Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за опалення в період з жовтня 2018року по квітень 2021 року в розмірі 24\~576 грн. 52 коп. та понесені позивачем судові витрати, посилаючись на порушення відповідачкою зобов`язань по сплаті коштів за надані комунальні послуги з централізованого постачання теплової енергії. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачка, будучи повідомленою про розгляд справи, в судове засідання повторно не прибула, відзив на позовну заяву не подавала. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] з 10 травня 2016 року є власницею частини квартири [ADDRESS] , що вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №332210448 від 15 травня 2023 року. Як вбачається з відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області №8010 від 30 листопада 2023 року, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відтак відповідачка є споживачем комунальних послуг, які надаються Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради в квартирі [ADDRESS] . Договір про надання житлово-комунальних послуг згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами не укладався. Хоча відповідачка договору про надання комунальних послуг не укладала, разом з тим від них не відмовлялася та фактично їх отримувала. Відповідно до правового висновку викладеного Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16, відсутність укладеного з відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє останніх від обов`язку оплачувати надані йому послуги. Відповідачка свої обов`язки по сплаті отриманих послуг не виконувала, внаслідок чого за період з жовтня 2018року по квітень 2021 року у останньої утворилася заборгованість в розмірі 24 576 грн. 52 коп. Згідно п. 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії від 21 серпня 2019 року №830 (далі Правила), розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалювальній площі (об?єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Відповідно до п. 35 Правил, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватись шляхом внесення авансових платежів. Згідно п. 36 Правил, споживач здійснює оплату послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Разом з тим, позивач своєчасно та в повному обсязі надавав відповідачам послуги з опалення, які останні в повному обсязі не оплачували, внаслідок чого утворилася заборгованість. Вказані обставини підтверджуються сукупністю досліджених в суді доказів, зокрема копіями: - рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення, на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №502-33-VІІ від 29 листопада 2018 року; - рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення з урахуванням відшкодування втрат, які виникли протягом періоду розгляду розрахунків тарифів на теплову енергію, встановлення та їх оприлюднення Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №649-39-VІІ від 20 серпня 2019 року; - рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифів на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення, на теплову енергію для потреб бюджетних установ та інших споживачів Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» №698-41--VІІ від 12 грудня 2019 року; - рішення Вишгородської районної ради Київської області «Про встановлення тарифу на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення з урахуванням коригування, шляхом вилучення зі структури тарифу втрат, які виникли протягом періоду розгляду розрахунків тарифів на теплову енергію, встановлення та їх оприлюднення Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради №777-43-VII від 20 лютого 2020 року; - звітів за споживання теплової енергії житлового будинку, актів обстеження теплового вузла обліку та розрахунком заборгованості за період з жовтня 2018року по квітень 2021 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як вбачається зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до норм ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отримані комунальні послуги. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно норм ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідачкою порушено встановлені зобов`язання по оплаті наданих комунальних послуг, що тягне настання цивільно-правової відповідальності винних осіб, які мають сплатити суму боргу, про яку просить позивач. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких розмір заборгованості відповідачки за надані комунальні послуги в період з жовтня 2018 року по квітень 2021 року становить 24 576 грн. 52 коп. та сумнівів у суду не викликає. З огляду на зазначені правовідносини судом виявлено цивільне право позивача на примусове виконання грошового зобов`язання, а подана про це позовна заява підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які згідно вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved