Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

В переведенні Буського районного суду Львівської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Галицьке» про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. 19 березня 2024 року у даній справі ухвалено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2024 року. 22.03.2024 року представник відповідача Голова ОСББ «Галицьке» подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Галицьке» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень. Представник відповідача [PERSON] підтримав вимоги заяви, просить задоволити таку, дане засідання проводити без представника відповідача та застосування засобів звукозапису, про що подав відповідну письмову заяву. Позивач [PERSON] електронною поштою подала письмову заяву про проведення засідання у її відсутності. Просить відмовити в ухваленні додаткового рішення з мотивів, викладених у запереченні на заяву про ухвалення такого рішення, подане нею 16.04.2024 року. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками, суд приходить до переконання про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали доказі і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми/ присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч.4 ст.62 ЦПК України. Поняття терміну адвокат врегульоване п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Положенням ч.ч. 1,4 ст.17 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України. Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи. Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначені ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: І) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права. При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 2 січня 2024 року Адвокат Ганич Іван Миколайович, який діє на підставі Свідоцтва Львівської обласної кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури № 2019 від 08.09.2012 року , з однієї сторони, і [PERSON] , з іншої сторони, уклали Договір про надання правової допомоги. Також 02 січня 2024 року між Адвокатом Ганич І.М. та [PERSON] укладено Додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 02 січня 2024 року. Дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката за надання правової допомоги у цивільній справі за позовом [PERSON] до ОСББ «Галицьке» про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів від 06.07.2017 року (п.1 додаткової угоди) Згідно п.4 додаткової угоди, за домовленістю сторін вартість послуг встановлена у фіксованому розмірі і становить 8000 (вісім тисяч) гривень. За умовами п.п.5.1 п.5 даної угоди, сплата узгодженої сторонами суми за надані послуги здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок об`єднання «Захистимо». Як вбачається з платіжного доручення № 84 (#1538676093414) від 20 березня 2024 року, платник ОСББ «Галицьке» перерахувало на рахунок Адвокатського об`єднання «Захистимо» 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок. Також адвокатом надано Ордер на надання правничої (правової) допомоги Серії ВС № 1182797 [PERSON] від 02.01.2024 року та Акт про прийняття - передачу наданих послуг від 22 березня 2024 року. З п.1 такого Акту вбачається, що Виконавець надав Замовнику юридичні послуги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 2.01.2024 року, а замовник прийняв надані послуги, а саме захист і представництво інтересів клієнта у Буському районному суді в цивільній справі № 943/1718/23. Сумарна вартість фактично наданих послуг за період, вказаний у п.1 Акту становить 8000,00 гривень (п.2 Акту про прийняття-передачу наданих послуг). Судом встановлено, що адвокат Ганич І.М. брав участь у даній цивільній справі у двох судових засіданнях, а саме 27 лютого 2024 року о 16.00 год, яке за клопотаннями та відповідними письмовими заявами учасників проводилося без фіксування судового засідання звукозаписувальних засобів, та відкладене на 19.03.2024 року, за клопотанням представника відповідача про виклик та допит свідків. Також адвокат Ганича І.М. брав участь в судовому засіданні 19 березня 2024 року, засідання розпочато о 15.58 год, завершено 18.08 год, виходом суду в нарадчу кімнату та проголошенням вступної та резолютивної частини рішення. Так, в ході розгляду справи, представником відповідача було заявлене клопотання в судовому засіданні 27.02.2024 року про виклик свідків. Інших клопотань, пояснень по суті позову, тощо, адвокатом подано не було. Однак поданий представником відповідача перелік документів, доданих до заяви про ухвалення додаткового рішення, на думку суду, не може вважатись тим розрахунком - детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом тому, що у ньому відсутній детальний опис витраченого адвокатом часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання по суті, суд також бере до уваги висновки КГС ВС від 30 січня 2023 року у справі №910/7032/17, при цьому суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial