Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ПрАТ «Сумбуд» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу. 02 листопада 2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Селяніна Ю.О. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у зазначеній справі, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з ПАТ «Сумбуд» на користь [PERSON] відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 25000 грн. 00 коп., судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення 536 грн. 80 коп. Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 14 листопада 2023 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з перебуванням судді Северинової А.С. на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 04 грудня 20223 року вказану справу прийнято до розгляду суддею Сидоренко А.П. та заяву призначено до розгляду в судовому засідання на 03 січня 2024 року об 11 год. 00 хв. 03 січня 2024 року у зв`язку з тим, що справа № 591/1549/23 направлена до Сумського апеляційного суду у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 жовтня 2023 року від представника ПрАТ «Сумбуд» розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення не відбувся. Ухвалою Сумського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року цивільну справу №591/1549/23 направлено Зарічному районному суду м. Суми для вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення. Заяву представника [PERSON] адвоката Селяніної Ю.О. про ухвалення додаткового рішення призначено до судового розгляду на 18 квітня 2024 року 14 год. 30 хв. В судовому засіданні представник відповідача підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення . Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому\~статтею 270\~цього Кодексу. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами першою-третьою\~статті 134 ЦПК України\~передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частин першої, другої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частин першої, восьмої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).\~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При постановленні рішення в зазначеній справі судом не вирішено питання про стягнення судових витрат, що пов`язані з оплатою правничої допомоги, а також по сплаті відповідачем судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення. З наданих письмових доказів вбачається, що 19 червня 2023 року між адвокатом Селяніною Ю.О. та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги ( а.с. 94-95), згідно п. 1.1. якого адвокат приймає на себе доручення клієнта про надання юридичної допомоги щодо виконання функцій представника [PERSON] з питань, які пов`язані зі здійсненням захисту порушених прав та інтересів Клієнта в Зарічному районному суді м. Суми по справі № 591/1549/23. За п.п. 4.1 цього договору сума гонорару Адвоката за цим договором визначається у фіксованому розмірі 25\~000 грн. 00 коп. На підтвердження обставин оплати [PERSON] грошових коштів надано прибутковий касовий ордер № 52 від 23 червня 2023 року та квитанцію до прибуткового касового ордера від 23 червня 2023 року на суму 25\~000 грн. 00 коп. (а.с. 96). Так, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16листопада 2022року у справі № 922/1964/21. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20) та від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19 (провадження № 61-14735св20). Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок заявника має бути встановлено, що його заява не підлягає задоволенню, такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з врахуванням того, чи виник у заявника обов`язок зі сплати таких витрат та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved