Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної в наслідок залиття квартири, мотивуючи тим, що їй належить квартира [ADDRESS] . Відповідач проживає поверхом вище в квартирі № 189 даного будинку. 30.04.2015 позивачем виявлено залиття її квартири водою, на стінах та стелі у кухні, коридорі, ванній кімнаті, в туалеті та у житловій кімнаті. Факт залиття підтверджується складеним ТзОВ «Міський житловий центр» актом від 06.05.2015 про залиття, що трапилось в наслідок затікання з квартири. Згідно з актом комісії залиття квартири позивача сталося внаслідок переобладнання системи водопостачання, після корінних кранів метало пластикової труби, в квартирі 189 , що є порушенням технічних умов, у ванній кімнаті лопнула метало пластикова труба на гарячій воді. У зв`язку з чим, позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири у розмірі 24156,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. Провадження у зазначеній справі відкрито відповідною ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області [PERSON] від 10.04.2018 року. Вказана справа передана згідно повторного авторозподілу на розгляд судді Тиханському О.Б. у зв`язку з тим, що суддю [PERSON] звільнено з посади судді Обухівського районного суду Київської області у зв`язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням. Ухвалою суду від 23.07.2018 року прийнято до розгляду справу та призначено підготовче судове засідання (а.с. 61). 12.10.2018 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить в позові відмовити так як [PERSON] не можу бути належним відповідачем по вказаній справ у зв`язку з тим, що [PERSON] не зареєстрована та не проживає у вказаній квартирі. 29.10.2018 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява від позивача, в якій [PERSON] просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири у розмірі 34881,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. 29.10.2018 протокольною ухвалою суду прийнято уточнену позовну заяву та відкладено судове засідання для виклику відповідачів. 06.12.2018 ухвалою суду призначено судову будівельно-оціночну експертизу та зупинено провадження по справі. 04.08.2020 до Інституту незалежної експертної оцінки плюс було подано вимогу про повернення справи, в зв`язку з тривалим не проведенням експертизи. 19.10.2020 справа надійшла до Обухівського районного суду та ухвалою суду відновлено провадження по справі. 26.11.2020 ухвалою суду повторно призначено судову будівельно-оціночну експертизу та зупинено провадження по справі. 03.03.2021 ухвалою суду відновлено провадження по справі. 19.04.2021 ухвалою суду повторно призначено судову будівельно-оціночну експертизу та зупинено провадження по справі. 25.10.2021 справа повернулася до Обухівського районного суду, з висновком експерта № 15058 від 11.10.2021, ухвалою суду відновлено провадження по справі. Судом встановлено, що [INFO] померла позивач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 21.10.2021 року (а.с.194). Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23.11.2021 року провадження по даній цивільній справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.05.2023 року провадження по даній цивільній справі відновлено. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28.02.2024 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої затопленням квартири, у якості правонаступника позивача [PERSON] , [INFO] . 03.04.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 17.04.2024 13 год. 45 хв. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житла, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло (а.с. 6), та в ній проживала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] , що розташована поверхом вище над квартирою позивача, що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло (а.с. 69). 30.04.2015 позивачем виявлено залиття її квартири водою, на стінах та стелі у кухні, коридорі, ванній кімнаті, в туалеті та у житловій кімнаті. Факт залиття підтверджується складеним ТзОВ «Міський житловий центр» актом від 06.05.2015 про залиття, що трапилось в наслідок затікання з квартири. Згідно з актом комісії залиття квартири позивача сталося внаслідок переобладнання системи водопостачання, після корінних кранів метало пластикової труби, в квартирі 189 , що є порушенням технічних умов, у ванній кімнаті лопнула метало пластикова труба на гарячій воді. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року(справа № 761/6144/15-ц,провадження № 61-18064св18). Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено та вказана обставина не спростована відповідачами, що у зв`язку з пошкодженням метало пластикової труби на гарячу воду, яка лопнула при переобладнанні системи водопостачання в квартирі, власниками якої є відповідачі, призвело до залиття квартири позивача, внаслідок чого останній було заподіяно матеріальну шкоду. Визначаючи розмір майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача, суд бере до уваги висновок експерта № 15058 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, складеного 11.10.2021 судовим експертом Комашко Р.В. за основу визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири позивача, оскільки при його складанні враховано величину фізичного зносу об`єкта оцінки, експертом було здійснено візуально-інструментальне обстеження, необхідні обміри пошкоджених приміщень для визнання площ (об`ємів) стін, стель, на яких необхідно виконати ремонтні роботи, наявності/відсутності меблів тощо, демонтаж/монтаж яких необхідно буде виконати у зв`язку з технологією виконання ремонтних робіт та фото фіксацію об`єкту дослідження. Крім того, висновок експерта будівельно-технічної експертизи № 15058 від 11.10.2021 року, складений судовим експертом Комашко Р.В., який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертиз, висновок підготовлено для подання до суду, підписаний ним особисто. Згідно з висновком експерта № 15058 за результатами будівельно-технічного дослідження, складеного 11.10.2021 судовим експертом Комашко Р.В. вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) квартири за адресою: [ADDRESS] для усунення пошкоджень внаслідок залиття, яке відбулося 30.04.2015, згідно з даних візуально-інструментального обстеження, станом на час проведення дослідження, становить 33358,80 грн. (а.с. 164-173). Крім того, позивачем понесені витрати за проведення експертизи в розмірі 10 125 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи актом № 12072021/2 про приймання-здачі послуг від 11.10.2021 року. (а.с. 184-185). Таким чином, загальна сума шкоди, заподіяної майну становить 43483,80 грн. При цьому, згідно з матеріалами справи встановлено, що квартира за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що не заперечувалось сторонами та підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло (а.с. 69). Частиною 3 ст. 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує, вона не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини 4-5 статті 319 ЦК України власність зобов`язує, а власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 322 ЦК встановлено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки майно, яке перебуває на праві спільної часткової власності, належить усім співвласникам, цілком очевидно, що останні зобов`язані нести витрати щодо управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів та інших обов`язкових платежів та нести відповідальність за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном, у межах своєї частки у праві спільної часткової власності (ст. 360 ЦК України). Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, власник квартири зобов`язаний: проводити за власні кошти ремонт квартири; забезпечувати збереження технічного обладнання; не допускати дій, що викликають псування приладів та обладнання будинку. Відповідно ст.1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, за змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Частиною 1, 2 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення завданої матеріальної шкоди у розмірі 33 358 грн. 80 коп. солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та 10 125,00 грн. сплачених коштів за проведення експертизи, що в сумі становить 43 483 грн. 80 коп. оскільки на час залиття квартири позивача, вони були власниками квартири, з якої таке залиття відбулось та вказане не спростовано доказами у справі. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди крім інших вимог, передбачених ст. 137 ЦПК України, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. З урахуванням викладеного та матеріалів справи, судом встановлено, що залиття сталось внаслідок вини відповідачів, а отже крім майнової шкоди позивачу нанесено і моральну шкоду. Суд погоджується з доводами позивача, що залиття квартири, його фіксація, необхідність проведення ремонту нанесли моральної шкоди останній. Тому з урахуванням нанесеної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів 3 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: partial