Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Представник Кредитної спілки "Кредит-Союз" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно боргу за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між Кредитною спілкою "Кредит-Союз" та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір кредиту від 27 червня 2022 року № Км-0222, згідно з умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 25000 грн. строком на 30 місяців. За вищевказаним договором [PERSON] 27.06.2022 року отримала 25000 грн. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язана була повернути отриману суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошима в строки відповідно до встановленого графіка, передбаченого Договором кредиту. [PERSON] своїх зобов`язань по договору кредиту не виконала, чим порушила вимоги Договору кредиту та ст. 1054 ЦК України, тому позивач вимагає повернення суми кредиту та процентів за користування грошима. Таким чином, [PERSON] станом на 01.11.2023 року має непогашену суму кредиту в розмірі 19345,00 грн. Також [PERSON] заборгувала КС "Кредит Союз" 5618,01 грн. процентів за користування коштами, розрахованих згідно з п. 4.2 Договору кредиту. Всього заборгованість [PERSON] станом на 01.11.2023 року становить 24963,01 грн., куди входить: заборгованість по тілу кредиту - 19345,00 грн., проценти - 5618,01 грн. 27 червня 2022 року за відповідачку [PERSON] відповідно до Договору поруки № Км-0222-П/1 поручився відповідач [PERSON] . Того ж дня за відповідачку [PERSON] відповідно до Договору поруки № Км-0222-П поручився відповідач [PERSON] . Відповідно до Договорів поруки № Км-0222-П та № Км-0222-П/1 від 27 червня 2022 року та ст. 554 ЦК України поручителі несуть солідарну відповідальність разом із боржницею [PERSON] , а відтак КС "Кредит-Союз пред`являє вимоги про солідарну відповідальність по Договору кредиту разом із [PERSON] також і до поручителів та просить стягнути борг за Договором кредиту та сплачений судовий збір. Сторони в судове засідання не викликалися. Відзиву на позов від відповідачів не надійшло, а отже вони не скористалися своїм правом подачі відзиву у встановленим відповідно до ухвали судді про відкриття провадження строк. Згідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено зобов`язання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачкою [PERSON] 27.06.2022 року було укладено кредитний договір № Км-0222, де відповідачці надано кредит у розмірі 25000,00 грн. строком на 30 місяців для погашення заборгованості (п.2.1, п. 7.1 Договору кредиту). Згідно з даними видаткового касового ордеру [PERSON] 27.06.2022 року отримала 25000 грн. кредитних коштів. Графіки повернення основної суми кредиту та погашення процентів за ним сторони обумовили та погодили у Додатку № 1 до Договору кредиту № Км-0222 від 27.06.2022 року. У п.4.2 Договору кредиту сторони погодили, що процентна ставка за кредитом становить 38% на рік від суми залишку кредиту, де проценти нараховуються на суму залишку заборгованості за основним боргом (тілом кредиту). В судовому засіданні встановлено та не спростовано відповідачкою [PERSON] , що підписуючи вказаний Договір кредиту та додаток до нього, остання ознайомилася з його умовами, які були їй зрозумілі, та зобов`язувалася його виконувати, на що вказують і відповідні підписи позичальниці на цих документах. Оскільки останньою умови договору не виконувалися, то станом на 01.11.2023 року [PERSON] має непогашену суму кредиту у розмірі 24963,01 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту - 19345,00 грн., процентів - 5618,01 грн., нарахованих відповідно до п. 4.2 Договору кредиту. Також у п. 7.1 Договору кредиту сторони погодили і строк дії вказаного договору - 30 місяців з моменту укладення. В той же час, п. 7.4 Договору кредиту передбачено, що договір достроково припиняє свою подальшу дію у випадку подання позову до суду з вимогою дострокового поверненя кредиту позичальником. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Враховуючи, що відповідачкою [PERSON] не спростовано суму заборгованості, не надано доказів погашення боргу, то вказана заборгованість є обгрунтованою позивачем і підлягає до стягнення. Судом також встановлено, що 27.06.2022 року за [PERSON] відповідно до Договору поруки № Км-0222-П/1 поручився відповідач [PERSON] . Цього ж дня за відповідачку [PERSON] відповідно до Договору поруки № Км-0222-П поручився відповідач [PERSON] 3.1 вказаних договорів поруки передбачено відповідальність поручителів у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником своїх грошових зобов`язань згідно з договором кредиту. Строк дії договору поруки - 8 років з моменту підписання передбачено у п. 4.1 договору. А згідно зі статтею 543 Цивільного кодексу України Позичальник і Поручитель несуть солідарну відповідальність за невиконання зобов`язань за Договором, а тому позивач має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників Позичальника (Поручителів) разом, так і будь-кого з них окремо. Виходячи з умов вище вказаних Договорів поруки та положень ст. 554 ЦК України поручителі несуть солідарну відповідальність разом із боржником - відповідачкою [PERSON] . З наведеного випливає, що згідно з умовами Договорів поруки Поручителі відповідають перед Кредитною спілкою у тому ж обсязі, що і Боржник. На адресу відповідачки [PERSON] за вих. № 216 позивачем 01.11.2023 року направлено письмову вимогу про погашення заборгованості за договором кредиту в розмірі 24963,01 грн., яка, судячи з усього, останньою не виконана, доказів протилежного суду не надано. Відтак, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 24963,01 грн. кредитного боргу є законною і обґрунтованою, що є підставою для її задоволення у судовому порядку. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, при цьому доказів на спростування суми заборгованості відповідачами суду не надано. Крім того, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., відповідно до статті 141 ЦПК України, по 1009,34 грн. з кожного. На підставі викладеного, ст.ст.526,527,530,543,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved