Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її утримання та на користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення нею 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Вказала, що вона навчається на другому курсі денної форми навчання Національного Технічного університету «Дніпровська політехніка», тому потребує матеріального забезпечення. Вартість навчання складає 20800 гривень на рік. Позивачу відомо, відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу, тому зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Відповідач по справі надав відзив на позов, відповідно до якого заперечив проти позовних вимог. Вказав, що починаючи з 2008 року по теперішній час він щомісяця сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] і перераховує кошти на банківську картку її матері. Навіть не дивлячись на те, що позивачу виповнилося вісімнадцять років, він продовжував сплачувати аліменти на її утримання, присудженні рішенням суду до повноліття доньки. На даний час він працює у ФОП [PERSON] , отримує мінімальну заробітну плату. Зазначив, що є інвалідом третьої групи, постійно потребує лікарських препаратів та перебування в стаціонарному відділенні для покращення стану здоров`я. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, просить відмовити позивачеві в їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Батьками [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. На час звернення до суду повнолітня [PERSON] навчається на другому курсі фінансово-економічного факультету Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» з 12.09.2022 на умовах договору. Передбачене закінчення навчання 30.06.2026. Позивач мотивує необхідність утримання саме продовженням її навчання, на що потрібні значні кошти. Відповідно до договору про надання платних освітніх послуг №748/ФЕФ-22, що є невід`ємним додатком до договору про навчання у закладі вищої освіти №1692/БД-291-К, вартість навчання за весь строк складає 83200 грн, за один навчальний рік 20800 грн. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач від 01.07.2023 має третю групу інвалідності загального захворювання, внаслідок якого йому протипоказані значні фізичні та психологічні навантаження, робота в несприятливих кліматичних умовах, високим ризиком травматизму, неможливістю дотримання режиму харчування. Відповідно до довідки про доходи, [PERSON] працює приймальником у ФОП [PERSON] з 02.10.2023, середньомісячна заробітна плата складає 6935 гривень. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.06.2008 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки ФОП [PERSON] №01/03-24 від 29.03.2024 із заробітної плати [PERSON] здійснено відрахування аліментів за 2023 рік в сумі 17060,44 грн, за 2022 рік в сумі 2705,82 грн. Відповідно до наданих відповідачем копій платіжних інструкцій, [PERSON] перераховував щомісяця на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 1500 1200 гривень. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.\~ Відповідно до ст. 166, 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.\~ Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи наведені положення закону, при вирішенні питання про визначення розміру аліментів суд враховує те, що відповідач є інвалідом третьої групи, отримує мінімальну заробітну плату, має обмеження в умовах праці; однак зважаючи на продовження навчання доньки, вартість освітніх послуг, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які відповідач повинен сплачувати на користь доньки на період її навчання та буде достатнім для її утримання, 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення навчання донькою в НТУ "Дніпровська політехніка", тобто до 30.06.2026. Відповідно до частини першої та другої ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial