Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2024 року звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, відповідно до якої просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2017 року (справа № 202/2403/17) шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня винесення судом рішення і до досягнення нею повноліття. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивачем [PERSON] народжено доньку [PERSON] , батьком якої записано [PERSON] . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2017 року, за результатами розгляду справи № 202/2403/17, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 800,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.04.2017 року. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.09.2017 року рішення Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська від 03.07.2017 року залишено без змін. З огляду на те, що визначений судовим рішенням розмір аліментів на сьогодні є не достатнім для нормального забезпечення розвитку дитини та враховуючи норми матеріального права, які регулюють сімейні відносини в розрізі покладання однакового обов`язку на батьків утримувати дитину, позивач вважає за необхідне звернутися до суду із даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 лютого 2024 року, у вказаній цивільній справі головуючим суддею визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 05 березня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 19 березня 2024 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву про зміну способу стягнення аліментів, відповідно до якого останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог та відсутність жодних доказів на їх підтвердження. Звернув увагу, що позивач в своїх позовній заяві замовчує той факт, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, матеріальне становище відповідача з моменту ухвалення рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 03.07.2017 року значно погіршилось. 07.07.2021 року [PERSON] втратив роботу і на теперішній час є не працевлаштованим, а з початку запровадження в країні воєнного стану відповідач має лише нестабільний дохід від під заробітків. Дружина відповідача, [PERSON] в серпні 2021 року перенесла хірургічну операцію та з 01.12.2022 року їй встановлена третя група інвалідності, на теперішній час остання спостерігається у лікарів, періодично проходить обстеження, що також призводить до значних витрат. Дружина, [PERSON] у зв`язку з хворобою ніде не працює та отримує пенсію по інвалідності. Окрім того, у доньки від другого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , було виявлено хворобу нирок та поставлено відповідний діагноз. Вказане підтверджує той факт, що матеріальне становище відповідача значно погіршилось. Щодо довідки про заборгованість по аліментам, яку додає позивач до своєї позовної заяви, звернув увагу суду, що заборгованість виникла не з вини відповідача, а з вини бухгалтера, який вираховував із заробітної плати аліменти у розмірі 800 грн. без врахування індексу інфляції. Відповідач, дізнавшись про заборгованість по аліментам, зробив все можливе, щоб цю заборгованість сплатити, і не дивлячись на скрутне матеріальне становище, частину заборгованості було сплачено 28.02.2024 року, ще до звернення позивача з відповідним позовом. Повністю заборгованість була сплачена у березні 2024 року. Окрім того, 12.03.2024 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) по ВП № 54928994 було винесено Постанову про зняття арешту з коштів і зазначено «Заборгованість по аліментних платежах сплачено». Також відповідач звернув увагу, що згідно з довідок розрахунку державним виконавцем нарахування аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] відбувається не в розмірі 800 грн., з урахуванням індексу інфляції, як зазначено в рішенні суду від 03.07.2017 року у справі № 202/2403/17, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, і заборгованість по аліментам, а також поточні платежі по аліментам були сплачені з урахуванням 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Натомість, в обґрунтування позовної заяви позивач обмежилася загальними фразами щодо батьківського обов`язку утримувати дитину. Разом з цим, [PERSON] не надає жодних доказів, які б свідчили про розмір понесених нею витрат, як і не доводить, що розмір фактично сплачених відповідачем по справі аліментів не покриває такі витрати, також не доводить жодним доказом, що матеріальне становище відповідача покращилось з моменту винесення рішення судом від 03.07.2017 року у справі № 202/2403/17. Таким чином, відповідач вважає, що доводи позивача не є підставою для задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів у спосіб, визначений у позовній заяві, оскільки сам по собі факт наявності інфляції не може бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог, а є підставою для проведення індексації розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, у порядку, передбаченому чинним законодавством. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, обґрунтувавши доводами, що наведені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні, з урахуванням доводів викладених у його відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2013. Мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2017 року по цивільній справі № 202/2403/17 (провадження № 2/202/1506/2017) було стягнуто з [PERSON] , [INFO] , (ІПН [NUMBER] ) аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 квітня 2017 року. Відповідно до наданої старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Пащенко Ю.А. Довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим документом № 202/2403/17 від 05.10.2017 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 800,00 грн. щомісячно на утримання [PERSON] ( [INFO] ), фактично здійснювалося нарахування та відповідно сплата аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Заборгованість по аліментних платежах станом на 31.03.2024 року відсутня. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у якої виявлено хворобу нирок та поставлено відповідний діагноз. Дружина [PERSON] , [PERSON] , має третю групу інвалідності та отримує пенсію по інвалідності. Згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішення суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. \~ \~ \~ \~ Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір та спосіб стягнення аліментів, які визначені рішенням суду, не вважаються незмінними та можуть бути змінені за позовом одержувача аліментів. Зокрема, суд може змінити за позовом платника або одержувача розмір аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Крім того, можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. \~ \~ \~ \~При цьому статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, враховуючи матеріальне становище відповідача, всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, суд вважає можливим змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 липня 2017 року, з твердої грошової суми в розмірі 800,00 грн. на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню та з дня набрання законної сили судовим рішенням стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України та ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої позивача звільнено від сплати судового збору, а тому з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: partial