Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківська міська страхова компанія» (далі відповідач) та просила стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 100\~000 грн. В обґрунтування\~пред`явлених позовних\~вимог позивач\~зазначила,\~що 09.07.2017\~р.\~автодороги Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта\~сталося ДТП.\~Учасниками даної\~події були:\~ автомобіль MITSUBISHI COLT р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] .\~Водій [PERSON] \~скоїв ДТП\~і заподіяв\~матеріальній збиток\~власнику авто\~MITSUBISHI\~COLT\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~яким є\~ [PERSON] . Під час ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «ХМСК» полісом цивільної відповідальності АК/5399485. Франшизи за полісом складає 0 грн. Автомобіль \~MITSUBISHI\~COLT\~р.н.\~ [NUMBER] \~належить Позивачу\~на праві\~власності.\~Позивач своєчасно\~надала до\~Страховика всі\~необхідні документи\~по страховій\~справі.\~Також 05.07.2018\~р.\~вона надала\~до офісу\~Страховика заяву\~на виплату\~страхового відшкодування\~та акт\~виконаних робіт.\~Позивач вказує,\~що її\~пошкоджений автомобіль\~було оглянуто\~представником Страховика\~після ДТП,\~але жодних\~розрахунків Страховик\~не проводив,\~що є\~порушенням норм\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування власників\~транспортних засобів».Під\~час ДТП\~були потерпілі\~фізично особи,\~тому по\~справі було\~заведено карну\~справу №\~12017220430001443\~від 09.07.2017.\~Ця карна\~справа була\~розглянута Полтавським\~районним судом\~Полтавської області,\~суддя Стрюк\~Л.І.,\~справа №635/9075/22.\~Згідно Постанови\~суду від\~25.01.2023\~р.,\~водія [PERSON] \~визнано винним\~у скоєнні\~ДТП та\~справу закрито.\~У відповідності\~до ст.\~36\~«Закону»,\~«Страховик повинен\~на протязі\~15\~днів …,\~але не\~пізніш як\~через 90\~днів …\~сплатити потерпілій\~особі страхове\~відшкодування».\~Строк виплати\~страхового відшкодування\~сплинув 05.10.2017\~року,\~але страхового\~відшкодування [PERSON] \~не отримала,\~як і\~офіційної відмови\~у виплаті.\~Позивач вважає,\~що вбачаються\~ознаки порушення\~Страховиком вимог\~законодавства у\~сфері фінансових послуг,\~а саме:\~обов`язкове страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів щодо\~невиконання Страховиком\~обов`язку протягом\~15\~днів з\~дня узгодження\~ним розміру\~страхового відшкодування\~з особою,\~яка має\~право на\~отримання відшкодування,\~за наявності\~документів,\~зазначених в\~ст.\~35\~цього Закону,\~повідомлення про\~ДТП,\~але не\~пізніш як\~через 90\~днів з\~дня отримання\~заяви про\~страхове відшкодування\~прийняти рішення\~про здійснення\~страхового відшкодування\~та виплатити\~його.\~Для визначення\~вартості відновлювального\~ремонту Позивач\~звернулася до\~СТО.\~Згідно Акту\~виконаних робіт\~№21/12\~від 05.07.2018\~р. вартість відновлювального\~ремонту мого\~пошкодженого авто\~склала загалом\~125\~200,00\~грн.\~Згідно Полісу\~страхування АК/5399485,\~Закону «Про\~обов`язкове страхування…»,\~ліміт страхового\~відшкодування на\~час скоєння\~ДТП (09.07.2017\~р.)\~складає 100\~000\~грн.\~Тому Позивач\~не можу\~вимагати стягнення\~більше,\~ніж це\~встановлено Полісом\~страхування та\~Законом.\~Саме тому,\~не зважаючи\~на те\~що загальна\~сума збитку\~складає 125\~200,00\~грн.,\~Позивач просить\~суд стягнути\~з Відповідача\~суму,\~встановлену Законом,\~тобто 100\~000\~грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01.08.2023 позовна заява залишена без руху. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.09.2023 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного провадження. Відповідачеві направлені копії позовної заяви з доданими до неї документами із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив зі всіма доказами, що підтверджують заперечення проти позову, відповідно до положень ст. 178 ЦПК України, не надав, зустрічний позов не пред`явив. Згідно з ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, у поданій заяві висловили згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання про причини неявки в судове засідання не повідомив, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 09.07.2017 на автодорозі Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта сталася дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної події були: автомобіль MITSUBISHI COLT р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . \~ \~ \~ \~Водій [PERSON] \~скоїв ДТП\~і заподіяв\~матеріальній збиток\~власнику авто\~MITSUBISHI\~COLT\~р.н.\~ [NUMBER] ,\~яким є\~ [PERSON] . Під час ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» полісом цивільної відповідальності АК/5399485. Автомобіль MITSUBISHI COLT р.н. [NUMBER] належить позивачу на праві власності. Позивач у встановлений строк надала до страховика всі необхідні документи по страховій справі. Також 05.07.2018 надала до офісу страховика заяву на виплату страхового відшкодування та акт виконаних робіт. Пошкоджений автомобіль було оглянуто представником страховика після ДТП, але жодних розрахунків страховик не проводив. Для визначення вартості відновлювального ремонту позивач звернулася до СТО. Згідно акту виконаних робіт №21/12 від 05.07.2018 вартість відновлювального ремонту пошкодженого авто склала загалом 125\~200,00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно\~полісу страхування\~АК/5399485\~ліміт страхового\~відшкодування на\~час скоєння\~ДТП складає\~100\~000\~грн. Франшиза за полісом складає 0 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. За змістом частин першої, другої статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам (які не є власниками (володільцями) джерел підвищеної небезпеки, від взаємодії яких завдана шкода, наприклад пасажир транспортного засобу) застосовується положення частини другої статті 1188 ЦК України, згідно з яким, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. За змістом цієї норми обов`язок з відшкодування шкоди покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного з них, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки та третіми особами, яким такий володілець завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця незалежно від його вини. Частиною першою статті 1190\~ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. В разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина перша статті 543 ЦК України). Відповідно до статті 979\~ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 999\~ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7\~Закону України\~«Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Закон № 1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом пункту 22.1 статті 22, статті 23 Закону № 1961-IVу\~разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завданої шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IVпорядку. Згідно зі статтею 36 Закону № 1961-IV\~Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: Статтею 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду. За змістом статті 6\~ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях76-78,81,83,84,87,89,228,235,263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують). Отже, ліміт страхового відшкодування складає 100000,00 грн. Вартість матеріального збитків становить 125\~200,00 грн. За таких обставин, враховуючи зміст наведених норм ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. \~Враховуючи, що при зверненні до суду з даним позовом позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі\~ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 2684,00 грн судового збору.

Outcome: approved