Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

У червні 2023\~року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 05 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1468, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , мотивуючи його тим, що відносини в сім`ї не склалися, сімейні стосунки між ними припинені та спільне господарство сторони не ведуть. Шлюб носить лише формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, тому вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явилася. При цьому, представником позивача [PERSON] адвокатом Ліфлянчик Станіславом Ігоровичем подано до суду клопотання, згідно з яким, представник просить суд проводити судовий розгляд справи за відсутності позивача та його представника, де також вказав, що позивач позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. При цьому, подав до суду заяву про визнання позову, згідно з якою позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить їх задовольнити та проводити с удовий розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до такого висновку. У червні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук\~Л.\~М. від 26.06.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Однак, згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо повторного автоматичного розподілу справи № 454 від 24\~жовтня 2023 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 24\~жовтня 2023 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Волчку А.Я. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А. Я. від 25.10.2023 року цивільну справу № 369/9705/23, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Так, під час судового розгляду судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2015 року, про що зроблено актовий запис №1468. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21\~січня 2016\~року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06\~липня 2018\~року Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Правом на надання строку на примирення сторони не виявили бажання скористатися. Сім`ю зберегти неможливо. За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Крім того, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя». Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.». Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що жоден з подружжя не виявив бажання примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При цьому, позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 1\~073 грн 60 коп. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1\~073\~грн\~60\~коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved