Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Представник позивача, повноваження якого підтверджено довіреністю від 13.08.2022 року № 2233-К-Н-О, звернувся до\~Ватутінського міського\~суду Черкаської\~області з\~даним цивільним\~позовом у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 13.06.2013 року № б/н у сумі 32\~603 грн. 22 коп. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» мотивовані тим, що між сторонами 13.06.2013 року укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, максимальний розмір якого збільшувався до 25\~000 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 20.03.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 32\~603,22 грн., з яких: 26\~670,88 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5\~932,34 грн. заборгованість за простроченими відсотками, про стягнення якої й подано позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою, в якості додатку до неї, долучив клопотання про розгляд судом справи за відсутності сторони позивача. У даному клопотанні також представник позивача вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі, а також підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, у розумінні п. 4 ч. 8, ч.\~11 ст. 128 ЦПК України, про місце, дату та час розгляду справи, відзив на позовну заяву не надала, в судові засідання неодноразово не з`явився, поважність причин неявки не повідомив, заяв та клопотань від його імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. За результатами вжитих судом заходів факту перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, не встановлено. З огляду на вказане, судом 10.04.2024 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи в заочному порядку. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК України, крім іншого, обов`язком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно банківської ліцензії від 05.10.2011 року № 22, яка видана Національним банком України, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» має право надання банківських послуг. Відповідно до змісту п. 1.7 Статуту рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №\~119 змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено його найменування на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»). Відповідно до змісту копії заяви від 13.06.2013 року [PERSON] виявив бажання стати клієнтом банківської установи ПАТ КБ «ПриватБанк», погодившись з умовами та правилами надання банківських послуг. В подальшому, шляхом підписання паспорту споживчого кредиту 11.06.2021\~року [PERSON] узгоджено умови споживчого кредитування серед яких базову відсоткову ставку. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , вбачається, що з 27.09.2018 року йому встановлено кредитний ліміт, який 01.06.2020 року збільшено до 30\~000 грн., а 14.11.2022 року зменшено до 0 грн. Зі змісту довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що в період договірних відносин сторін [PERSON] користувався банківськими картками типу «Універсальна» № [NUMBER] строком дії до 08/16, №\~ [NUMBER] строком дії до 08/17, типу «Універсальна з фото» №\~ [NUMBER] строком дії до 10/18, № [NUMBER] строком дії до 08/22 та типу «Універсальна Gold»» № [NUMBER] строком дії до 07/23, № [NUMBER] строком дії до 10/24. Відповідно до виписки по рахунку [PERSON] за договором № б/н за період з 13.06.2013 року по 23.03.2023 року вбачається, що кредитні кошти позивача [PERSON] почав використовувати з 28.09.2018 року та станом на 01.01.2023 року на рахунку відповідача обліковувалась заборгованість в розмірі 32\~603,22 грн., з яких: 26\~670,88 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5\~932,34\~грн. заборгованість за простроченими відсотками, про стягнення якої й подано позов. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання банківських послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться в змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З огляду на вказане, суд вважає доведеним наявність між сторонами договірних взаємовідносин, які виникли 13.06.2013 року, та прострочення [PERSON] виконання грошових зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк» у зв`язку з чим загальний розмір невиконаного зобов`язання на 20.03.2023 року становив 32\~603,22 грн., з яких: 26\~670,88 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5\~932,34 грн. заборгованість за простроченими відсотками, тож наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог та дострокового стягнення суми боргу з відповідача на користь позивача. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири)\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved