р. [PERSON] виїхала з України, та вивезла, без згоди Позивача [PERSON] неповнолітню дитину, [PERSON] , що підтверджується копіями закордонних паспортів з відміткою про перетин кордону. Перебуваючи на території Республіки Польща, [PERSON] знайшла роботу на одному з підприємств м.Ряшів(Жешув). Зазначена обставина, та ризик перебування на території України, сформували у [PERSON] бажання переїхати до Республіки Польща на постійне місце проживання, що спричинило численні конфлікти, оскільки позивач не має бажання виїжджати, постійно пропонує [PERSON] повернутися або хоча б повернути сина [PERSON] , який вкрай погано адаптується до умов життя у Польщі, має проблеми в навчанні через складності з адаптацією,вивченні мови, постійні конфлікти з матір`ю і бажає повернутися додому. Оскільки дружина повертатися в Україну не бажає та не бажає повертати дитину, сторони фактично не проживають однією сім`єю вже майже рік, тому позивач змушений звернутись до суду. Також,\~з урахуванням\~того,\~що малолітня\~дитина,\~ [PERSON] \~ [INFO] \~ \~ІПН [NUMBER] \~,\~проживав із\~позивачем,\~кий має\~роботу та\~постійне місце\~проживання,\~а [PERSON] \~без згоди\~позивача вивезла\~сина з\~України \~та не\~бажає повертати,\~то необхідно\~встановити подальше\~місце проживання\~його з\~Позивачем та\~відібрати дитину\~ у\~матері з\~позбавленням її\~батьківських прав. Під час шлюбу з [PERSON] набуто наступне майно: 1.Кухонна плита HausMak, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 2.Холодильник Liebherr, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 3.Пральна машинка LG, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 4.Духова шафа Electrolux, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 5.Стіл кухоний, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 6.Телевізор LG 40, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 7.Ліжко двоспальне, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 8.Набір кухонного посуду Tefal, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 9.Стільці кухонні 4 шт., знаходяться в квартирі за адресою [ADDRESS] 10.Ноутбук ASUS 2017 року, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 11.Кавова машина Jura, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 12.Зарядна станція Bluetti EB70, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 13.Робот-пилосос Xiaomi Robot Vacuum E10, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 14.Швейна машина Minerva, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 15.Фотоапарат CANON, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] 16.БФП CANON, знаходиться в квартирі за адресою [ADDRESS] Сторони в судове засідання не з`явились. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 17.10.2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 876, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.ст.\~160,\~161 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. На підставі викладеного та

Outcome: approved