Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

15 січня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» матеріальну шкоду у розмірі 174\~457 грн. та судовий збір в розмірі 2\~684 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 18.12.2020 року у м. Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода. Водій - [PERSON] , керуючи автомобілем «Mitsubishi», д/н [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем «Renault», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] та який належить ТОВ «Свята Катерина-Одеса», внаслідок чого автомобіль останнього одержав механічні пошкодження. 16.02.2021 року Постановою Київського районного суду м. Одеси [PERSON] , [INFO] було визнано винним у скоєнні вказаного ДТП, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу. На момент ДТП автомобіль «Renault», д/н [NUMBER] був застрахований в ПрАТ СК «Теком» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №259-20Д/Т/ат від 11.08.2020 року. Фактичними витратами\~понесеними ПрАТ\~СК «Теком»\~по Договору\~страхування є\~сума у\~розмірі 302\~957\~грн. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплатила ПрАТ СК «Теком» суму матеріального збитку з урахуванням зносу та франшизи у розмірі 128 500 грн. Відповідач зобов`язаний відшкодувати ПрАТ СК «Теком» різницю між фактичними витратами по Договору страхування та розміром страхового відшкодування, яке сплачено ПАТ «НАСК» «ОРАНТА» - 174\~457 грн. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 05.02.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Юридична компанія\~«Скайлекс» - Василишина І.В. в судовому засіданні, призначеному на 11.04.2024 року, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.12.2020 року у м. Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода. Водій - [PERSON] , керуючи автомобілем «Mitsubishi», д/н [NUMBER] , допустив зіткнення з автомобілем «Renault», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] та який належить ТОВ «Свята Катерина-Одеса», внаслідок чого автомобіль останнього одержав механічні пошкодження. 16.02.2021 року Постановою Київського районного суду м. Одеси [PERSON] , [INFO] було визнано винним у скоєнні вказаного ДТП, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу. На момент ДТП автомобіль «Renault», д/н [NUMBER] був застрахований в ПрАТ СК «Теком» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №259-20Д/Т/ат від 11.08.2020 року. Фактичними витратами\~понесеними ПрАТ\~СК «Теком»\~по Договору\~страхування є\~сума у\~розмірі 302\~957\~грн. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплатила ПрАТ СК «Теком» суму матеріального збитку з урахуванням зносу та франшизи у розмірі 128 500 грн. Відповідач зобов`язаний відшкодувати ПрАТ СК «Теком» різницю між фактичними витратами по Договору страхування та розміром страхового відшкодування, яке сплачено ПАТ «НАСК» «ОРАНТА» - 174\~457 грн. Стаття 27 Закону України «Про страхування»\~та\~стаття 993 Цивільного кодексу України\~передбачають, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 1188 ЦК України\~зазначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частині залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.1 4.2\~ст.22. Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як передбачено\~ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобілю «Mitsubishi», д/н [NUMBER] була застрахована у ПАТ «НАСК» «ОРАНТА» згідно Полісу № 201602093. Розмір франшизи - 1 500 грн. При цьому, стаття 29 Закону зазначає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховою компанією, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобілю «Mitsubishi»,\~д/н\~ [NUMBER] \~-\~в даному\~випадку ПАТ\~«НАСК» «ОРАНТА»\~відшкодовуються витрати,\~пов`язані\~з відновлювальним\~ремонтом транспортного\~засобу з\~урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Так, Верховний суд у постанові від 12.03.2018 року по справі №910/5001/17 дійшов висновку, що для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічну правову позицію зазначив Верховний суд у постанові від 06.02.2018 року по справі №910/3867/16 та у постанові від 01.02.2018 року по справі № 910/22886/16. Отже, суд роз`яснює, що порядок виплати страхового відшкодування Страховиком завдавача шкоди - в даному випадку, - ПАТ НАСКОРАНТА передбачений Законом, зокрема з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (відповідно до ст. 29 Закону), з урахуванням франшизи, передбаченої Полісом (відповідно до ст. 12 Закону) та в межах страхових сум, встановлених Полісом (згідно ст. 9 Закону). У зв`язку\~з чим,\~ПрАТ «Українська\~пожежно-страхова\~компанія» сплатила\~ПрАТ СК\~«Теком» суму\~матеріального збитку\~з урахуванням\~зносу та\~франшизи у\~розмірі 128500\~грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Отже,\~відповідач зобов`язаний відшкодувати ПрАТ СК «Теком» різницю між\~фактичними витратами\~по Договору\~страхування та\~розміром страхового\~відшкодування,\~яке сплачено ПАТ «НАСК» «ОРАНТА» -174\~457\~грн.\~(302\~957\~грн. - 128 500 грн.). Так, як згідно зі\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої винною особою шкоди - в даному випадку - відповідачем потерпілому сплачується різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При цьому, за змістом\~статті 1194 ЦК України\~відшкодовується різниця саме між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а не різниця між фактичним розміром шкоди та лімітом відповідальності. Також, згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9\~постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», які кореспондуються з роз`ясненнями, викладеними в п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду - в даному випадку - відповідач - не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. У зв`язку з чим, 26.08.2021 року ПрАТ СК «Теком» звернулося до відповідача з претензією №295/21 щодо відшкодування позивачу суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації. Претензію було отримано відповідачем 03.09.2021 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення. Однак, ПрАТ СК «Теком» від відповідача не отримало виплати страхового відшкодування. 04.04.2023 року між ПрАТ СК «Теком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» укладено Договір відступлення прав вимоги №101, відповідно до умов якого, ТОВ «ЮК «Скайлекс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по страховому акту №16 від 21.01.2021 року, тобто має право зворотної вимоги в межах фактичних затрат до [PERSON] . Згідно п. 4.2. Договору всі права кредитора у відношенні до «Боржників», що належали до цього «Первісному кредитору», а саме «право вимоги страхового відшкодування» виникає у «Нового кредитора» з моменту підписання Акту прийому-передачі, який представниками сторін підписано 06.04.2023 року. У зв`язку з чим, 30.11.2023 року ТОВ «ЮК «Скайлекс» на адресу відповідача було направлено претензію вих. №062/23. Судом встановлено, що станом на теперішній час, ні відповіді, ні виплати страхового відшкодування ТОВ «ЮК «Скайлекс» від відповідача не отримало, а тому у суду є підстави для задоволенні позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved