Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 02 квітня 2024 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно за законом. 2. Позов обгрунтований тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Полісся» розміром 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості). Таке право підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0185987 виданого на підставі рішення Шумської райдержадміністрації №313 від 09.10.1996 р. та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №347 від 09.10.1996 р. Позивач прийняв спадщину після смерті батька шляхом вступу у володіння та користування спадковим майном, а саме, володінням оригіналами документів на земельну частку (пай). Позивач вказує, що коли звернувся у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, отримав відмову у зв`язку із тим, що вищевказаний сертифікат на земельну частку (пай) серії ТР №0185987 виданий після смерті спадкодавця. На підставі викладеного, позивач просив позов задовольнити. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 17 квітня 2024 року. 4. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, представив суду заяву, згідно якої просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. 5. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак, в матеріалах цивільної справи міститься заява, згідно якої остання просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позовні вимоги позивача визнала та не заперечила проти їх задоволення. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 16 серпня 1995 року зроблено відповідний актовий запис № 19, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 24 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шумського райуправління юстиції Тернопільської області. 8. На день смерті померлому належало зокрема, спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Полісся» Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0185987 виданого 09 жовтня 1996 року Шумською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] . 9. Згідно довідки № 5392/32-23 виданої державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області 22 листопада 2023 року вбачається, що померлий [PERSON] був включений в списки на паювання землі по КСП «Полісся» за № 347 від 09.10.1996 р. Одержав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0185987, який перебуває у колективній власності КСП «Полісся» розміром 2,19 в умовних кадастрових гектарах, вартість якого з врахуванням коефіцієнту індексації 4,796 становить 26939 грн. 10. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 травня 1956 року, в якому записи виконані російською та українськими мовами, позивач [PERSON] , народився [INFO] в с. Малі Садки Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано - [PERSON] та [PERSON] , а/з № 4. 11. [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом, внаслідок смерті батька [PERSON] , згідно вимог ст. 530, 549 ЦК УРСР, що був чинним на час відкриття спадщини, прийняв спадщину після смерті останнього, вступивши у фактичне володіння і користування спадковим майном, що підтверджується довідкою №118 виданої 13 березня 2024 року Шумською міською радою Тернопільської області. 12. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВI №335506 від 09 грудня 2004 року спадкоємцем майна [PERSON] є його син [PERSON] , спадщина на яку видане свідоцтво - жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . 13. Як вбачається із листа №1/01-16 від 03 січня 2024 року виданого завідуючою Шумської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на сертифікат на земельну частку (пай) серії ТР № 0185987, у зв`язку з тим, що останній виданий після смерті спадкодавця. ІV. Оцінка Суду. 14 За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. 15. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. 16. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 17. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 18. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 19. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 20. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 21. На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. 22. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. 23. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. 24. Статтею 548 ЦК України (в редакції Закону 1963 року) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 25. Частинами першою та другою ст. 549 ЦК (в редакції Закону 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під час розгляду справи було встановлено, що після смерті [PERSON] його син [PERSON] фактично вступив у володіння і управління спадковим майном, а тому є таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька. 26. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). 27. За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 28. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. 29. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. 30. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». 31. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. 32. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 33. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Судом встановлено, що [PERSON] був включений у списки громадян, які мають право на земельну частку (пай) за рахунок земель колективної власності реформованого КСП «Полісся», що вбачається із довідки № 5392/32-23 виданої державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Тобто батько позивача на момент своєї смерті мав право на отримання земельної частки (паю) при розпаюванні земель КСП «Полісся». При цьому факт видачі сертифіката на ім`я [PERSON] після його смерті свідчить, що останній був включений до переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай) за №347 від 09.10.1996 року. Оскільки матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на час смерті належало право на земельну частку (пай) яка перебуває у колективній власності КСП «Полісся» Шумського району Тернопільської області в розмірі 2,19 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) ТР № 0185987 виданого 09 жовтня 1996 року Шумською районною державною адміністрацією, таке право увійшло до складу його спадкового майна і успадкував таке [PERSON] в порядку ст. 549 ЦК УРСР. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом майна [PERSON] , спадщину прийняв, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, суд приходить до переконання про задоволення позову. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 34. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України). В поданому позові позивач [PERSON] просив не застосовувати до відповідача вимоги ст. 141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, зважаючи на те, що позивач просив не стягувати з відповідача понесені судові витрати у його користь, а тому суд вважає можливим залишити судові витрати за позивачем. З цих підстав,

Outcome: approved