Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

І. Виклад позиції позивача, відповідача. 02 жовтня 2023 року представник позивача Сініло Т.В. діючи в інтересах позивача [PERSON] через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, у якому просить: -Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01.10.2020 року у справі №766/16862/19 в частині розміру стягнутих аліментів, змінити; -Збільшити розмір стягнутих з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі з 1/6 до частки від усіх видів заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; -Виконавчий лист, виданий Херсонським міським судом Херсонської області від 01.10.2020 року у справі №776/16862/19 визнати таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 23.10.2010 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21.03.2019 року розірвано. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. 14.08.2013 року Херсонським міським судом Херсонської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі від заробітної плати(доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.07.2019 року до досягнення дитиною повноліття. 19.09.2020 року у зв`язку із укладенням шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.10.2020 року змінено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] та визначено їх стягнення у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку доходу платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду відкрито виконавче провадження. На теперішній час відповідач виконує взяті на себе зобов`язання, але витрати на дитину з часом збільшилися. Тих грошових коштів, що сплачує відповідач замало для забезпечення нормального рівня життя неповнолітньої дитини. Син часто хворіє та потребує значних витрат на лікування, позивач вимушена часто звертатися до медичного закладу, регулярно лікувати сина дорого вартісними медикаментами, у зв`язку із чим несе постійні витрати на ліки та дієтичні продукти харчування. Матеріальне становище позивача з часу присудження аліментів на утримання дитини значно погіршилося, утримує сина з періодичних та нестабільних доходів, частину яких витрачає на утримання житла та комунальних платежів. Узвязку із інфляційними процесами зменшилася і купівельна спроможність позивача. Дитина росте, в силу свого віку потребує більших витрат. Дитина відвідує ряд гуртків для гармонійного розвитку та репетиторів, зокрема вивчає іноземні мови. Разом з тим, у відповідача відбулися зміни сімейного стану. Його найстарша донька [PERSON] , [INFO] , у 2020 році досягла повноліття і він припинив виплату аліментів на її утримання, що свідчить про покращення його матеріального стану. Крім того, відповідач перебуває за кордоном де працює за фахом моряк-моторист і отримує стабільний заробіток, є фізично здоровим, хронічними чи іншими захворюваннями не страждає, є працездатною особою, не позбавлений можливості заробляти. Інших дітей у нього не має, особи, що перебувають на його утриманні теж відсутні, інших аліментних зобов`язань не має. За обставин покращення матеріального стану відповідача та зміни потреб у коштах на утримання дитини, виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру, зобов`язання по сплаті яких покладено на відповідача.. Оскільки позивач не в змозі самостійно нести витрати на утримання сина, звернулася до суду з означеним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, своїм процесуальним правом не скористався, відзиву на позов не подав. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 05.03.2024 року. 29.02.2024 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» подала клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення відповідачу позовної заяви з доданими матеріалами. 04.03.2024 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» подала клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме довідку-розрахунок обчислення суми заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . 04.03.2024 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позов задовольнити. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, сторони не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем їх проживання, відомі суду електронні адреси, направлення СМС-повісток, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 19.03.2024 року. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, сторони не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем їх проживання, відомі суду електронні адреси, направлення СМС-повісток, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. У раніше поданій заяві представник позивача просила розгляд справи здійснювати за відсутності сторони позивача, позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавав. У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю згоди позивача на вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи відкладено на 04.04.2024 року У судове засідання у час призначений для розгляду справи позивач та її представник не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, 22.03.2024 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем проживання, відому суду електронну адресу, направлення СМС-повісток, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Як передбачено ч.ч. 2-3, 13 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомленим належним чином, відзиву на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача також не надходило. У судове засідання, призначене на 05.03.2024 року, 19.03.2024 року та 04.04.2024 року відповідач не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як визначено частиною 1 ст. 280 ЦПУ України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 23 жовтня 2010 року укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні 23.10.2010 року складено актовий запис №201 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що 27.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні зроблено актовий запис №349 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 березня 2019 року у справі №766/20199/18 шлюб, зареєстрований 23.10.2010 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис №201 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишено «[PERSON]». Судовим наказом виданим 14.08.2019 року Херсонським міським судом Херсонської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24.07.2019 року до повноліття дитини. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01.10.2020 року у справі №766/16862/19 змінено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу виданого Херсонським міським судом Херсонської області від 14.08.2019 року, визначивши їх розмір - 1/6 частину від усіх видів заробітку(доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 19 вересня 2020 року укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 19.09.2020 року складено актовий запис №752 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до розрахунку заборгованості №61104588/12 виданого 04.03.2024 року Суворовським відділом державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у ВП [NUMBER] на виконання судового наказу №766/14723/19(766/16862/19) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку(доходу) щомісячно, станом на 04.03.2024 року заборгованість відсутня. За даними наданими державним виконавцем переплата за аліментами станом на 04.03.2024 року становить 8156,69 грн. V. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналіз цих норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач посилалася на ту обставину, що неповнолітній [PERSON] , 2012 р.н. потребує витрат на лікування, фізичний розвиток, навчання, харчування та додаткове навчання, а також що позивачка несе витрати на сплату орендної плати за квартиру та комунальні платежі. За своєю природою аліменти є грошовим виразом утримання осіб, які того потребують, тобто першочерговим є встановлення обсягу затрат, які необхідні для такого утримання, у даному випадку дитини, однак заявлений до стягнення збільшений розмір аліментів позивачем не обґрунтовано, як і не підтверджено належними та допустимими доказами можливість платника аліментів сплачувати їх у такому розмірі. Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що у позивача або відповідача змінилися обставини за наявності яких може бути поставлено питання про збільшення розміру раніше присуджених аліментів. До того ж, заявлені позивачем витрати на дитину не є аліментами у розумінні сімейного законодавства та за своєю природою відносить до додаткових витрат (зокрема витрати на лікування та розвиток здібностей дитини), порядок стягнення яких є відмінним від порядку збільшення розміру аліментів. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За приписами ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд звертає увагу позивача на ту обставину, що відповідачем виконується рішення суду, за яким з нього стягнуто аліменти та обставини того, що витрати на дитину з часом присуджених аліментів збільшилися не є тими винятковими підставами за наявності яких у отримувача аліментів виникає право на звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Матеріали справи станом на час розгляду справи не містять доказів, які б вказували на зміну матеріального або сімейного стану позивача, як ним зазначено в бік погіршення, та зміну матеріального або сімейного стану відповідача в бік покращення, як і не надано доказів на підтвердження зазначеного позивачем про його працевлаштування та отримання ним стабільного доходу, відсутності перебування на його утриманні інших осіб, відсутності інших дітей, інших аліментних зобов`язань, тощо, у розумінні змісту статті 192 СК України. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, а відтак у задоволенні позову слід відмовити. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову про збільшення розміру аліментів до суду, ураховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для їх стягнення з відповідача в дохід держави у суду відсутні.

Outcome: dismissed