Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач є власником житлового будинку [ADDRESS] . Під час обстеження газового лічильника газу Візар типорозмір G-6, зав.№0026062,1997 року випуску, 17 вересня 2019 року в присутності відповідача виявлено наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу та зафіксованого зупинку газового лічильника, про що складено акт. Виявлене порушення усунуте в момент виявлення шляхом зняття лічильника газу та встановлено лічильника з обмінного фонду. Вилучений лічильник направлено на експертизу лічильника газу, за висновками якої встановлено втручання. У подальшому відповідача неодноразово викликали на засідання комісії з розгляду акту про порушення вимог кодексу ГРМ, але виклики останнім не отримувались. Тому засідання відбулось лише 18 червня 2021 року, на якому прийнято рішення про задоволення акту про порушення, складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 17 березня 2019 року по 17 вересня 2019 року в розмірі 24\~723,57 грн., які відповідач зобов`язаний відшкодувати. Також власник має обов`язком сплатити витрати на проведення експертизи у разі виявлення втручання, що становить 4165,03 грн. Повідомлення про оплату направлено [PERSON] , який не відшкодував вартість необлікованого (донарахованого) об`єму і обсягу природного газу та послуги з експертизи лічильника. Тому вважають своє право порушеним. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» вартість необлікованого (донарахованого) об`єму і обсягу природного газу в розмірі 24\~723,57 грн. та послуги з експертизи лічильника газу в розмірі 4\~165,03 грн.; судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~684 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2023року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2023 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечень щодо такого розгляду сторони не направили. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просили позов задоволити. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомлені. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, позовну заяву з додатками відповідачу направлено за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] . Додатково відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на сайті суду. 18 вересня 2023 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла одна заява по справам 369/4426/23 та 369/4427/23 про доповнення та долучення заяви до матеріалів справи з використанням наведених фактів та доводів при розгляді. Вказав, що позивач зробив подвійне звернення, оскільки у провадженні суду дві справи. Також належним відповідачем по справі є Боярська міська рада/Боярська ОТГ відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування»,ст.30 Повноваження у галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку. Не залучення такої особи є окремою підставою для відмови у задоволенні позову. Приписи вищевказаного закону України вказують, що вирішення цього питання мала займатись саме Боярська міська рада/Боярська ОТГ за рахунок коштів бюджету, тому претензія не відповідає йому на законних підставах. Просив врахувати, що письмового договору з позивачем він не підписував, встановлено фактичне споживання природного газу та оплата всіх рахунків, що не відповідають ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» що по суті є порушенням з боку позивача та \~ \~ \~ \~його представників, оплата відповідних рахунків ним свідчить про заочне приєднання до умов договорів постачання та розподілу природного газу як побутового споживача, але не є свідченням чи фактом визнання обовязків та умов що по суті є нікчемними з огляду на відсутність письмової згоди. Подані позивачем докази вважає неналежними доказами заборгованості, виходячи з міркувань здравого глузду та об`єктивних поглядів. Просив відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем регулюються, зокрема Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VIII, що набрав чинності 01.10.2015 року, відповідно до якого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015\~ № 2494, що зареєстрована в Мінюсті України 06.11.2015 р. за № 1379/27824, затверджено Кодекс газорозподільних систем, який набрав чинності з 27.11.2015 року (далі Кодекс), Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 за № 674/27119 (далі Правила безпеки систем газопостачання). Кодекс ГРМ визначає взаємовідносини Оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу. Зокрема, регулює умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу. Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» як Оператор ГРМ здійснює на території Київської області господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до виданої Постановою НКРЕКП від 29.06.2017 р. № 855 ліцензії. При розгляді справи встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу та власником будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно №243349502 від 07 лютого 2021 року. Відповідно до положень п. 5 Глави 7 Розділу Х Кодексу ГРМ, до демонтажу ЗВТ на повірку або його повірки на місці встановлення Оператор ГРМ має право проводити контрольний огляд вузла обліку та/або його перевірку в порядку, визначеному главою 9 цього розділу, а також ініціювати проведення експертизи або експертної чи позачергової повірки ЗВТ в порядку, визначеному главами 10-11 цього розділу. У такому разі споживач зобов`язаний забезпечити представникам Оператора ГРМ (разом з їх засобами і матеріалами) відповідний доступ до ЗВТ. Розділом ХІ Кодексу ГРМ передбачено порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу. Нормами глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ\~встановлено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього\~Кодексу. 17 вересня 2019 року працівниками Позивача за вищевказаною адресою під час обстеження газового лічильника газу Візар типорозмір G-6, зав. №0026062, 1997 року випуску у присутності споживача, було виявлено наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу лічильника та зафіксовано зупинку газового лічильника. На підставі чого складено Акт про порушення №3808 від 17.09.2019 року у присутності Відповідача. Вказане порушення усунуте в момент виявлення, шляхом зняття лічильника газу на експертизу та встановлення газового лічильника з обмінного фонду АТ «Київоблгаз» у присутності представника Відповідача, про що зазначено в акті про порушення та складено акт про усунення порушення від 17.09.2019 р. Відповідно до вимог п. 2 Порядку проведення експертизи ЗВТ та пломб, який передбачений у Главі 10 Р Х Кодексу ГРМ, лічильник газу Візар типорозмір G-6, зав. №0026062, 1997 випуску було запаковано в пакет, який було опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером R27007239 та направлено на експертизу лічильника газу до лабораторії АТ «Київоблгаз», що підтверджується Актом демонтажу лічильника газу для проведення експертизи від 17.09.2019 р., а також протоколом направлення ЗВТ та/або пломби на позачергову чи експертну повірку від 17.09.2019 р. Як передбачено п. 7 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРМ, при виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. При виявленні ознак пошкодження ЗВТ (лічильника газу) за умови відсутності ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована його позачергова чи експертна повірка у порядку, визначеному цим розділом. До отримання результатів експертизи або позачергової чи експертної повірки розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення не здійснюється (у зв`язку із чим не була зазначена дата проведення комісії в акті про порушення). Якщо за результатами експертизи та/або позачергової чи експертної повірки підтверджено наявність порушення, у всіх випадках за відсутності дублюючого ВОГ (ЗВТ) об`єм розподіленого в точці вимірювання природного газу за період порушення та відсутності комерційного ВОГ (ЗВТ) розраховується у порядку, визначеному розділом XI цього Кодексу, зі складанням акта про порушення. 27 вересня 2019 року проведено експертизу лічильника газу, що належить Відповідачу. За результатами експертизи складено акт експертизи лічильника газу №2868е від 27.09.2019 р.. Висновки комісії для проведення експертизи лічильників газу: виявлено втручання. За результатами позачергової повірки ДП «Київоблстандартметрологія» видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №Д50/М2868е-19 від 01.10.2019 р., згідно якої вищевказаний лічильник визнано непридатним. При цьому підставою для визнання ЗВТ непридатним є те, що значення відносних похибок лічильника газу перевищує межу допустимого значення: дQmax=-54,51% (ддопQmax від -3% до +3%),0,2дQmax=-100% (ддоп0,2Qmax від -3% до +3%), дQmin=-100% (ддопQmin від -6% до +3%). П. 8 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРМ передбачено, якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). Відповідно до вимог Р ХІ Кодексу ГРМ, Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Наказом №01Но-59-0421 від 27.04.2021 р. створено комісію з розгляду актів про порушення вимог кодексу ГРМ. Відповідно до п. 10 Глави 5 Р ХІ Кодексу ГРМ, Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. На виконання вимог закону відповідачу неодноразово направлялись запрошення на комісію з розгляду акту про порушення вимог Кодексу ГРМ, проте Відповідач або не отримував відповідні листи-запрошення та не з`являвся на засідання комісії на зазначену дату (запрошення попередження від 11.01.2020 р. з доказами отримання, запрошення попередження від 17.03.2020 р. з доказами повернення листа без отримання, запрошення попередження від 14.08.2020 р. з доказами отримання, запрошення попередження від 12.11.2020 р. з доказами отримання, запрошення попередження від 12.01.2021 р. з доказами отримання, запрошення попередження від 02.06.2021 р. з доказами отримання). На засіданні комісії 18.06.2021 р. прийнято рішення про задоволення акту про порушення №3808 від 17.09.2019 р., про що складено протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу №7970 від 18.06.2021 року. На час розгляду справи дане рішення не оспорював, жодних доказів на спростування вчиненого порушення суду не надав, не заявив клопотань про їх витребування у разі складнощів в їх отриманні. Відповідно до п. 1 гл. 3 РХІ Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19\~цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до ч.1 п. 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, при складанні акта-розрахунку враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; 2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці; 3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку; 4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються. 18.06.2021 року Комісія з розгляду актів про порушення розрахувала вартість об`єму спожитого природного газу виходячи з граничних об`ємів споживання природного газу населенням - додаток 19 до Кодексу ГРМ з урахуванням встановлених газових приладів: газова плита 1 шт., газовий котел 1 шт., газова колонка 1 шт., площа будинку 88,0 м2 за пів року до дати усунення порушення з 17.03.2019 р. по 17.09.2019 р. (розрахунок донарахованого об`єму природного газу - додаток 22) в розмірі 24\~723,57 грн. На підставі зазначеного, Відповідачу було направлено разом із супровідним листом №247 від 18.06.2021 р. з описом вкладення окрім іншого, акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу від 18.06.2021 р. на суму 24723,57 грн., повідомлення про своєчасну сплату боргу та передачі справи до суду від 18.06.2021 р. та рахунок на оплату послуг з експертизи побутового лічильника газу на суму 4165,03 грн., акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 18.06.2021 р. Статтею 59 ЗУ «Про ринок природного газу» передбачено, що Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом, в т.ч. і за несанкціонований відбір природного газу. Докази сплати Відповідачем вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсяг природного газу та послуги з експертизи лічильника газу суду не надані. Не надав відповідач і свого контррозрахунку, у разі не погодження з нарахованим збитком. Тому вимоги позивача підлягають до задоволення. У відповідності до ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Outcome: approved