Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

АТ «Перший український міжнародний банк» (надалі Банк) звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем укладено кредитні договори: № 1001797472401 від 21.01.2021 на суму 50 000 грн., а також № 1001851543501 від 05.04.2021 на суму 54 896 грн. Внаслідок невиконанням відповідачем указаних кредитних зобов`язань утворилася заборгованість: по кредитному договору № 1001797472401 64\~811,16 грн., з яких: 43\~572,25 грн. заборгованість за кредитом, 9,93 грн. заборгованість за процентами, 21\~228,98 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору № 1001851543501 82\~847,99 грн., з яких: 52\~599,14 грн. заборгованість за кредитом, 11,64 грн. заборгованість за процентами, 30\~237,21 грн. заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості по вказаних вище кредитних договорах станом на 01.01.2024 складає 147 659,15 грн. Позивачем направлено письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу його місця проживання, зазначену в анкеті на отримання кредиту, але у встановлений строк заборгованість відповідачем не погашена. Ухвалою судді від 11.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідає положенню п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та правовій позиції КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/77944/18 (61-185-св23). Відзив на позов, будь-які інші заяви та клопотання до суду не надходили. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ст. ст. 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що між Банком та [PERSON] укладено два кредитні договори: № 1001797472401 від 21.01.2011 - видано кредит у сумі 50 000 грн. та № 1001851543501 від 05.04.2021 - видано кредит у сумі 54 896 грн. (а.с. 10, 11). [PERSON] ознайомлена із усіма істотними умовами даних договорів про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, про що свідчать її власноручні підписи (а.с. 10 на звороті, а.с. 11). Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаними кредитними договорами станом на 01.01.2024 сума боргу становить: по кредитному договору № 1001797472401 64\~811,16 грн., з яких: 43\~572,25 грн. заборгованість за кредитом, 9,93 грн. заборгованість за процентами, 21\~228,98 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору № 1001851543501 82\~847,99 грн., з яких: 52\~599,14 грн. заборгованість за кредитом, 11,64 грн. заборгованість за процентами, 30\~237,21 грн. заборгованість за комісією (а.с. 30 на звороті, 31-33). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Відповідно до заяви № 1001797472401 від 21.01.2021 та заяви № 1001851543501 від 05.04.2021 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з умовами яких погодилася відповідач, про що свідчать наявність її власноручні підписи у заявах, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії тощо (а.с. 10, 11 на звороті). Пунктом 2.2.5. Розділу І Публічної пропозиції Банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженої рішенням Правління АТ «ПУМБ», протокол № 818 від 11.08.2020, передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції Банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно з п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції Банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Позивачем направлено письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яка зазначена у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий банком строк заборгованість не погашена (а.с. 27). Як вбачається з матеріалів справи, Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що підтверджується меморіальним ордерами № TR.46923242.77739.8810 від 21.01.2021 та № TR.48513134,81482.8810 від 05.04.2021 (а.с. 29 на звороті, а.с.30). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного\~Кодексу. За частиною 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач не дотримувалася умов Кредитних договорів, внаслідок чого станом на 01.01.2024 у неї перед банком виникла заборгованість на загальну суму 147 659,15 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості та випискою/особовим рахунком (а.с. 31-36). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаними кредитними договорами відповідачем не представлено суду, як і надано доказів сплати суми боргу у добровільному порядку. Оскільки відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договорами у добровільному порядку, суму отриманих грошових коштів банку не повернула, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі\~п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України стягненню з відповідача на користь Банку підлягають судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджено документально. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved