Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

[PERSON] 15 березня 2024 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2024 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2005 року, мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає ті обставини, що її спільне життя з відповідачем не склалося, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. З квітня 2022 року фактично припинено подружні стосунки та спільне проживання з відповідачем. Сім`я розпалася та поновлена бути не може, а подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим остання просить шлюб розірвати. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити і не надавати строк для примирення, а також розглядати справу за відсутності позивача та його представника. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 13 серпня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 159, та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , копія якого міститься в матеріалах справи. Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобо`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач стверджує, що між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння, поваги та любові, шлюбні відносини та спільне проживання між сторонами фактично припинені. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Спір про поділ майна між сторонами у справі на даний час відсутній. Беручи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, примирення неможливе, спір стосовно спільного майна подружжя на теперішній час відсутній, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою судові витрати у справі, а саме сума судового збору.

Outcome: approved