Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

25 вересня 2023 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 21.11.2023, обґрунтовуючи тим, що 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за кредитним договором №2028888292 від 05.02.2020, укладеним між AT «ОТП Банк» та [PERSON] 05.02.2020 між AT «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2028888292, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 39335,00 грн. на споживчі цілі строком до 05.02.2023 та сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 40% річних. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором № 2028888292 від 26.05.2020 виконав в повному обсязі. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Останній платіж відповідачем було внесено 22.09.2021 у сумі 500,00 грн. Внаслідок не належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) у розмірі 65905,73 грн., з яких 30832,52 грн. заборгованість з тіла кредиту, 35073,21 грн. заборгованість по відсотках. Тому, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором № 2028888292 від 05.02.2020 станом на 24.03.2023 у розмірі 65 905,73 грн. 09 січня 2024 судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено судове засідання на 07 лютого 2024 року. 06 лютого 2024 на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. В зв`язку з неявкою\~ відповідача в судове засідання, розгляд справи був відкладений на 18 березня 2024 року. 18 березня 2024 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з заявою про відкладення розгляду справи для на дання часу для ознайомлення, у зв`язку з тим, що вона отримала копію позовної заяви з додатками лише 18.03.2024. 18 березня 2024 року суд задовольнив клопотання відповідача та відклав судове засідання на 18 квітня 2024 року\~ 15 квітня 2024 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги визнала частково в сумі 32445,50\~ грн. та просила долучити до справи оригінал довідки про заробітну плату.\~ Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 05.02.2020 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2028888292, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 39335,00 грн. на визначений графіком платежів строк. Згідно п. 1.2 Кредитного договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 40% річних. Згідно п. 2 Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку №1 до кредитного договору. У той же день, відповідачку ознайомлено із паспортом споживчого кредиту, зміст якого нею підписано, у якому визначено відсотки за користування кредитом та порядок їх нарахування, зазначено строк кредиту 36 місяців та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (в тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 68 075,92 грн., а реальна річна процентна ставка 48,12 %. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу №24/03/23, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №265, відповідно до якого клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає новим кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованостей. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до цього договору. За цим Договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними Договорами. Згідно п. 6.2.3 Договору факторингу право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей. Відповідно до Витягу №1 до Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023\~ ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №2028888292 від 05.02.2020 у сумі 65905,73 грн., що складається з: 30832,52 грн. заборгованості за тілом кредиту; 35073,21 грн. заборгованості за відсотками. На підтвердження наявності заборгованості надано виписку по особовому рахунку за період з 05.2020 по 24.03.2023 (а. с. 39-47). Згідно Довідки № 08-03/24-01 від 08.03.2024, виданої ТОВ «Науково-впроваджувальна фірма «Техновен» [PERSON] працює в ТОВ «НВФ «Техновен» з 24.03.2021 по теперішній час за основним місцем роботи та займає посаду сторожа. Заробітна плата за період\~ з 24.03.2021 по 29.02.2024 складала 179852,88 грн. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. Таким чином, у разі сплати відповідачем [PERSON] коштів на рахунок первісного кредитору, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Брайт Інвестмент» та зараховані для погашення кредитної заборгованості. Отже, відповідно до умов даного договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 позивач прийняв право грошової вимоги і став новим кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі Портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором № 2028888292 від 05.02.2020, укладеним між AT «ОТП Банк» та [PERSON] . Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 2028888292 від 05.02.2020 станом на 23.03.2023 (дата відступлення прав вимоги) становить 65905,73 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту 30832,52 грн., заборгованості за відсотками 35073,21грн. Випискою по\~ особовому рахунку за період з 05.02.2020 по 24.03.2023\~ (а.с. 39-47) підтверджено, що [PERSON] здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором № 2028888292, а саме: 04.03.2020 здійснила погашення кредиту на суму 1475,00 грн.; 05.03.2020 здійснила погашення кредиту на суму 644,32 грн. та сплатила відсотки по кредитному договору на суму 830,68 грн.; 10.03.2020 здійснила\~ погашення кредиту на суму 416,00 грн. та сплатила відсотки по кредитному договорі на суму 416,00 грн.; 23.03.2020 здійснила перерахування коштів на рахунок в сумі 2461,07 грн. 06.04.2020 здійснила погашення кредиту на загальну суму 1107,95 грн., а також сплатила відсотки на суму 1353,12 грн.; 25.05.2020 здійснила погашення кредиту на загальну суму 2631,85 грн. та сплатила відсотки на загальну суму 1205,84 грн.; 05.06.2020 здійснила погашення кредиту на суму 82,31 грн.; 24.07.2020 погасила кредит на суму 1000,00 грн.; 27.07.2020 погасила кредит на загальну\~ суму 1000,00 грн.; 01.09.2020 здійснила повернення кредиту на загальну суму 1857,03 грн. та сплатила відсотки за договором на суму 142,97 грн.; 30.10.2020 погасила кредит на загальну суму 3303,98 грн. та сплатила відсотки на суму 478,02 грн.; 01.12.2020 здійснила повернення кредиту на суму 2726,04 грн. та сплатила відсотки на суму 1273,96 грн.; 27.01.2021 здійснила повернення кредиту на загальну суму 1000,00 грн.; 26.02.2021 здійснила повернення кредиту на загальну суму 1000,00 грн.; 29.03.2021 повернення кредиту на загальну суму 1000,00 грн.; 22.09.2021 повернення кредиту на загальну суму 1000,00 грн. Отже, [PERSON] здійснила погашення тіла кредиту на суму 22705,55 грн. та сплатила відсотки на загальну суму\~ 5700,59 грн., що разом становить 28406,14 грн.\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідачка з умовами договору була ознайомлена, підписала договір №2028888292 від 05.02.2020, однак умови договорів порушила. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка визнала частково позовні вимоги в розмірі 32445,50 грн., однак не обґрунтовує необхідність відмови в стягненні решти суми заборгованості та не надає відповідних доказів. Надана довідка про доходи не може слугувати підставою для звільнення від обов`язку по сплаті заборгованості за кредитним договором. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2028888292 від 05.02.2020, з урахуванням здійснених нею платежів, що підтверджені випискою,\~ в розмірі 396669,78 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 16629,45 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 23040,33 грн. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати у справі, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 60,19 % від розміру задоволених судом позовних вимог, отже, судовий збір становить 1615,54 грн.

Outcome: partial