Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача - Спілки співвласників майна колгоспу «Озернянський» в особі голови [PERSON] з вимогами про визнання права власності на будівлю оглядової ями за адресою: [ADDRESS] . Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він, згідно рішення комісії з організації та вирішення майнових питань Спілки співвласників майна колгоспу «Озернянський» в від 20 листопада 2022 року придбав будівлю оглядової ями за адресою: [ADDRESS] та користуєься цим майном, підтримує в належному стані. Він сплатив відповідачу визначену угодою суму коштів, однак не може належно оформити своє право власності, так як відповідач не надав необхідних документів на майно і нотаріусом у посвідченні договору відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачем, в тому числі факту отримання коштів. Дослідивши матеріали\~справи суд встановив, що згідно протоколу №2 зборів уповноважених спілки співвласників майнових паїв колгоспу «Озернянський» від 02 лютого 2000 року затверджено список осіб, які мають право на майновий пай та акт розрахунку пайового фонду. Згідно протоколу №2 зборів уповноважених спілки співвласників майнових паїв колгоспу «Озернянський» від 02 квітня 2006 року прийнято рішення про продаж та передачу в оренду приміщень та основних засобів, що належали колгоспу «Озернянський» та входять до пайового фонду. Відповідно до виписки з протоколу №3 засідання комісії з організації вирішення майнових питань колгоспу «Озернянський» від 20 листопада 2022 року вирішено продати [PERSON] яму на зернотоку за адресою: [ADDRESS] та укладено відповідний договір. За придбане майно позивач сплатив кошти, які Спілка співвласників майна колгоспу «Озернянський» отримала. Будівля оглядової ями на зернотоку знаходяться за адресою: [ADDRESS] , дане майно входило до пайового фонду Спілки співвласників майна колгоспу «Озернянський» і належить співвласникам відповідно до ст.ст.7,8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління. Співвласники мають право розпоряджатися цим майном на свій розсуд в силу ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». Таким чином майно яке належить співвласникам на праві спільної власності, згідно закону, фактично передано позивачу, який ним користується і позивач повністю виконав свої зобов`язання перед іншими співвласниками. Правочин, укладений між сторонами, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, однак зміст договору не суперечить іншим вимогам закону та не порушує прав третіх осіб, які не є його сторонами. Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі відповідача, який не надав необхідні документи, оскільки майно належало ліквідованому сільськогосподарському підприємству, у зв`язку з чим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, позивач захистити свої права не має можливості. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст.\~334\~ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов`язання виконав, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачами право власності на майно.

Outcome: approved