Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

У грудні\~2023\~року керівник\~Ізмаїльської окружної\~прокуратури Одеської\~області в\~інтересах держави\~в особі\~Управління Державного\~агентства меліорації\~та рибного\~господарства у\~Одеській області\~(Одеський\~рибоохоронний патруль)\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~відшкодування шкоди,\~заподіяної незаконним\~виловом риби,\~обґрунтовуючи позовні\~вимоги тим,\~що Ізмаїльською\~окружною прокуратурою\~Одеської області\~в ході\~реалізації конституційної\~функції представництва\~інтересів держави\~в суді,\~в порядку\~ст.\~131-1\~Конституції України\~та ст.24\~Закону України\~«Про прокуратуру»,\~встановлено порушення\~вимог природоохоронного\~законодавства.\~Установлено,\~що постановою\~Ізмаїльського міськрайонного\~суду Одеської\~області у\~справі №\~946/3352/22\~від 21.06.2022\~ [PERSON] \~визнано винним\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ч.\~4\~ст.\~85\~КУпАП,\~та накладено\~адміністративне стягнення\~у вигляді\~штрафу в\~розмірі 340\~грн. Вищевказана постанова\~Ізмаїльського міськрайонного\~суду Одеської\~області в\~апеляційного порядку\~не оскаржувалась\~та 01.07.2022\~набрала законної\~сили.\~У ході\~розгляду даної\~справи судом\~було встановлено,\~що 07.04.2022\~о 05:00\~годині на\~озері Катлабуг\~біля с.\~Першотравневе Саф`янівської\~ОТГ Одеської\~області,\~ [PERSON] \~здійснював незаконний\~лов водних\~біоресурсів забороненими\~знаряддями лову\~-\~двома сітками,\~не маючи\~на це\~спеціального дозволу.\~Своїми діями\~ [PERSON] \~порушив п.п.\~3.15,\~4.5\~Правил любительського\~та спортивного\~рибальства,\~ст.\~52-1\~Закону України\~«Про тваринний\~світ». Відповідно до\~вищевказаної постанови\~Ізмаїльського міськрайонного\~суду,\~вина [PERSON] \~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ч.\~4\~ст.\~85\~КУпАП,\~підтверджується протоколом\~про адміністративне\~правопорушення №\~005262/190\~від 07.04.2022,\~описом вилучених\~знарядь лову\~від 07.04.2022,\~приймальним актом\~№ 9\~від 07.04.2022,\~актом вилучених\~водних біоресурсів.\~Відповідно до\~оцінки заподіяної\~шкоди рибним\~запасам,\~внаслідок порушення\~природоохоронного законодавства,\~згідно розрахунку,\~розробленого відповідно\~до Постанови\~Кабміну від\~21.11.11\~№ 1209\~«Про затвердження\~такс для\~обчислення розміру\~відшкодування шкоди,\~заподіяної внаслідок\~незаконного добування\~(збирання)\~або знищення\~цінних видів\~водних біоресурсів»\~(із\~змінами,\~внесеними постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~06.10.2021\~№ 1039),\~загальна сума\~шкоди,\~заподіяної державі\~ [PERSON] ,\~складає 39032грн.\~Розмір шкоди\~05.05.2022\~розрахований службовими\~особами Управління\~Державного агентства\~меліорації та\~рибного господарства\~у Одеській\~області (Одеський\~рибоохоронний патруль). Згідно з інформацією Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) № 1-5-9/1741-23 від 18.07.2023 на даний час завдану [PERSON] шкоду добровільно не відшкодовано. Прокурор підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі № 946/3352/22 від 21.06.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. (а.с. 24). Вищевказана постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області в апеляційного порядку не оскаржувалась та 01.07.2022 набрала законної сили. У ході розгляду даної справи судом встановлено, що 07.04.2022 о 05:00 годині на озері Катлабуг біля с. Першотравневе Саф`янівської ОТГ Одеської області, [PERSON] здійснював незаконний лов водних біоресурсів забороненими знаряддями лову - двома сітками, не маючи на це спеціального дозволу. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 3.15, 4.5 Правил любительського та спортивного рибальства, ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ». Відповідно до вищевказаної постанови Ізмаїльського міськрайонного суду, вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 005262/190 від 07.04.2022, описом вилучених знарядь лову від 07.04.2022, приймальним актом № 9 від 07.04.2022, актом вилучених водних біоресурсів. Відповідно до оцінки заподіяної шкоди рибним запасам, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, згідно розрахунку, розробленого відповідно до Постанови Кабміну від 21.11.11 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 №1039), загальна сума шкоди, заподіяної державі [PERSON] , складає 39 032,00 грн. 9а.с. 23). Розмір шкоди 05.05.2022 розрахований службовими особами Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль). Під час розгляду Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області справи про адміністративне правопорушення № 946/3352/22 докази завдання [PERSON] збитків рибним запасам були долучені до матеріалів справи та досліджувалися судом, однак питання щодо відшкодування [PERSON] шкоди не вирішувалось. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 005262/190 від 07.04.2022 службовими особами Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) повідомлено [PERSON] про спричинену його діями шкоду, а також 17.01.2023 на його адресу направлено пропозицію щодо необхідності відшкодування спричиненої шкоди (а.с. 33-34). Однак, згідно з інформацією Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) № 1-5-9/1741-23 від 18.07.2023 на даний час завдану [PERSON] шкоду добровільно не відшкодовано. Відповідно до ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до положень ч. ч. 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином обставини, встановлені постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.06.2022 у справі №946/3352/22 є встановленими та не підлягають доказуванню. Стаття 13 Конституції України встановлює, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Відповідно до приписів ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлюваних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Стаття 25 Закону України «Про тваринний світ» дає визначення рибальства як добування риби то водних безхребетних. На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство. Згідно з ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Відповідно до п. 4.1.1 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.12.1999, які були чинні на момент вчинення адміністративних правопорушень, любительський лов риби, інших водних живих ресурсів, за винятком видів, пойменованих в п. 4.10 цих Правил рибальства, в літній період, у строки від скресання криги і до льодоставу (за винятком забороненого нерестового періоду), дозволяється: на водоймах загального користування - з берега або з човна, вудками всіх видів із загальною кількістю гачків не більше п`яти на рибалку, та спінінгом. Частиною 1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. При цьому, відповідно до пункту «з» частини 2 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Частиною 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Врегульовані вищевказаними нормами наслідки порушення вимог природоохоронного законодавства у вигляді обов`язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки відповідають загальним положенням Цивільного кодексу України, які визначають поняття та порядок відшкодування збитків. Розмір шкоди, заподіяної відповідачем та розрахованої на підставі Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1039), складає 39 032,00 грн (тридцять дев`ять тисяч тридцять дві гривні). У силу ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Таким чином, шкода, завдана навколишньому природному середовищу, у даному випадку має причинно-наслідковий зв`язок з протиправною винною поведінкою відповідача, а саме недотримання природоохоронного законодавства, що встановлено в постанові Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.06.2022 у справі № 946/3352/22. За таких обставин, наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальності [PERSON] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1\~статті 167 Цивільного кодексу України\~встановлено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Статтею 170 Цивільного кодексу України\~передбачено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правом фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 69\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а отже, на користь держави підлягає стягненню з [PERSON] шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в розмірі 39032 грн. Згідно з ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно платіжної інструкції від 13.12.2023 року № 2996 позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, у відповідності до вимог ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved