Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 23.10.1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання до шлюбу у них є четверо дітей, з яких неповнолітніми є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають і зареєстровані з нею. Позивачка зазначає, що причиною для подання позову стало те, що вони з відповідачем мають відмінні погляди на життя та різні типи характеру. Через це між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, що призводить до сварок та образ в сім`ї, що змушує її проживати окремо від нього. Наведене свідчить, що їхня сім`я розпалася і шлюб носить формальний характер, вони не проживають подружнім життям. Вважає, що подальше перебування в шлюбі є неможливим. Просить розірвати шлюб, що укладений з відповідачем. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , виданого 23.10.1999 року, сторони зареєстрували шлюб 23.10.1999 року. Місце державної реєстрації с. Бабче Богородчанський район Івано-Франківська область, про що зроблено відповідний актовий запис за № 12 (а.с. 3). Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved