Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ») звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач-1, [PERSON] ), [PERSON] (далі по тексту - відповідач-2, [PERSON] ), [PERSON] (далі по тексту - відповідач-3, [PERSON] ), [PERSON] (далі по тексту - відповідач-4, [PERSON] ), [PERSON] (далі по тексту - відповідач-5, [PERSON] , разом - відповідачі) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 102 076, 38 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 80 181,93 грн., 3% річних у розмірі 5 236, 35 грн. та 16 658, 10 грн. - інфляційної складової боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , отримують послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та гарячої води за вищевказаною адресою, при цьому, не виконують зобов`язання по їх оплаті, у зв`язку із чим за ними утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідачів з урахуванням нарахованих штрафних санкцій. Ухвалою суду від 25.10.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 13.11.2023 від представника відповідача - 1, [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно-правовими актами, на момент виникнення заборгованості між сторонами не було укладено, а заява - приєднання до умов типового індивідуального договору не надавалася. Також, 11.10.2023 відповідач сплатив послуги за централізоване опалення та за абонентське обслуговування. Таким чином, борг сплачено в повному обсязі. Крім того, вказав, що в квартирі встановлені лічильники, а тому нарахування заборгованості постачання гарячої води є не вірними. 29.11.2023 від представника позивача надійшли пояснення на відзив, в яких представник позивача зазначає наступне. Відповідачі з 2017 по грудень 2020 не передавали постачальнику послуги покази приладів обліку гарячої води, і плата за отримані послуги нараховувалась відповідачам за нормою споживання на кількість осіб, зареєстрованих у квартирі, відповідно до наявних у позивача даних. У грудні 2020 року, відповідачі вперше за три попередні роки передали показники квартирних засобів обліку гарячої води, а тому позивачем було здійснено перерахунок за фактично спожиту послугу та відповідачі частково погасили заборгованість. З січня 2021 року нарахування за гаряче водопостачання, згідно розрахунку заборгованості, нараховувалось згідно показів загально будинкового вузла обліку, а з грудня 2021, згідно зі змінами до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, в кожному розрахунковому періоді визначається обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання. Відповідачі щомісячно отримували квитанції про необхідність сплати за послугу з гарячого водопостачання, з вказаним обсягом нарахувань у них. станом на 01.01.2021 заборгованість за спожиті послуги постачання гарячої води складала 39 513, 86 грн. Після того, як 02..10.2023 позивачі направили позовну заяву до суду, відповідачами було передано виконавцю послуг показання квартирних засобів обліку гарячої води, на підставі чого позивач зробив перерахунок заборгованості відповідно до фактично спожитих послуг. Заборгованість відповідача визначена у відзиві. є неправомірною, оскільки відповідач має заборгованість за спожиту гарячу воду , яка сформувалась за його особовим рахунком до січня 2021 року. Згідно з оновленим розрахунком заборгованості, остання становить: 32 566,18 грн. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води; 16 658, 10 грн. - інфляційна складова боргу; 3% річних в розмірі 5 236, 35 грн. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими натспуні факти та відповідні ним правовідносини. Що стосується заявлених позовних вимог в частині стягнення основної суми заборгованості, суд зазначає наступне. Положення стст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалень розрахунків за енергоносії», виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Як вбачається з матеріалів справи, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії № 198 від 01.06.2012 року. Згідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ №630 від 21.07.2005, врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Частиною 7 статті 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем і споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» № 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення до відповідних житлово-експлуатаційних організацій або до ТОВ «Євро-Реконструкція». З матеріалів справи вбачається, що проект договору про надання ТОВ «Євро-Реконструкція» послуг централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 № 111 (4511). Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Судом встановлено, що Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та отримують надані позивачем послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та гарячої води. Даний факт відповідачами не заперечувався. Відповідно до стст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачі не відмовлялися від надання позивачем житлово-комунальних послуг та отримували їх, разом з тим своєчасно не вносили плату за користування, у зв`яку із чим за останніми за період з лютого 2017 року по листопад 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 32 566, 18 грн., що відображено в розрахунках заборгованості за житлово-комунальні послуги. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши докази, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення позову в частині стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак відсутні правові підстави для стягнення боргу з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованості за послуги з централізованого опалення та з постачання гарячої води, спожиті за адресою [ADDRESS] , оскільки останні за даною адресою не зареєстровані та доказів про те, що останні є співвласниками даного майна до суду не надано. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів на користь позивача втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі - 16 658, 10 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 5 236 грн. 35 коп. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial