Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

Позиція позивачки та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивачка [PERSON] звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що 20.08.2021 між сторонами був укладений шлюб. Від цього шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позивачка просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 20.08.2021 відділом реєстрації актів цивільного стану у с. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 832. 28.02.2024 у справі було відкрито провадження та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання. Представник відповідача адвокат Андрієнко С.М. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення. Позивачка в позовній заяві прохала суд розглянути справу у її відсутність за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки від сторін не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. З наданих до суду доказів, встановлено, що 20.08.2021 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [PERSON] , [INFO] , відділом державної реєстрації актів цивільного стану у с. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 832 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] . Відповідно до копії довідки від 06.02.2023 № 1626-50002560986 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . Відповідно до копій довідок від 06.02.2023 № 1626-50002561024 та № 1626-50002561045 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] є [ADDRESS] . Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. Відповідно\~до\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Мотивована оцінка аргументів сторін. Cпільне життя позивачки\~та відповідача \~не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. З матеріалів справи вбачається, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стала втрата почуття любові між сторонами. Сім`я розпалася та існує формально.\~Від цього шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх неповнолітніх дітей. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат судом не вирішувалось, оскільки така вимога не ставилась позивачкою.

Outcome: approved