Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом у якому просила визнати біржовий договір купівлі продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 33,71 кв.м., загальною площею 42,98 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами, підписаний та зареєстрований в Одеській універсальній біржі «Вітязь» в Журналі реєстрації договорів по об`єктах нерухомості за реєстраційним номером 98-884 від 08.12.1998 року, укладеному між позивачкою та [PERSON] дійсним та визнати за [PERSON] право власності на вказаний житловий будинок. У обґрунтування позову зазначила, що 08.12.1998 року в Одеській універсальній біржі «Вітязь» між нею та відповідачем, власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , підписаний договір купівлі продажу вказаного житлового будинку. Оскільки у [PERSON] виникла необхідність розпорядитися своїм будинком, вона дізналася, що за новим Цивільним кодексом України договір купівлі продажу нерухомого майна - нерухоме майно підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, однак при оформленні договору купівлі продажу їй було повідомлене, що договір не підлягає подальшому нотаріальному посвідченню у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 08 грудня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладений Договір купівлі продажу №98-884 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 33,71 кв.м., загальною площею 42,98 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами, який належав відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вказаний договір купівлі продажу зареєстрований в Одеській Універсальній біржі «Вітязь» в Журналі реєстрації договорів об`єктів нерухомості за номером 98-884 та Комінтернівському районному бюро технічної інвентаризації 25.02.1999 року. Відповідно до довідки Доброславської селищної ради від 14.12.2023 року [PERSON] постійно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 09.12.1998 року. Згідно ст.\~638\~ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час. Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657\~ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650\~ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] постійно проживає та зареєстрована з моменту оформлення договору купівлі продажу в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. На підставі викладеного,

Outcome: approved