Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~19.12.2023 року [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог [PERSON] про\~стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Мотивувала позов тим, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є її батьками. Позивач досягла повноліття, продовжує навчатись на 1-му курсі Ягеллонського університету м. Краків на контрактній основі на денній формі, у зв`язку з цим вона не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати, стипендії не отримує, потребує матеріальної допомоги батька. Витрати на проживання та оплату навчання несе її мати [PERSON] . Батько жодної участі в утриманні не приймає, хоча є працездатним, має постійний дохід і має можливість надавати матеріальну допомогу в достатньому розмірі. На підставі ст. 199, 200 СК України позивач [PERSON] просила стягувати з відповідача аліменти в сумі 10 000 грн. щомісяця, від дня звернення до суду з позовом і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років. Судом вчинені наступні процесуальні дії. 02.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Ухвалою суду від 06.03.2024 року витребувані докази. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, в позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутності. Також додатково надала письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила задоволити її вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Федик Ю.Ю. позов та відповідь на відзив підтримала за викладених обставин. Пояснила, що позивач досягла повноліття та продовжує навчання в Ягеллонському університеті м. Краків на контрактній основі, на денній формі. Стипендії не отримує і працевлаштуватись не має можливості, перебуває у скрутному матеріальному становищі, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги від батьків. На даний час витрати на проживання та оплату навчання дитини несе її мати - [PERSON] . Просила врахувати, що відповідач має високий неофіційний дохід, здійснює витрати на значні суми, що підтверджується випискою по особовому рахунку, може надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання. Відповідач [PERSON] позов не визнав, підтримав відзив на позов. Суду пояснив, що з початком повномасштабного вторгнення його дружина [PERSON] та троє дітей виїхали за кордон. Він оплачував усі їх витрати. Дружина та донька [PERSON] ввели його в оману, оскільки запевняли, що донька буде навчатись в Польщі безкоштовно і працювати. Він також попередив, що доходу не має, тому оплачувати перебування [PERSON] за кордоном зможе лише певний час з власних заощаджень. До січня 2024 року він надавав кошти в значному розмірі, але заощадження закінчились і на сьогодні він не спроможній сплачувати 10\~000 грн. щомісяця на утримання [PERSON] . Має єдиний дохід у виді зарплати в розмірі 7\~000 грн. і також має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. В даний час всі вони проживають в одному будинку, в березні 2024 року [PERSON] повернулась в Україну. Чи продовжує дитина навчання в університеті не знає, оскільки вона не розповідала про це. Вважає, що [PERSON] має можливість працювати і забезпечувати себе сама, тому його матеріальної допомоги не потребує. Представник відповідача адвокат Гурба М.В. позов не визнав, підтримав відзив на позов. Вважає вимоги позивача не доведеними, оскільки [PERSON] не надала докази щодо вартості та приблизного строку навчання, витрат на проживання, харчування тощо. Єдиним доходом [PERSON] є його зарплата в розмірі 7\~400 грн. на місяць, також просив врахувати, що за рішенням суду він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в сумі по 1600 грн. щомісяця на кожну дитину. Третя особа [PERSON] просила позовні вимоги задоволити. Суду пояснила, що вони з відповідачем є батьками повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в Польщі [PERSON] . Навчання здійснюється за контрактом. Приблизно 30\~000 грн. щомісяця коштує проживання та утримання дитини за кордоном. [PERSON] допомагав матеріально, але потім між ними виник конфлікт, вони розірвали шлюб і він самоусунувся від виконання обов`язку щодо утримання своїх дітей. Наголосила, що відповідач працює неофіційно і отримує неофіційний дохід від 2000 до 5\~000 доларів на місяць, тому може утримувати сім`ю і сплачувати на користь [PERSON] 10\~000 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , яка народилась [INFO] , досягла повноліття. Її батьками є [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] є студенткою Ягеллонського університету у м. Кракові з вересня 2023 року. Договір про надання освітніх послуг в матеріалах справи відсутній, проте сторони в судовому засіданні визнали, що на момент звернення до суду з відповідним позовом позивач навчалась в університеті. Ягеллонським університетом у м. Кракові 01.10.2023 року виданий студентський квиток [PERSON] (№ особової справи 1208506, і.н. [NUMBER] ), дійсний до 31.03.2024 року (а.с. 10). Згідно підтвердження внесення оплати від 08.11.2023 року (з перекладом українською мовою), на рахунок Ягеллонського університету у м. Кракові платник [PERSON] внесла ІІ частину плати за навчання 800,00 злотих (а.с. 11,12). Згідно наданих квитанцій з жовтня 2023 року по січень 2024 року відповідач [PERSON] перерахував на рахунок позивача [PERSON] кошти: 02.10.2023 року в сумі 15\~000 грн., 09.10.2023 року 15 000, 00 грн., 08.11.2023 16\~000 грн., 19.12.2023 року 15\~000 грн., 1\~500 грн., 17.01.2024 1\~500 грн., 18.01.2024 15\~000 грн., 19.01.2024 3\~500 грн., 17.01.2024 3\~000 грн. (а.с. 26-32). Дані обставини також визнала представник позивача [PERSON] , про що зазначила у відповіді на відзив. [PERSON] та [PERSON] також є батьками [PERSON] , 2012 р.н. та [PERSON] , 2016 р.н. (а.с. 42, 43). Рішенням суду від 13.02.2024 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 1\~600 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.12.2023 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 70-71). Відповідач [PERSON] працює менеджером з продажу сільгосппродукції ПП «Колос-лан», з липня 2023 року по грудень 2023 року його дохід склав 44 400 грн. без визначення обов`язкових податків, платежів, а до виплати - 35 742 грн. (а.с. 49). Згідно витягів з Реєстру територіальної громади та довідки квартального комітету «Тяжилів» від 08.09.2022 року [PERSON] , [PERSON] , а також їх діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані і проживають в [ADDRESS] (а.с. 45-48). Сторони визнали, що на час розгляду справи проживають разом в будинку по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані учасниками справи в судовому засіданні, не підлягають доказуванню. Правовідносини виникли між сторонами з приводу обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей та його виконання, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СК України. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою\~статті 5 СК України\~встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно\~статті 53 Конституції України\~кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя\~статті 3 Закону України «Про освіту»). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка навчаються і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.\~200\~СК\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числірухомого та нерухомого майна, грошовихкоштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Отже, стягнення з батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується з соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частиначетверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 337/642/22 (провадження № 61-9686св23) зроблено висновок: «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зроблено висновок: «Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження». У постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) зроблено висновок: «стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцятитрьохроків. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами». \~ \~ \~ \~Враховуючи, що позивач, яка досягла повноліття, навчається на денній формі навчання, має необхідність у витратах на харчування та одяг, витратах на проїзд, витратах, пов`язаних із організацією навчального процесу, суд дійшов висновку, що у зв`язку з продовженням навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як мати, так і батько. Доказів скрутного матеріального становища, що унеможливлює утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, відповідач [PERSON] суду не надав. Відповідач [PERSON] працездатного віку, за станом здоров`я обмежень до праці не має, отримує стабільний офіційний дохід у виді заробітної плати в сумі 7\~400 грн. (без визначення обов`язкових податків, зборів (обов`язкових платежів), згідно виписки по особовому рахунку, наданому АТ «Універсал Банк» за період з 01.12.2023 року до 18.03.2024 року систематично здійснює витрати і поповнення своїх карт, відтак, [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, обов`язок обох батьків у рівному обсязі утримувати дитину на належному рівні, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання. Разом з тим, доказів на підтвердження власних витрат та загальної вартості витрат, пов`язаних з навчанням, позивач не надала. Тому доводи позивача про стягнення аліментів в сумі 10\~000 грн., є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів саме у такому розмірі, не надано. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік», установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць складає 3\~028 грн. Враховуючи те, що з відповідача на підставі судового рішення стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, враховуючи, що розмір призначених аліментів має бути не більшим як достатній для розумного задоволення потреб повнолітньої дитини і не повинен обмежувати матеріальних інтересів відповідача, а також враховуючи те, що обов`язок утримувати повнолітню дитину є обов`язком обох її батьків, суд вважає, що аліменти у розмірі половини прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 514 грн., будуть забезпечувати належне утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України). Згідно ст.\~70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~зокрема,\~із заробітної\~плати боржника\~може бути\~утримано за\~виконавчими документами\~до погашення\~у повному\~обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до частини першої\~статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за ставками 2023 року, в розмірі 1\~073, 60 грн., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору був звільнений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved