Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

14.12.2023 року позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Бугайченко Т.А., звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований 28.09.2007 року відділом РАЦС по м.Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, між ним та відповідачем [PERSON] Стислий виклад позиції позивача 28.09.2007 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Починаючи з 2021 року стосунки між сторонами розладились, постійно виникали сварки, у них з`явились різні погляди на життя. Позивач неодноразово намагався налагодити відносини, але зрозумів що це марно. З червня 2023 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинили. Рішення позивача про розірвання шлюбу є обдуманим, тому примирення між ними неможливе. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 14.12.2023 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.01.2024 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція учасників справи \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, його представник в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, зазначила, що позивач не бажає примирення з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу між ними. За станом здоров`я не може приймати участь в судовому розгляді, однак його позиція щодо розірвання шлюбу є виваженою та остаточною. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір`ю. Питання про поділ майна наразі вирішується. \~ \~ \~ \~Відповідач та її представник в судовому засіданні зазначили, що подане раніше клопотання про надання сторонам строку на примирення вони не підтримують та просять його не розглядати, відповідач позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, уточнила, що спільне проживання вони з позивачем припинили у вересні 2023 року за рішенням чоловіка. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 28.09.2007 року, шлюб зареєстрований відділом РАЦС по м.Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, про що складено актовий запис №517. Відповідно до копій свідоцтв серія [NUMBER] , про народження [PERSON] , [INFO] , та серія [NUMBER] , про народження [PERSON] , [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . Побудувати спільне життя сторонам не вдалось. Вони припинили шлюбні відносини, з вересня 2023 року проживають окремо. Між ними відсутній намір на збереження сімейних відносин та шлюбу. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами Позивач є особою з інвалідністю, йому встановлено 2 групу інвалідності з дитинства, довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] (серія [NUMBER] , тому відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи зазначене судовий збір в сумі 1073,60 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved