Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивач ОСББ «ЖК Лісова Казка» звернувся до суду з позовом ( з подальшим уточненням) до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та одним із співвласників ОСББ «ЖК Лісова Казка». Відповідач неналежним чином не виконує обов`язки щодо сплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території та внеску на забезпечення охорони багатоквартирних будинків ОСББ, в результаті чого у неї виникла заборгованість по вказаним платежам в загальному розмірі 7 082,31 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також покласти на нього судові витрати. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б від 11.01.2024 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б від 22.03.2024 постановлено здійнювати розгляд справи в судовому засідання з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, до суду не подано відзиву на позову заяву. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 08.05.2019 було зареєстровано ОСББ «ЖК «Лісова Казка» за адресою: м. Київ, вул. Радистів, 34-Е. Відповідно до протоколу загальних зборів ОСББ «ЖК «Лісова Казка» від 25.09.2022, зборами прийнято рішення затвердити внесок на утримання будинків [ADDRESS] в розмірі 9,68 грн. за один квадратний метр належної співвласнику квартири та/або нежитлового приміщення. Згідно витягу з протоколу загальних зборів ОСББ від 23.05.2021, на зборах прийнято рішення затвердити щомісячний внесок на забезпечення охорони багатоквартирних будинків ОСББ «ЖК «Лісова Казка» в розмірі 115,00 грн. для всіх власників квартир та нежитлових приміщень (без кладових і підвальних приміщень) Об`єднання, що перебувають у їх власності на кожний об`єкт нерухомості окремо. Також встановлено, що внесок на охорону багатоквартирних будинків ОСББ «ЖК Лісова Казка» сплачується співвласниками, починаючи з червня місяця 2021 року включно. З матеріалів справи також вбачається, що відповідач [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] . Відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку регулюються Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Договором про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем комунальних послуг є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Згідно з п.1, 5, 10 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). За приписами ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем. Статтею 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», передбачено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за згодою сторін та зазначається у договорі з управителем. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що з липня 2023 року по січень 2024 року включно у відповідача виникла заборгованість у розмірі 7 733,33 грн., з яких: 4 768,16 грн. - боргу за несвоєчасну оплату внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; 2 460,17 грн. - боргу за несвоєчасну оплату внесків на забезпечення охорони багатоквартирних будинків; 505,00 - одноразовий внесок на встановлення камер відеоспостереження, шлагбаумів, воріт, калиток з метою охорони спільного майна на території. Вказані доводи позивача та наданий розрахунок відповідачем належним чином не оспорені та не спростовані. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вимоги в частині вказівки суду щодо застосування ч.ч.10-11 ст. 265 ЦПК України не підлягають задоволенню у звязку з необгрунтованістю. Разом з тим, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача надано докази на підтвердження вимог понесених витрат на правничу допомогу, а саме: - договір про надання правничої допомоги від 28.12.2023; - акт про надання правової допомоги від 15.03.2024; - платіжна інструкція № 1002 від 15.03.2024. При огляді детального опису робіт виконаних адвокатом, загальна вартість - 5 000 грн. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає можливим стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь відповідача в сумі 5 000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: partial