Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2018 року у справі №273/615/18, мотивуючи свої вимоги тим, що розмір аліментів визначений вказаним судовим рішенням у розмірі 779,50 грн не забезпечує інтересів дитини, враховуючи те, що дитина постійно проживає з нею та потребує більших коштів для забезпечення належного рівня життя та розвитку. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 20.12.2023 дану позовну заяву було прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. 05.01.2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач позов не визнає, вважає, що предметом позову є збільшення розміру визначених та стягуваних з нього аліментів на утримання сина шляхом зміни способу їх стягнення. Зазначає, що з часу ухвалення рішення від 29.10.2018 року його матеріальний та фінансовий стан погіршився, а також підірвалося здоров`я, постійно проходить лікування, переніс оперативне втручання, вирішується питання про встановлення групи інвалідності. На даний час він сплачує 1500,00 гривень на утримання сина, що відповідає 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач не працює, має інші аліментні зобов`язання, до березня 2023 року здійснював догляд за престарілим батьком та отримував компенсаційну виплату від УПСЗН, однак [INFO] батько помер. На його утриманні також знаходиться мати, яка потребує сторонньої допомоги. Тому просив відмовити в задоволенні позову. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2018 року у цивільній справі №273/615/18 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, вирішено збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 779,50 грн. щомісячно, з індексацією розміру аліментів відповідно до закону, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття сина (а.с.5-6). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 26.09.2013 року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно копій медичних виписок [PERSON] з 06.06.2023 року хворів та неодноразово проходив лікування з приводу поширеного ускладненого остеохондрозу та інших хвороб (а.с.49-50,51-52,53-54, 55-56). Згідно копії висновку ЛКК №90 від 20.06.2023 року [PERSON] , 1950 р.н., потребує постійного стороннього нагляду та догляду (а.с.57). Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) дохід [PERSON] за 2022-2023 рр. становить 6500-6700 гривень на місяць. (а.с.44-47). Відповідно до копії виконавчого листа від 17.11.2023 року №273/454/23 з [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки, тобто до [INFO] (а.с.58). Згідно виконавчого листа від 17.11.2023 року №273/454/23 23.11.2023 року відкрито виконавче провадження №73419576 (а.с.59-60). Також 26.12.2018 року відкрито виконавче провадження №57967079 на підставі виконавчого листа №273/615/18, виданого 05.12.2018 (а.с.61-62). За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що стягувач бажає змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від доходу відповідача та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої спільної дитини у частці від доходу відповідача. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує, що відповідач працездатного віку, стан його здоров`я, а також те, що на користь позивачки з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , згідно з виконавчим листом №273/454/23 від 17.11.2023 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Суд не бере до уваги той факт, що на утриманні у відповідача перебуває непрацездатна його мати, оскільки докази цього відсутні. Тому зважаючи\~на обставини,\~які викладені\~вище,\~а також\~виходячи з\~того,\~що згідно з\~частиною другою\~статті 182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини,\~а мінімальний\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку, позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 07.11.2018 у справі № 355/511/17. Позивачкою не надано суду доказів про можливість сплати аліментів відповідачем у більшому розмірі. Отже позов слід задовольнити частково. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial