Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

26 березня 2024 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить суд: стягнути з [PERSON] (зареєстроване місце проживання як ВПО: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) в користь [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) судові витрати у виді витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 30 400 (тридцять тисяч чотириста) гривень. В обгрунтування поданої заяви покликається на те, що 21 березня 2024 року Галицьким районним судом м. Львова прийнято рішення по справі № 466/8068/23 яким задоволено в повному обсязі позов [PERSON] до [PERSON] та стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 2000 (дві тисячі) Доларів США; стягнуто судовий збір в розмір 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч.3 ст. 2 ЦПК України). Оскільки при поданні позову, а також в судовому засіданні 21 березня 2024 року сторона позивача заявила вимогу про покладення судових витрат на відповідача, представником позивача [PERSON] подається заява про ухвалення додаткового рішення відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 01 квітня 2024 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн. Просить суд проводити розгляд справи у її відсутності. 02 квітня 2024 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заяву підтримує та просить суд таку задоволити. Проаналізувавши зміст поданої до суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.4 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2024 року позовну заяву [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за договором позики, задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) 2000,00 доларів США (дві тисячі доларів США) заборгованості за договором позики від 05.02.2022 р. Стягнуто з [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) судовий збір у сумі 858,00 грн. Як вбачається із матеріалів справи, інтереси [PERSON] представляв адвокат Янчак Павло Олександрович, що стверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), упоноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №87-МВ від 18.04.2022 р. У статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-УІ (далі - Закон № 5076-УІ) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 цього Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Слідуючи висновкам викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представником позивача подається заява, до якої долучається АКТ до Договору про надання правничої допомоги № 87-МВ від 25 березня 2024 р. Договір набирає чинності з моменту його підписання, термін дії цього договору становить 3 роки. Згідно п. 4.1. гонорар адвоката оплачується до виконаних доручень клієнта з розрахунку 1600 грн. за одну годину наданих послуг. Слідуючи згаданому акту, вартість виконаної роботи складає Вартість виконаної роботи складає 30 400 (тридцять тисяч чотириста) гривень за надані послуги/виконані доручення з розрахунку (1600 гривень/вартість години виконаних доручень 19 год). 01 серпня 2023 року підготовка та скерування позовної заяви [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за договором позики - 5 год.; 28 вересня 2023 року участь в судовому засіданні Галицького районного суду м. Львова з розгляду справи № 466/8068/23 від 01.08.2023 за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за договором позики - 1 год.; 23 жовтня 2023 року участь в судовому засіданні Галицького районного суду м. Львова з розгляду справи № 466/8068/23 від 01.08.2023 за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за договором позики - 1 год.; 20 листопада 2023 року участь в судовому засіданні Галицького районного суду м. Львова з розгляду справи № 466/8068/23 від 01.08.2023 за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за договором позики - 1 год.; 10 січня 2024 року участь в судовому засіданні Галицького районного суду м. Львова з розгляду справи № 466/8068/23 від 01.08.2023 за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за договором позики -1 год.; 30 січня 2024 року підготовка та скерування відповіді на відзив у справі № 466/8068/23 від 01.08.2023 за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за договором позики - 4 год.; 01 лютого 2024 року участь в судовому засіданні Галицького районного суду м. Львова з розгляду справи № 466/8068/23 від 01.08.2023 за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за договором позики - 1 год.; 28 лютого 2024 року участь в судовому засіданні Галицького районного суду м. Львова з розгляду справи № 466/8068/23 від 01.08.2023 за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за договором позики - 1 год.; 01 березня 2024 року - клопотання про долучення доказів у справі № 466/8068/23 від 01.08.2023 за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за договором позики - 1 год.; 21 березня 2024 року участь в судовому засіданні Галицького районного суду м. Львова з розгляду справи № 466/8068/23 від 01.08.2023 за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за договором позики -1 год.; 25 березня 2024 року підготовка та скерування заяви про стягнення витрат на правничу допомогу до Галицького районного суду м. Львова з розгляду справи № 466/8068/23 від 01.08.2023 за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за договором позики - 2 год.; Клієнт прийняв виконану роботу згідно Договору та зобов`язаний оплатити вартість виконаної роботи за надані послуги /виконані доручення в розмірі 30 400 (тридцять тисяч чотириста) гривень за надані послуги/виконані доручення. У постанові Великої Палати Верховного Суду, справа № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Згідно із ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або ) значенню справи. Відповідно до\~ст.15 ЦПК України,\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно із\~ст.133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої-п`ятої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно частини восьмої\~статті 141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно частини третьої\~статті 141 ЦПК України,\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відтак, під час вирішення питання про розмір судових витрат, суд вважає, що всі дії, вчинені представником позивача в межах розгляду цивільної справи №466/8068/23, є правничою допомогою в розумінні вимог закону в межах саме даної цивільної справи, відповідають критеріям дійсності та необхідності задля захисту прав та інтересів позивача. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 року по справі №462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), прийшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес). Також, діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Згідно позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові КЦС ВС від 09.06.2020 року у справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Як вбачається із наданих документів пов`язаних із розглядом справи, суд приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн. не є цілком співмірним із складністю справи; виконаними адвокатом роботами; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Визначаючи розмір витрат, які підлягають стягненню, суд виходить з критеріїв наведених вище, а саме складності справи (справа про стягнення заборгованості за договором позики, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження), часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги (участь у судових засіданнях), обсягу наданих послуг та виконаних робіт (зміст та обсяг поданих суду документів, обсяг робіт наведених у відповідному акті), вимоги майнового характеру, а також значення справи для кожної сторони. Суд також враховує кількість, обсяг та зміст документів поданих суду сторонами, тривалість провадження у справі з врахуванням процесуальної поведінки сторін, складність та категорію справи. З урахуванням вищенаведених доводів та мотивів, суд приходить до висновку, що заяву представника заявника [PERSON] про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь [PERSON] 10000,00 гривень - витрат сторони на правничу допомогу, що суд вважає адекватним розміром, з врахуванням рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, часу витраченого на участь і підготовку до справи, обсягу та обґрунтованості підготовлених та поданих до суду стороною документів, їх значення для спору (справи).

Outcome: approved