Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

12 квітня 2024 року заявник [PERSON] через свого представника - адвоката Грайворонського І.В. звернувся до суду зі заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю. В обгрунтування заявлених вимог вказує, що 03 березня 2024 року [PERSON] здійснив два помилкових перекази на банківський рахунок невідомої йому особи, відкритий в АТ «Універсал Банк». Перший в сумі 20000,00 грн, що підтверджується копією довідки про операцію № 023373503395 від 03 березня 2024 про переказ коштів на картку № [NUMBER] та другий - на суму 10 054,00 грн, що підтверджується квитанцією № 3277455 від 03 березня 2024 року про переказ коштів на картку № [NUMBER] . У зв`язку з вищенаведеним та посилаючись на ст.ст. 60,62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» просить суд зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал Банк» надати інформацію щодоповного прізвища, ім`я, по батькові, реєстраційного номеру облікової картки платника податків, а також зареєстрованої адреси місця проживання власника рахунку № [NUMBER] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2024 року заяву передано на розгляд головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи на 19 квітня 2024 року. В судове засідання заявник не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. В поданій заяві представник заявника просив проводити судове засідання за його відсутності та відсутності заявника. Згідно ч. 1 ст. 349 ЦПК України справа про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, розглядається у п`ятиденний строк з дня надходження заяви у закритому судовому засіданні з повідомленням заявника, особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, та банку, а у випадках, коли справа розглядається з метою охорони державних інтересів та національної безпеки, - з повідомленням лише заявника. На підставі ч. 2 ст. 349 ЦПК України суд проводить розгляд заяви за відсутності особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи її представників або представника банку, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи положення ст. 349 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 березня 2024 року з карти [PERSON] № [NUMBER] відбулися дві транзакції з перерахування коштів на картку № [NUMBER] на суму 20000,00 грн, що підтверджується копією довідки про операцію № 023373503395 від 03 березня 2024 року та перерахування коштів на суму 10054,00 грн, що підтверджується квитанцією № 3277455 від 03 березня 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Статтею 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до ч. 1 якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. У п. 3.2, 3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267, зазначено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Так, звертаючись до суду із заявою заявник зазначає, що розкриття банківської таємниці полягає в тому, що з його карти помилково здійснено перерахування коштів дволма транзкціями на загальну суму 30054,00 грн. на картковий рахунок, що належить особі, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю. Мета використання витребованої інформації полягає в тому, що маючи в розпорядженні інформацію про неналежного одержувача переказу, зможе витребувати у нього безпідставно набуті кошти. Зважаючи на те, що інформація, яку просить розкрити [PERSON] є банківською таємницею, а отже не може бути отримана заявником без рішення суду, отримання цієї інформації необхідне для встановлення власника р/р [NUMBER] з метою повернення безпідставно перерахованих коштів в порядку ст. 1212 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

Outcome: approved