Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання батьківства, третя особа: Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 2016 року по лютий 2020 року, вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем в квартирі [ADDRESS] . [INFO] року у неї народилася дитина чоловічої статі, біологічним батьком якої є відповідач. 23.11.2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано народжену нею дитину, і прізвище, ім`я та по батькові дитини було записано за її слів. Зазначена реєстрація дитини була проведена на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки відповідач в той час відмовився подавати заяву органу державної реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію його батьком вищевказаної дитини. Після припинення стосунків, відповідач бачив сина декілька разів. Окрім цього, відповідач з сином не спілкується та будь-яких стосунків ні зі нею, ні з сином не підтримує. Отже, враховуючи те, що відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька [PERSON] , [INFO] , до органу державної реєстрації актів цивільного стану, вона змушена звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. Ухвалою Вільногірського міського суд Дніпропетровської області від 05.03.2024 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче засідання. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі та про визнання позовних вимог. Представника третьої особи про день, час та місце судового розгляду повідомлено належним чином. Представник Вільногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просив справу розглядати за його відсутності. Зважаючи на те, що всі учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись з заявами сторін та представника третьої особи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем в підготовчому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , від 23.11.2017 року, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] (батько) і [PERSON] (мати) (а.с. 9). Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, № витягу: № 00041479209, виданого 20.09.2023 р., вбачається, що [INFO] народився [PERSON] (а.с. 10). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини та матері диини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, судом встановлено, що підставою актового запису про народження дитини є заява його матері; запис про батька дитини вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Батьківство відповідача відносно [PERSON] ним не заперечується, а повністю визнається, що підтверджується його особистою заявою, яка подана до суду і долучена до матеріалів справи. В зв`язку з цим, можна дійти висновку, що відповідач визнав позовні вимоги, як і визнав всі обставини, на які посилається позивач. Визнання позову на переконання суду не порушують прав та законних інтересів інших осіб (не відповідача). Отже, позовні вимоги про визнання батьківства підлягають задоволенню в повному обсязі з внесенням відповідних змін до актового запису. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову то з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені нею судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved