Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~представник [PERSON] , звернувся з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просить: зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , за судовим наказом Новогродівського міського суду Донецької області від 11.12.2020 року у справі № 239/465/18 на утримання [PERSON] , [INFO] до її повнолітня на користь матері [PERSON] , з 1/4 частини на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому 25.04.2015 року виконавчим комітетом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №12. Від шлюбу у позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя позивача із відповідачем не склалося, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2020 року у справі № 367/481/20 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 11.12.2020 року Новогродівським міським судом Донецької області у справі № 239/465/18 видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30.08.2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що 07 серпня 2021 року позивач та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , уклали шлюб, зареєстрований Новогродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 55. Від шлюбу у позивача та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] . Наразі, дружина позивача - [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08.12.2023 р. по 19.10.2026 р., Таким чином, після видачі Новогродівським міським судом Донецької області судового наказу від 11.12.2020 року у справі № 239/465/18 про стягнення із позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) змінився сімейний та майновий стан позивача. Окрім обов`язку сплачувати аліменти у позивача на утриманні зараз знаходиться малолітня дитина та його дружина. Зазначає, що позивач та його дружина [PERSON] перебувають у фактичному та зареєстрованому шлюбі та проживають разом із своїм малолітнім сином [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] . Таким чином, зміна сімейного та майнового стану змушує позивача звернутися із цим позовом до суду для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів для захисту прав та охоронюваних інтересів його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 29 лютого 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі. Позивач та\~його представник\~у підготовче\~засідання не\~з`явилися,в прохальній частині позовної заяви просили розглядати справу за їх відсутності. 01.04.2024 року від представника позивача, адвоката Маруценко С.В., до суду надійшла заява про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, 01.04.2024\~року через канцелярію суду подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов в частині зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частини заробітку (доходу) визнає. Сторонами не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Усі необхідні підготовчі дії проведені судом на стадії підготовчого розгляду, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне відповідно до статей 211, 223 ЦПК України здійснювати судовий розгляд справи на підставі наданих сторонами письмових доказів. Частиною 4 статті 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так як визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем та винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому 25.04.2015 року виконавчим комітетом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №12. Від шлюбу у позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя позивача із відповідачем не склалося, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 квітня 2020 року у справі № 367/481/20 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 11.12.2020 року Новогродівським міським судом Донецької області у справі № 239/465/18 було видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30.08.2018 року, до досягнення дитиною повноліття. Зазначене підтверджується також копією довідки виданої роботодавцем позивача ПАТ ШУ «Покровське», де зазначено, що згідно ВП № 64050226 від 25.01.2021 р. із заробітної плати позивача утримуються аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно на утримання доньки [PERSON] 2015 р.н. 07 серпня 2021 року позивач та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , уклали шлюб, зареєстрований Новогродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 55, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.08.2021 р. Від шлюбу у позивача та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.10.2023 р. Новогродівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 51. Дружина позивача - [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08.12.2023 р. по 19.10.2026 р., що підтверджується копією наказу ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля» від 07.12.2023 р. Позивач та його дружина - [PERSON] перебувають у фактичному та зареєстрованому шлюбі та проживають разом із своїм малолітнім сином [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією акту Новогродівської міської ради від 22.01.2024 року та копіями довідок про реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Зазначене твердження викладене в ст. 141 Сімейного кодексу України, згідно із якою - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також, згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Дослідивши надані позивачем докази, виходячи з того, що позивачем доведені обставини, щодо зміни матеріального та сімейного стану, появи в останнього малолітньої дитини, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Стосовно розподілу судових витрат, враховуючи вимоги п. 1 ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у зв`язку із визнанням позовних вимог судового збору в розмірі 605,60 грн., інша половина судових витрат в розмірі 605,60 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Outcome: approved