Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

Позивачі звернулися до Оболонського районного суду м. Києва з вказаним позовом, в якому просили: 1) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду у сумі 51 446,80 грн.; витрати на проведення будівельно-технічного експертного дослідження у сумі 3 000,00 грн.; витрати на придбання дезінфекційних засобів у сумі 741,50 грн.; моральну шкоду у сумі 30 000,00 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 851,88 грн., а також витрат на правничу допомогу у сумі 8 900,00 грн.; 2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , майнову шкоду у сумі 105 893,60 грн.; витрати на проведення будівельно-технічного експертного дослідження у сумі 3 000,00 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 1 058,94 грн., а також витрат на правничу допомогу у сумі 8 900,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] та малолітня [PERSON] , інтереси якої представляє [PERSON] , є співвласниками квартири [ADDRESS] . 18.08.2021 сталося залиття належної позивачам квартири з квартири [ADDRESS] , що розташована над квартирою позивача поверхом вище, яка належить відповідачу та у якій проживає остання. Факт та наслідки залиття зафіксовані в Акті про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення від 18.08.2021 та у Дефектному акті про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення від 19.08.2021, підписаними членами комісії та затвердженими головою правління ОСББ «Богатир». З метою встановлення розміру завданих збитків та вартості ремонтно-відновлювальних робіт позивачі звернулися до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» для проведення незалежної оцінки матеріальних втрат, понесених внаслідок залиття їх квартири. Відповідно до Висновку експерта № ED-1727-1-1887.21 від 26.10.2021 за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , становить 154 340,40 грн. 23.09.2021 позивачем [PERSON] на адресу відповідача був направлений лист з пропозицією відшкодувати спричинену шкоду у добровільному порядку, однак вказаний лист залишився без належного реагування. 17.09.2021 у квартирі позивачів був проведений частковий демонтаж пошкодженого ламінату і шпалер та виявлено грибок, у зв`язку з чим, були понесені додаткові витрати у розмірі 741,50 грн., а позивач [PERSON] була вимушена переїхати жити до своїх родичів. З огляду на те, що залиття квартири сталося з вини відповідача, яка відмовляється у добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду, позивачі вимушені звернутись з вказаним позовом до суду. Ухвалою судді від 10.12.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.06.2022 за клопотанням представника позивачів витребувано з КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості про власників квартири [ADDRESS] . 04.08.2021 з КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на виконання вказаної ухвали суду надійшла ініформація про те, що квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , разом з правовстановлюючим документом. 19.09.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що Акт про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення від 18.08.2021, на який посилаються позивачі, не відповідає вимогам, встановленим Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005, оскільки вказаний документ складений неуповноваженими на те особами - представниками ОСББ «Богатир» без представників виконавця послуг та представників організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, в акті про залиття причиною залиття зазначено, що причиною залиття є аварія, що трапилася на системі демонтованої частини системи гарячого водопостачання внаслідок встановлення кранів у зв`язку з демонтажем рушникосушарки у приміщенні ванної кімнати, проте у висновку комісією зазначено про необхідність приведення системи централізованого опалення у віфдповідність до проектної документації. Крім того, в акті чітко не зазначені причини залиття, що саме залито, обсяги ушкоджень, відсутній висновок щодо винної особи. Акт складений за відсутності власника квартири [ADDRESS] , оскільки відповідач не є власником вказаної квартири і не уповноважена його представляти. У зв`язку з цим позивачами не доведено, що [PERSON] є неналежним відповідачем у справі і що саме з вини останньої сталося залиття належної їм квартири. 28.11.2022 представник позивачів подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що усупереч твердженням представника відповідача Акт про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення від 18.08.2021 складений уповноваженими особами - членами комісії, до якої входили голова правління ОСББ «Богатир» [PERSON] та член правління - слюсар-сантехнік [PERSON] . Вказав на те, що факт залиття був зафіксований у двох документах, які доповнюють один одний: Акті про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення від 18.08.2021, а також Дефектному акті про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення від 19.08.2021. При цьому, доводи представника відповідача про те, що в акті не зазначена причина залиття та винна особа, не відповідають дійсності, оскільки причина залиття була безпосередньо встановлена комісією за результатами візуального обстеження квартири відповідача, яке проводилось за участю останньої, а зі змісту Акту про залиття та Дефектного акту зрозуміло, що винною особою у залитті квартири позивачів є власниця квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10.01.2023 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 15.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачів про залучення до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] та залучено останню до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 25.07.2023 представником третьої особи - адвокатом Дяченком І.В., до суду подані пояснення третьої особи, у яких останній зазначив, що позивачами помилково заявлені позовні вимоги до [PERSON] як до власника квартири [ADDRESS] , оскільки власником вказаної квартири є мати останньої - [PERSON] . Вказані обставини, на думку представника третьої особи, є підставою для відмови у задоволенні позову, який подано до неналежного відповідача, а на стадії підготовчого провадження, будучи обізнаними про даний факт, сторона позивача не скористалася правом на заміну відповідача належним. Наполягав на тому, що Акт про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення від 18.08.2021 та Дефектний акт про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення від 19.08.2021 є неналежними і недопустимими доказами, оскільки Акт про залиття декілька разів коригувався, після чого був підписаний головою ОСББ «Богатир», свідками та слюсарем-сантехніком [PERSON] , при цьому відкоригований акт [PERSON] не складався. Крім того, Акт № 2 від 18.08.2021 був складений виключно двома представниками ОСББ «Богатир», без представників виконавця послуг, представників організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, а також власника квартири [ADDRESS] [PERSON] . Таким чином, акт складений неуповноваженими особами та не відповідає формі, встановленій Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005. Представник позивачів - адвокат Рейзін М.В. та позивач [PERSON] у судове засідання, призначене на 12.03.2024, не з`явилися, на електронну пошту суду представник позивачів надіслав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі. З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами (ст. 2 ЦПК України). Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У своїй постанові від 15.02.2024 у справі № 990/222/23 Верховний Суд дійшов висновку, що розгляд судом справи за неявки позивача, з урахуванням його належного повідомлення, не свідчить про недотримання судом принципу рівності сторін. З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивачі та їхній представник були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить клопотання представника позивачів про його відкладення, проте у судове засідання не з`явилися, доказів поважності причин неявки у судове засідання не подали, беручи до уваги те, що учасниками справи у попередніх судових засіданнях були висловлені доводи в обгрунтування своїх позовних вимог та заперечень проти позову, представник позивачів приймав участь у судових засіданнях під час допиту свідків, заявлених позивачами, та під час дослідження письмових матеріалів справи, а отже судом у повній мірі було дотримано права позивачів та їхнього представника брати участь у судових засіданнях, у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи та свідкам, надавати пояснення суду, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів з урахуванням позицій сторін, зазначених у попередніх судових засіданнях. Представник відповідача та третьої особи - адвокат Дяченко І.В., надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також відсутності відповідача та третьої особи, в якій просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві та поясненнях третьої особи. У судовому засіданні, призначеному на 28.08.2023, представник позивачів підтримав позовну заяву з викладених у ній підстав та просив її задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що 18.08.2021 за адресою: [ADDRESS] з квартири [ADDRESS] відбулось залиття квартири, що належить позивачам. Після встановлення вказаного факту було скликано комісію, якою складено Акт про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення від 18.08.2021, у якому було зафіксовано причину залиття. 19.08.2021 комісією було складено дефектний акт та в подальшому встановлено суму матеріальних збитків. Власник квартири [ADDRESS] [PERSON] не запрошувалася для складання акту, оскільки спілкування відбувалося з [PERSON] , а в ОСББ були відсутні відомості щодо власника цієї квартири. Йому відомо лише про те, що складався один Акт про залиття, який долучено до позову та який підписано уповноваженими посадовими особами ОСББ «Богатир». Позивач [PERSON] під час розгляду справи підтримала позовні вимоги, зазначивши, що вимушена звернутись до суду з вказаним позовом, оскільки відповідачем шкода, спричинена залиттям її квартири, у добровільному порядку не відшкодована. Пояснила, що 18.08.2021 у квартирі [ADDRESS] , сталась аварія, у зв`язку з тим, що у ванній кімнаті вказаної квартири зірвало кран, встановлений на місті демонтованої рушникосушарки, внаслідок чого сталося залиття квартир, розташованих знизу. Про залиття квартири вона дізналась від сусіда [PERSON] , який мешкає у квартирі [ADDRESS] , розташованій в їхньому будинку, який, побачивши сліди затоплення у своїй квартирі, піднявся на дев`ятий поверх та встановив, що залиття відбувається з квартири [ADDRESS] , а вода тече по сходовій клітці. [PERSON] викликав сантехніка, а також повідомив про даний інцидент сусідів, після чого приїхала відповідач з батьком та надала доступ до своєї квартири. Обстеження квартири [ADDRESS] проводили голова ОСББ «Богатир» [PERSON] , а також сантехнік, крім того, при цьому були присутні: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які допомагали усувати наслідки залиття, черпати воду, яка була не тільки у квартирі, а й текла по балкону. Після обстеження квартир та встановлення причини та наслідків залиття членами комісії було складено акт у чотирьох примірниках, один з яких отримала відповідач для ознайомлення. Від підписання акту відповідач відмовилась, сказали, що усе відшкодують. Акт про залиття складався один раз і зміни до нього не вносилися. Вони вважали, що саме [PERSON] є власником квартири, з якої сталося залиття, оскільки вона так сказала, інших відомостей у них не було. Представник відповідача та третьої особи під час судового розгляду заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях, у позові просив відмовити, оскільки його пред`явлено до неналежного відповідача, яка не є власником квартири, з якої, як стверджують позивачі, сталося залиття, а отже її вина відсутня. Звертаючись до суду з даним позовом позивачі мали з`ясувати цю обставину. Наполягав на тому, що Акт про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення від 18.08.2021 є недопустимим доказом і не повинен прийматися судом до уваги, оскільки за формою і змістом він не відповідає вимогам діючого законодавства, до акту вносилися правки, у зв`язку з чим доданий до позовної заяви акт не надавався відповідачу для ознайомлення та підписання. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є головою правління ОСББ «Богатир», яке утримує будинок [ADDRESS] . 18.08.2021 йому стало відомо від мешканця квартири [ADDRESS] відбулось залиття квартир: № 25, [ADDRESS] , [ADDRESS] , після чого вони перекрили воду у підвалі будинку. Коли вони потрапили до квартири [ADDRESS] то побачили, що з крану у ванній кімнаті текла вода, усі почали черпати воду. Причина залиття була встановлена візуальним оглядом, після чого складено Акт про залиття, підписаний членами комісії - ним і слюсарем-сантехніком [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Наступного дня - 19.08.2021, склали Дефектний акт. Один примірник Акту про залиття він дав для ознайомлення [PERSON] , яка відмовилася від його підписання. Акт про залиття складався один раз і зміни до нього не вносилися. Примірник акту, що надавався відповідачу, не містив печатки ОСББ. Свідок [PERSON] , допитаний у судовому засіданні, пояснив, що проживає у квартирі [ADDRESS] , у якій також відбулось залиття, а тому бачив його наслідки та приймав участь у їх ліквідації. Залиття відбулось саме з квартири [ADDRESS] , вода у цій квартирі була скрізь - у кухні, ванній та коридорі, витікання було з крана у ванній кімнаті, де мала бути сушарка. З власником квартири [ADDRESS] не знайомий, на виклик приїхала [PERSON] з батьком і вони допустили, що саме вона є власницею. Вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 281478352 від 27.10.2021. 18.08.2021 членами комісії у складі: голови правління ОСББ «Богатир» Твардовського Е.В., члена правління ОСББ «Богатир» слюсаря-сантехніка [PERSON]., за участю власників квартир [ADDRESS] - [PERSON] , № 25 - [PERSON] , № 30 - [PERSON] , складено Акт про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення, підписаний членами комісії та затверджений головою правління ОСББ «Богатир» [PERSON] [PERSON] від підпису вказаного акту відмовилася. В Акті про залиття зазначено, що в результаті витоку води з квартири [ADDRESS] було залито коридор, балкон та три приміщення квартири [ADDRESS] , розташованої на 7 поверсі, та суміжну кімнату з квартирою [ADDRESS] , що належить [PERSON] . В результаті залиття пошкоджені приміщення квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] . Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі демонтованої частини системи гарячого водопостачання в межах квартири [ADDRESS] , є неякісне встановлення кранів у зв`язку з демонтажем рушникосушарки у приміщенні ванної кімнати першого рівня (9 поверх) квартири. 19.08.2021 членами комісії у складі: голови правління ОСББ «Богатир» Твардовського Е.В., члена правління ОСББ «Богатир» слюсаря-сантехніка [PERSON] , за участю власників квартир [ADDRESS] - [PERSON] , квартири [ADDRESS] - [PERSON] , квартири [ADDRESS] - [PERSON] , складено Дефектний акт про залиття, аварію, що трапились на системі центрального опалення, підписаний членами комісії та затверджений Головою правління ОСББ «Богатир» [PERSON] , у якому зазначено, що у квартирі [ADDRESS] стоїть висока вологість, вода ще просочується по стелі, стінах квартири: коридору, санвузлу та трьом житловим кімнатам. Відповідно до Висновку експерта № ED-1727-1-1887.21 від 26.10.2021 за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження, розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , становить 154 340,40 грн. 23.09.2021 позивачем [PERSON] на адресу відповідача був направлений лист з пропозицією відшкодувати спричинену шкоду у добровільному порядку (трекінг відправлення 0420920628205). З листа КП КМР «КМ БТІ» № 062/14-6422 (И-2022) та свідоцтва про право власності на житло, виданого КП «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва 20.05.2005, убачається, що квартира [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] . За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідно до статті 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Положеннями ст. 177 ЖК України встановлено, що громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання. За статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний: своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період. Системний аналіз зазначених положень законодавства у взаємозв`язку із положеннями статті 1166 ЦК України дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані, своєчасно усувати недоліки у його роботі, а також самовільно не втручатися у внутрішньобудинкову систему централізованого теплопостачання. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню саме власником. Судом встановлений факт залиття 18.08.2021 квартири позивачів із квартири, яка знаходиться поверхом вище, а саме квартири [ADDRESS] , отже відповідальним за заподіяну позивачам шкоду є власник вказаної квартири. Під час розгляду справи судом встановлено, що єдиним власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого КП «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва 20.05.2005, яка не є відповідачем у справі. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] не має відповідати за пред`явленими позивачами вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки квартира [ADDRESS] , з якої було залито квартиру позивачів, належить на праві приватної власності виключно [PERSON] . Пред?явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачів, пов`язані з розглядом даної справи, суд покладає на позивачів.

Outcome: dismissed