Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

ТОВ «Росвен Інвест України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. У вказаній заяві позивач просить стягнути з відповідача на користь Товариства заборгованість за Договором позики №7964271 від 07 січня 2023 року у розмірі 20 200 гривень, а також за Договором про надання фінансового кредиту №04813-01/2023 від 05 січня 2023 року у розмірі 33 540 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в заяві, що 07 січня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №7964271 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». 07 січня 2023 року відповідач прийняв пропозицію щодо укладення Договору №7964271. Таким чином, 07 січня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №7964271. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 11 липня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу №01.02-36/23, відповідно до якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за кредитним договором. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №01.02-36/23 від 11 липня 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором склала 20 200 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 5 050 гривень, заборгованості за відсотками - 15 150 гривень. Також 05 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №04813-01/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». 05 січня 2023 року відповідач прийняв пропозицію щодо укладення Договору №04813-01/2023. Таким чином, 05 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №04813-01/2023. 28 липня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладеного договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу, у тому числі і за договором до відповідача. Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №28072023 від 28 липня 2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором склала 33 540 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 8 600 гривень, заборгованості за відсотками - 24 920 гривень. У зв`язку із вищенаведеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10 січня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «Росвен Інвест України» не з`явився, проте в прохальній частині позову просить розгляд даної цивільної справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судових засідань, в жодне судове засідання по даній цивільній справі не з`явився. Будь-яких заяв та клопотань, а також відзиву на позовну заяву, від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Судом встановлено, що 07 січня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики №7964271 у формі електронного документу. Відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 5 050 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів до 06 лютого 2023 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 37,21 % за день за перший день користування позикою, з другого дня користування позикою до дати повернення позикик - 2,5% за день. У додатку №1 до договору позики №7964271 від 07 січня 2023 року встановлено період кредиту з 07 січня 2023 року до 06 лютого 2023 року 30 днів, сума кредиту 5 050 гривень, проценти за користування кредитом 1 893,75 гривень, всього сума до стягнення 6 943,75 гривень. 11 липня 2023 року Між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу, у тому числі і за договором до відповідача. 05 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №04813-01/2023 в розмірі 8 600 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 25 днів, тобто до 29 січня 2023 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 361,35 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,99 % на добу, для клієнта якому Товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою встановленою в п.1.3 цього Договору, а з метою поглиблення довіри до Товариства клієнту може бути запропонований індивідуальний промокод для зниження стандартної процентної ставки, яка становить 2,5 % на добу. У додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №04813-01/2023 від 05 січня 2023 року встановлено період кредиту з 05 січня 2023 року до 29 січня 2023 року 25 днів, сума кредиту 8 600 гривень, проценти за користування кредитом 2 128,50 гривень, всього сума до стягнення 10 728,50 гривень. 28 липня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 28072023, у відповідності до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює договору факторингу у порядку та строки встановленні договором факторингу. Частиною першою статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору відповідно до ст. 638 ЦК України. Отже відповідачем були порушені умови договорів щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договорами платежів. За нормами статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі310/11534/13-ц, від 04 червня 2013 року по справі 916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі 522/1528/15-ц. Таким чином, позивач відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Розрахунок заборгованості за договором позики № 7964271 від 07 січня 2023 року, наданий позивачем ТОВ «Росвен Інвест Україна», відповідно до якого сума боргу складає 20 200 гривень, з яких 5 050 гривень тіло кредиту та 15 150 гривень нараховані відсотки, суд не бере до уваги, оскільки цей розрахунок проведено за період 07 січня 2023 року до 11 липня 2023 року, який не належить до періоду на який укладено договір позики. Таким чином, сума заборгованості за договором позики № 7964271 від 07 січня 2023 року [PERSON] перед позивачем складає 6 943,75 гривень, з яких 5 050 гривень- тіло кредиту, 1 893,75 гривень - проценти за користування кредитом. Щодо вимог про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №04813-01/2023 від 05 січня 2023 року необхідно зазначити таке. Суд також не бере до уваги розрахунок заборгованості договором позики №04813-01/2023 від 05 січня 2023 року, наданий позивачем ТОВ «Росвен Інвест Україна», відповідно до якого сума боргу складає 33 540 гривень, з яких 8 600 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 24 940 гривень заборгованість по відсотках, оскільки цей розрахунок проведено за період 05 січня 2023 року до 27 липня 2023 року, який не належить до періоду на який укладено договір позики. Таким чином, сума заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №04813-01/2023 від 05 січня 2023 року [PERSON] перед позивачем складає 10 728,50 гривень, з яких 8 600 гривень тіло кредиту, 2 128,50 гривень - проценти за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені товариством судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 882,63 гривень.

Outcome: partial