Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

З позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] , до суду звернулась [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.03.2020 №947/31617/19 шлюб між сторонами розірвано., також рішенням Київського районного суду м.Одеси від 23.03.20 №947/1041/20 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , 2017 р.н. разом з матір`ю. Фактично вихованням дочки займається матір, а батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки, не цікавиться її життям, здоров`ям, не приймає участі в її вихованні та утриманні. Невиконання батьком своїх батьківських обов`язків щодо дочки зумовило звернення позивача до суду з дійсним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О. від 26.06.2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 14.08.2023 року зобов`язано Службу у справах дітей Одеської міської ради розробити проект щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] ,2017 р.н., а також ухвалою суду від 23.01.24 зобов`язано Таїровську селищну раду Одеського району Одеськоі області, розглянути відповідний проект, затвердити його та надати суду в висновок щодо доцільності позбавлення батьїківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , 2017 р.н. На час отримання судом відповідного висновку органу опіки та піклування провадження у справі було зупинено. Ухвалою суду від 05.03.2024 провадження у справі поновлено у зв`язку з наданням суду висновку органу опіки та піклування Таїровської селищної ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] . [INFO] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи. В матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Завальнюка Д. щодо можливості розгляду справи за його та позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримано в повному обсязі та представник позивача наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи, однак в матеріалах справи міститься його заява, яка завірена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно дочки та не заперечує проти розгляду справи за його відсутністю. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановоюВерховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно частини 3 статті 4 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктами 2-5 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновленнябатьківських прав» наддав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у шлюбі, який зареєстрований 14 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, за актовим записом № 1192. Від шлюбу мають доньку - малолітню [PERSON] , [INFO] , про що свідчить Свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, 03.01.2019 року № 2. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.03.2020 року, справа № 947/31617/19, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було розірвано. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.03.2020 року, справа № 947/1041/20, визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 17.09.2022 року, актовий запис № 1676. Наразі малолітня [PERSON] , 2017 р.н. проживає разом з матір`ю, знаходиться на повному її утриманні. Її вихованням також займається тільки мати. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 17.05.2023 року, яка засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., відповідно до якої [PERSON] , добровільно і безумовно відмовляється від батьківських прав у відношенні його дочки [PERSON] , [INFO] . Також згідно висновку органу опіки та піклування Таїровської селищної ради від 22.01.24 №16, який затверджено рішенням виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області №16, орган опіки та піклування Таїровської селищної ради Одеського район Одеської області є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . З висновку вбачається, що батько малолітньої [PERSON] , неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, протягом останніх років взагалі не бачив дитину, не дзвонив, не цікавився її здоров`ям та успіхами. Морально та матеріально не підтримує дитину. Всю відповідальність за життя, здоров`я, безпеку дитини несе мати дитини, більш того, надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно дочки, а також з заявами про всатновлення порядку участі його як батька у вихованні та побаченні з дочкою не звертався. Тобто з висновку вбачається, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, пов`язаних з вихованням дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до сімейного життя, на спілкується із дочкою навіть в мінімальному обсязі, не створює умов для отримання належної освіти. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант протиУкраїни» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У справі «МамчурпротиУкраїни» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її в`язківі з сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Отже, під час судового розгляду встановлено факт невиконання батьківських обов`язків відповідача відносно вказаної дитини, відсутності з його боку участі у вихованні дитини. На підставі досліджених в судовому засіданнід оказів суд приходить до висновку, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дочки, не цікавиться її духовним та фізичним розвитком, ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляє до останньої щонайменшої батьківської турботи, більш того наддав письмову згоду щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки. Отже, наявна правова підстава для позбавлення відповідача батьківських прав, передбачена п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Позбавлення відповідача батьківських прав, на переконання суду, спрямоване на забезпечення життя дитини сторін у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. При цьому слід зауважити, що відповідач вправі звернутисядо суду з позовом про поновлення батьківських прав відповідно до ст. 169 СК України. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівеньжиття, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і матимають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При викладених обставинах суд вважає, що позовніви моги підлягають задоволенню в повномуобсязі.

Outcome: approved