Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 17.02.1998 житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у лютому 1998 року відповідач запропонував позивачу придбати належний йому житловий будинок [ADDRESS] . Позивач погодився і сторони домовилися про всі умови договору купівлі-продажу. На виконання домовленостей про умови договору, 17.02.1998 на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» між сторонами було укладено договір купівлі-продажу вказаного будинку, зареєстрований в Журналі біржових угод за № 3631. Право власності позивача на житловий будинок було зареєстровано в Херсонському міському Бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 2372. Після придбання будинку, позивач разом із своєю сім`єю вселилися до будинку, зареєстрували своє місце проживання у ньому та з того часу несли витрати на його утримання. 06.06.2023 внаслідок підриву Каховської ГЕС ім. П.С. Непорожнього вказаний будинок суттєво постраждав, у зв`язку з чим позивач звернувся до районного відділку поліції із заявою про кримінальне правопорушення. 19.06.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №№ 626 «Деякі питання надання матеріальної грошової допомоги постраждалому населенню внаслідок підриву російською федерацією греблі Каховської гідроелектростанції», якою було встановлено порядок надання одноразової матеріальної грошової допомоги постраждалому населенню внаслідок підриву рф греблі Каховської гідроелектростанції. Однак отримати таку допомогу позивач не може у зв`язку з тим, що будинок придбаний на біржових торгаx. Нотаріальне посвідчення договору відчуження будинку в теперішній час неможливе, у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Оскільки в позасудовому порядку вирішити дане питання неможливо, позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. У судове засідання у час, призначений для розгляду справи по суті, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за останнім відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності, суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Третя особа в особі представника Херсонської товарної біржі «Ізумруд» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17.02.1998 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстровано на Херсонській Товарній біржі «Ізумруд» в Журналі реєстрації біржових угод за реєстровим № 3631 від 17.02.1998, та в Херсонському бюро технічної інвентаризації 24.02.1998 за реєстровим № 2372. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України\~від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу будинку було укладено 17.02.1998, тому на дані правовідносини поширюється дія норм\~Цивільного кодексу\~Української PCP в редакції 1963 року. Відповідно до\~ст.153 ЦК\~Української PCP 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до\~ст.224 ЦК\~Української PCP (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1\~ст.227 ЦК\~Української PCP (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно з ч.2\~ст.47 ЦК\~Української PCP (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ч.3\~ст.9 ЖК України\~громадяни мають право придбати житло на біржових торгах. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом. Таким чином, спірні правовідносини на момент їх виникнення були врегульовані різним чином одночасно нормами ЦК України (в редакції від 1963 року) та\~Законом України «Про товарну біржу», тобто існувала колізія норм права. Враховуючи доктрину пріоритетності спеціальних норм права над загальними, суд вважає, що на момент укладення та реєстрації позивачем на товарній біржі договору купівлі- продажу житлового будинку, слід було керуватися передусім нормами Закону України «Про товарну біржу», а тому нотаріальне посвідчення даного договору не було потрібне. В той же час, при укладанні договору купівлі-продажу будинку сторони керувались ст.15 Закону України «Про товарну біржу», де вказано, що угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно ст.41 Конституції України\~гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. З часу придбання житлового будинку позивач вільно і відкрито користується майном, його право власності на майно ніким не оспорювалось. Враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.02.1998, укладеним на Херсонській товарній біржі «Ізумруд», відбулося повне виконання договору, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Outcome: approved