Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до ПАТ «Укрпошта» про виявлення недоліків у наданих послугах, розірвання договору, відшкодування витрат, відшкодування моральної шкоди (в порядку Закону України «Про захист прав споживачів»), відповідно до якої позивач просив суд: 1.Стягнути з Акціонерного Товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] відшкодування за поштове відправлення «Укрпошта Документи» №1800108847913 у розмірі 20,00 грн. включно з ПДВ; 2. Стягнути з Акціонерного Товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] відшкодування за поштове відправлення №0104405828359 рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення та поштове відправлення №0104405828340 рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення у розмірі 57,60 грн. включно з ПДВ; 3. Розірвати договір про пересилання відправлення «Укрпошта Документи» №0100108012468 від 12.01.2023 року; 4. Стягнути з Акціонерного Товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] відшкодування за поштове відправлення «Укрпошта Документи» №0100108012468 від 12.01.2023 року у розмірі 545,00 грн.; 5. Стягнути з Акціонерного Товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] відшкодуванню за завдану моральну шкоду у розмірі 613,00 грн. В обґрунтування позову вказано, що позивач відправив 10 грудня 2022 року реєстроване поштове відправлення «Укрпошта Документи» за накладною №1800108847913. Зазначене поштове відправлення АТ «Укрпошта» належним чином не повернуло у поштове відділення за місцем обслуговування відправника, внаслідок закінчення терміну зберігання відправлення «Укрпошта Документи» у поштовому відділенні одержувача. Користувач звернувся через офіційний сайт АТ «Укрпошта» з онлайн-рекламацію для внутрішнього поштового відправлення про розшук реєстрованого поштового відправлення «Укрпошта Документи» за накладною №1800108847913 від 10.12.2022 року. Зазначене звернення від 22.01.2023 року 18:25 щодо внутрішнього відправлення №1800108847913 зареєстровано за номером 2023012210102 та прийнято в роботу, відповідь на яке позивачу не надійшло. Позивачем вказано, що з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення №1800108847913 вбачається наступне: - відправлення прийняте: 18001 м.Черкаси Україна 10.12.2022, - відправлення у точці видачі/доставки: 18030 м.Черкаси Україна 12.12.2022, - повернення за зворотною адресою: за закінченням встановленого терміну зберігання 18030 м.Черкаси Україна 26.12.2022, - відправлення у точці видачі/доставки: 18001 м.Черкаси Україна 27.12.2022. Невдала спроба вручення (передача на зберігання): За закінченням встановленого терміну зберігання 18001 м.Черкаси Україна 11.01.2023. Невдала спроба вручення (передача на зберігання): відправнику 18399 м.Черкаси Україна 24.01.2023 Електронна копія щодо відстеження поштового відправлення №1800108847913 з офіційного сайту AT «Укрпошта» у якості доказу додається до позовної заяви. Водночас у накладній №1800108847913 операція «Приймання» від 10.02.2023 року 11:52:19 реєстрованого поштового відправлення «Укрпошта Документи» чітко зазначено: - відправник: фізична особа [PERSON] , до відділення, Київ, 02156, - у розділі інформація про відправлення чітко зазначено: від відправлення: Укрпошта Документи у разі невручення: повернути SMS відправнику про вручення. Таким чином позивач зазначає, що він, як відправник відповідно до Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Документи» затверджених наказом AT «Укрпошта» від 19.08.2021 №135 (зі змінами), згідно пункту 8.1. Порядку встановив розпорядження «повернути», зазначивши при цьому об`єкт поштового зв`язку (надалі - ОПЗ) обслуговування відправника відділення №02156 м. Києва. АТ «Укрпошта» відправлення «Укрпошта Документи» після зберігання в приміщенні ОПЗ, до якого воно надійшло для вручення адресату, протягом 14 календарних днів від дати його надходження, внаслідок закінчення строку зберігання, направило до об`єкту поштового зв`язку №18001 м. Черкаси, замість необхідного ОПЗ №02156 м.Києва. Згодом 11.03.2023 року внаслідок закінчення визначеного терміну зберігання, як неотримане відправлення відправником, направило на зберігання до об`єкту поштового зв`язку №18399 м.Черкаси, визначеному АТ «Укрпошта» ОПЗ для зберігання протягом шести місяців з дня приймання їх до пересилання. Відтак реєстроване поштове відправлення «Укрпошта Документи» не було направлене відправнику для належного вручення за закінченням строку зберігання до ОПЗ за місцем обслуговування відправника. При цьому у відправника не виникає зобов`язання їхати з м. Києва до м. Черкаси у ОПЗ №18001 чи ОПЗ №18399 для отримання відправлення «Укрпошта Документи». Так, позивачем зазначено, що оскільки позивачем за послугу пересилання відправлення «Укрпошта Документи» згідно фіскального чеку від 10.12.2022 року було попередньо сплачено 40,00 грн. включно з ПДВ, проте фактичне повернення поштового відправлення до об`єкту поштового зв`язку за місцем обслуговування відправника для належного отримання відправлення АТ «Укрпошта» не здійснило, тому він вимагає зменшення у розмірі 50% від ціни наданої послуги споживачу, відповідно повернення позивачу суми у розмірі 20,00 грн. включно з ПДВ за реєстроване поштове відправлення «Укрпошта Документи» №1800108847913. Разом з тим, позивач відправив 19 грудня 2022 року реєстроване поштове відправлення №0104405828359 рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення та реєстроване поштове відправлення №0104405828340 рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення. Користувач звернувся через офіційний сайт АТ«Укрпошта» до контакт-центру з онлайн-рекламацією для внутрішнього поштового відправлення №0104405828359 рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення та №0104405828340 рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення про ненадання попередньо передплаченої послуги рекомендованого повідомлення про вручення реєстрованого поштового відправлення. Зазначене звернення від 03.02.2023 19:42 щодо внутрішнього відправлення №0104405828359 зареєстровано за номером 2023020310573 та прийнято АТ «Укрпошта» в роботу. Зазначене звернення від 03.02.2023 19:48 щодо внутрішнього відправлення №0104405828340 зареєстровано за номером 2023020310576 та прийнято АТ«Укрпошта» в роботу. Відповіді позивачу АТ «Укрпошта» надало за № 1853-С-2023020310573-В від 10.02.2023 року та № 1853-С-2023020310576-В від 21.02.2023 року, проте питання по суті не вирішено, відповідно рекламацію клієнта не задовольнило. У позовній заяві вказано, що докази АТ «Укрпошта» відправнику надано не було, як і не було надано доказів на підтвердження того факту, що адресати надавали письмову згоду АТ «Укрпошта» про доставку рекомендованих поштових відправлень, рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень з використанням абонентської поштової скриньки, яке це передбачено пунктом 93 Правил. Позивачем вказано про неналежне виконання відповідачем АТ «Укрпошта» своїх обов`язків щодо вручення поштових відправлень, споживачем яких є позивач, тому, виявивши недолік у виконаній роботі (наданій послузі), споживач має право на свій вибір вимагати відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги) згідно ч. 3 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів». Таким чином, оскільки позивачем за послугу рекомендованого повідомлення про вручення згідно фіскальних чеків від 19.12.2022 року було попередньо сплачено 28,80 грн. включно з ПДВ за кожним рекомендованим листом, проте фактично саме послугу рекомендованого повідомлення про вручення за двома рекомендованими листами АТ «Укрпошта» не надало, вимагає повернення вартості ненаданої послуги споживачу, відповідно повернення позивачу суми у розмірі 57,60 грн. включно з ПДВ ( 28,80 грн. х 2 = 57,60 грн.) за реєстроване поштове відправлення №0104405828359 рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення та реєстроване поштове відправлення №0104405828340 рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення. Окрім цього, позивачем вказано, що він відправив 12 січня 2023 року реєстроване поштове відправлення «Укрпошта Документи» за накладною №0100108012468. Зазначене поштове відправлення АТ «Укрпошта» належним чином не було внесене в пошукову систему щодо відстеження поштового відправлення на офіційному сайті компанії (www.ukrpohhta.ua). Відповідач тільки 17.03.2023 року розмістив дані про поштове відправлення №0100108012468 у пошукову систему щодо відстеження поштового відправлення на офіційному сайті компанії. Користувач звернувся через офіційний сайт АТ «Укрпошта» з онлайн-рекламацію для внутрішнього поштового відправлення про розшук реєстрованого поштового відправлення «Укрпошта Документи» за накладною №0100108012468 від 12.01.2023 року. Зазначене звернення від 22.01.2023 року 17:55 щодо внутрішнього відправлення №0100108012468 зареєстровано АТ «Укрпошта» за номером 2023012210095 та прийнято в роботу. Позивач надіслав Заяву про повернення поштового відправлення «Укрпошта Документи» .№0100108012468 від 12.01.2023 року до ВПЗ №02156 м. Києва Оформлену 09.02.2023 року на електронну адресу відповідача. Не отримавши належної інформації від відповідача щодо надходження поштового відправлення до ВПЗ №02156 м. Києва позивач повторно змушений був подати Заяву про повернення поштового відправлення «Укрпошта Документи» №0100108012468 від 12.01.2023 року безпосередньо до ВПЗ №01001 м. Києва (Головпоштамт), яка зареєстрована адміністратором Київської Міської Дирекції АТ«Укрпошта» вхідним №39 від 13.02.2023 року. Відповіді позивачу АТ «Укрпошта» надало за номерами 1853-С-2023020710351-В від 08.02.2023 року, 1853-С-2023021310159-В від 14.02.2023 року,№1853-С-20230210138/2023021710368/2023022010165-В від 27.02.2023 року, проте на переконання позивача питання по суті не віришено, відповідно рекламацію клієнта не задовольнило. Позивачем вказано, що жодних доказів надсилання відправлення саме 14.01.2023 до відділення вручення ВПЗ м. Черкаси з поштовим індексом 18030, та направлення sms-viber- повідомлення на номер телефону адресата [NUMBER] , а також передачі відправлення саме 28.01.2023 року на комору зберігання АТ «Укрпошта» відправнику не надало. Як не було надано жодних доказів на підтвердження того факту, що відправлення знято зі зберігання за розпорядженням відправника та 09.02.2023 надійшло на відділення приймання зазначеного відправлення до пересилання ВПЗ ум. Київ з поштовим індексом 01001, враховуючи той факт, що заяву про повернення поштового відправлення «Укрпошта Документи» №0100108012468 до ВПЗ №02156 м.Києва позивач надіслав тільки 09.02.2023 року на електронну адресу відповідача. Як і не було надано жодних доказів на підтвердження того факту, що відправлення саме 13.02.2023 року було дослане за місцем обслуговування. Згідно із розпорядженням відправника, до ВПЗ м. Київ з поштовим індексом 02156, а 25.02.2023 надійшло для вручення відправнику. Позивач зазначає, що беручи до уваги Порядок пересилання відправлень «Укрпошта Документи» затверджених наказом АТ «Укрпошта» від 19.08.2021 №135 (зі змінами), а саме пункти 1.10. Обробка та перевезення відправлень Документи на всіх етапах пересилання здійснюється у пріоритетному порядку; 2.1. Нормативні строки пересилання відправлень Документи затверджуються окремим наказом товариства та публікуються на офіційному сайті www.ukrposhta.ua - позивач вважає, що перевезення відправлення Документи на всіх етапах пересилання не було здійснено у пріоритетному режимі, при цьому АТ «Укрпошта» були порушені строки пересилання відправлення Документи до відділення вручення ВПЗ у строк з 12.02. по 17.02 2023 року та досилання відправлення з відділення приймання до відділення обслуговування відправника у строк з 13.02 по 25.02.2023 року. Також, позивач окремо вказує, що звертався 03.03.2023 року до ВПЗ №02156 м. Києва за отриманням поштового відправлення «Укрпошта Документи» №0100108012468 від 12.01.2023 року, однак співробітником ВПЗ йому було повідомлено про відсутність зазначеного поштового відправлення. У позовній заяві зазначено, що оскільки позивачем за послугу пересилання відправлення «Укрпошта Документи» згідно фіскального чеку від 12.01.2023 року було попередньо сплачено 45,00 грн. включно з ПДВ, проте АТ «Укрпошта» були істотно порушені умови договору, а також є такими, що не можуть бути усунуті, вимагає розірвання договору про пересилання відправлення «Укрпошта Документи» за накладною №0100108012468 від 12.01.2023 року та відшкодування збитків, що складаються з суми вартості за пересилання відправлення у розмірі 45,00 грн. та вартості оголошеної цінності за відправлення у розмірі 500, 00 грн. зазначеній у накладній №0100108013468, відповідно повернення позивачу суми у розмірі 545,00 грн. включно з ПДВ за реєстроване поштове відправлення «Укрпошта Документи» №0100108012468. Позивачем окремо вказано, що діями відповідача завдано моральну шкоду йому, як замовнику, яка полягає в суттєвих емоційних стражданнях та душевних переживаннях, пов`язаних з порушенням виконання умов Договору виконавцем та допущеними ним недоліками. У позивача була відсутня інформація щодо строків виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині надсилання відправлення адресату, повернення відправлення за місцем обслуговування відправника. Також зазначено, що відповідачем фактично вчиняється, правопорушення відносно нього, яке завдало та продовжує завдавати моральну шкоду щодо душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо позивача. Така поведінка виконавця має постійну дію у часі, є довготривалою, перебіг такої поведінки може завершитися тільки у майбутньому, виконанням обов`язку по відшкодуванню завданої моральної шкоди. Відтак, позивач вважає, що, за обставин наявності виявлених недоліків у наданих послугах, користувачу було завдано та продовжує завдавати моральну шкоду неправомірна поведінка виконавця, яку він, з урахуванням вимог розумності і справедливості, оцінює у розмірі 613,00 грн., що відповідатиме 5 кратному розміру вартості неналежно наданих послуг з вручення та пересилання поштових відправлень. У зв`язку із викладеним, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.03.2023 цивільну справу № 754/3739/23 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрпошта» про виявлення недоліків у наданих послугах, розірвання договору, відшкодування витрат, відшкодування моральної шкоди (в порядку Закону України «Про захист прав споживачів») - передано на розгляд Шевченківському районному суду м.Києва за підсудністю для розгляду по суті. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2023 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Пономаренко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2023 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрпошта» про виявлення недоліків у наданих послугах, розірвання договору, відшкодування витрат, відшкодування моральної шкоди. Розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року у справі за позовом [PERSON] до АТ «Укрпошта» про виявлення недоліків у наданих послугах, розірвання договору, відшкодування витрат, відшкодування моральної шкоди (в порядку Закону України «Про захист прав споживачів»). Шевченківським районним судом м. Києва у відповідь на запит Київського апеляційного суду від 17.05.2023 направлено цивільну справу №754/3739/23. Постановою Київського апеляційного суду від 22.06.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року залишено без змін. 21.08.2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва від Деснянського районного суду м. Києва надійшли матеріали вказаної цивільної справи. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Макаренко І.О. від 26.09.2024 відмовлено у задоволенні заяви позивача [PERSON] про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В. у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрпошта» про виявлення недоліків у наданих послугах, розірвання договору, відшкодування витрат, відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року клопотання [PERSON] про відкликання апеляційної скарги - задоволено, апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25.04.2023 у вказаній справі визнано неприйнятою до розгляду та повернуто особі, яка її подала. 07.11.2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва від Київського апеляційного суду надійшли матеріали вказаної цивільної справи, після закінчення апеляційного розгляду. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2023 року заяву позивача [PERSON] про відвід головуючого судді Пономаренко Н.В. у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрпошта» про виявлення недоліків у наданих послугах, розірвання договору, відшкодування витрат, відшкодування моральної шкоди - залишено без задоволення. 17.01.2024 до суду надійшла заява відповідача у якій останній заперечував щодо задоволення позову у повному обсязі, яка долучена до матеріалів справи. 29.01.2024 до суду надійшла заява позивача [PERSON] про подання до суду представником відповідача Гуцаловою Т.О. клопотання/заяви від 17.01.2024 без додержання вимог ЦПК України, яка долучена судом до матеріалів справи. В судовому засідання 16.02.2024 відмовлено в задоволення заяви позивача [PERSON] про дослідження у судовому засіданні інформації розміщеної на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта», оскільки вказане клопотання не стосується предмету позову. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їй задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що позивач відправив 10 грудня 2022 року реєстроване поштове відправлення «Укрпошта Документи» за накладною №1800108847913, що підтверджується копією фіскального чеку за пересилання від 10.12.2022 та копією накладаної №1800108847913 з операції «Приймання» від 10.12.2022 (а.с. 18). З матеріалів справи вбачається, що позивач відправив 19 грудня 2022 року реєстроване поштове відправлення №0104405828359 рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення та реєстроване поштове відправлення №0104405828340 рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення, що підтверджується копіями фіскальних чеків за пересилання рекомендованих листів з повідомлення про вручення поштового відправлення від 19.12.2022 (а.с. 24, 25) Також, позивач відправив 12 січня 2023 року реєстроване поштове відправлення «Укрпошта Документи» за накладною №0100108012468, що підтверджується копією фіскального чеку за пересилання від 12.01.2023, копією накладної №0100108012468 з операції «Приймання» від 12.01.2023, копією опису вкладання до відправлення «Укрпошта Документ» від 12.01.2023 (а.с. 32). Позивач вважає, що відповідачем було допущено істотні недоліки у наданих послугах з надсилання вказаних поштових відправлень. Згідно абз. 2 ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» № 2759-III від 04 жовтня 2001р., (що діяв на момент надання послуг), послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Підтвердженням укладання договору є квитанція, касовий чек, який містить найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість - абз. 3 ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок». Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; також сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України). Сторони є вільними в укладенні договору, у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України ). Згідно статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Так, Указом Президента № 316/2017 від 10.10.2017 затверджена Всесвітня поштова конвенція, яка підписана від імені України 11 жовтня 2012 року в м. Доха. Відповідно до Наказу Міністерства інфраструктури України від 14.06.2013 № 405 (Зареєстровано в Мінюсті України 05.07.2013 р. за №1123/23655) визначено Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (правонаступник АТ «Укрпошта») призначеним оператором для здійснення поштових послуг і виконання зобов`язань, що випливають із актів Всесвітнього поштового союзу. Згідно із п. 1.7 ст. 23 Всесвітньої поштової конвенції, всі положення стосовно відповідальності призначених операторів, є беззаперечними, обов`язковими і вичерпними. Призначені оператори за будь-яких обставин не несуть відповідальності навіть у випадку серйозної помилки вище межі, встановленої в Конвенції та Регламентах. Такі вимоги міжнародного договору та Закону України «Про поштовий зв`язок» № 2759-III від 04 жовтня 2001р., (що діяв на момент надання послуг) далі Закон № 2759- III обумовлені специфікою послуг, які надають поштові оператори, адже поштовий оператор відповідає тільки за доставку поштових відправлень. Пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України «Про захист прав споживачів». Посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів», на думку суду, не стосується правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем, оскільки, як вбачається з позовної заяви, спір між сторонами виник з приводу правовідносин, які регулюються Законом України «Про поштовий зв`язок», а тому а відносини між позивачем і відповідачем, в тому числі і відповідальність відповідача, в даному випадку, регулюється Законом України «Про поштовий зв`язок». Разом з тим, позивач в позовній заяв вказує, що на правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем поширюються вимоги договору побутового підряду, за умовами якого підрядник виконує певну роботу за завданням замовника. Вказане твердження позивача, суд оцінює критично, оскільки договір з пересилання поштових відправлень є різновидом публічного договору з надання послуг, а саме послуг з пересилання поштових відправлень. Правова природа таких договорів є різною, оскільки має різні наслідки. Критерій відмінності роботи від послуги - майновий результат роботи і відсутність такого у послуги. У зобов`язаннях по виконанню робіт на одного з контрагентів покладається обов`язок виконати роботу, яка б завершувалась досягненням певного матеріального результату, а в зобов`язаннях про надання послуг діяльність контрагента спрямована на вчинення юридичних і фактичних дій, які безпосередньо не породжують матеріальних наслідків або зовсім не повинні завершуватися матеріальними наслідками, тобто споживання послуги має місце в процесі її надання, на відміну від роботи, споживання результатів якої зазвичай не збігається з часом її надання. Згідно із ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності. Частиною першою ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша ст. 202 ЦК України). При цьому, за правилами ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. З аналізу зазначеної статті вбачається, що сторонами договору про надання послуг є замовник і виконавець. При цьому, замовником є особа, що зацікавлена в одержанні послуги відповідного роду, замовляє її надання на умовах, визначених договором, контролює надання послуги і оплачує її, якщо інше не встановлено договором. А виконавцем є особа, що виконує завдання замовника - надає відповідну послугу, та отримує оплату за надану послугу, якщо інше не встановлено договором. Тобто, у розумінні ст. 901 ЦК України, у замовника виникають право замовити послугу та обов`язок з її оплати, якщо інше не встановлено договором, а у виконавця виникає обов`язок надати послугу та право отримати оплату наданої послуги, якщо інше не встановлено договором. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 911/2756/18. Договір про надання послуг характеризується особливим об`єктом, який, по-перше, має нематеріальний характер, по-друге, нероздільно пов`язаний з особистістю послугонадавача. Тобто, у зобов`язаннях про надання послуг результат діяльності виконавця не має матеріального змісту, як це має місце при виконанні роботи, а полягає у самому процесі надання послуги. З урахуванням наведених особливостей слід зазначати, що ст. 177 ЦК України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача, синхронність надання й одержання послуги. При цьому, виникнення обов`язку здійснити оплату за договором законодавець пов`язує саме з її фактичним наданням у строки та в порядку, що встановлені договором; строк (термін) виконання обов`язку здійснити оплату також визначається у відповідності з умовами договору. Щодо вимоги позовної заяви про стягнення з Акціонерного Товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] відшкодування за поштове відправлення «Укрпошта Документи» №1800108847913 у розмірі 20,00 грн. включно з ПДВ, що становить 50% від ціни наданої послуги споживачу, то вона є безпідставною, з огляду на фіскальний чек як документ, що підтверджує укладання договору з пересилання поштового відправлення (а.с. 18), вбачається, що місцем обслуговування відправника було відділення 18001, що розташоване в Черкаській області м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 34. Згідно п.8.4 Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Документи» відправлення документи повертаються відправнику у разі подання ним письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання або закінчення строку зберігання, з наступним врученням у ОПЗ за місцем обслуговування відправника. Таким чином, повернення відправлення до відділення 18001 за закінченням строку зберігання є обґрунтованим і поштовий оператор чітко діяв за правилами пересилання поштових відправлень визначеної позивачем категорії. Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з Акціонерного Товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] відшкодування за поштове відправлення «Укрпошта Документи» №1800108847913 у розмірі 20,00 грн. включно з ПДВ задоволенню не підлягає. Щодо вимоги позовної заяви про стягнення з Акціонерного Товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] відшкодування за поштове відправлення №0104405828359 рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення та поштове відправлення №0104405828340 рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення у розмірі 57,60 грн. включно з ПДВ, слід зазначити наступне. Як зазначено відповідачем у відповідях від 10.02.2023 №1853-С-2023020310573-В (щодо відправлення 0104405828359) та від 21.02.2023 №1853-С-2023020310576 (щодо відправлення 0104405828340) адресат або повнолітні члени його сім`ї були відсутні під час доставки. 23 грудня до абонентської поштової скриньки було вкладено повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення. В листі також вказується, що таке повідомлення залишали декілька разів (а.с. 28-29, 30-31). Згідно вказаних відповідей рекомендований лист з рекомендованим повідомленням про вручення № 0104405828359, що направлений 19.12.2022 з відділення поштового зв`язку (надалі - ВПЗ) Київ - 44 (поштовий індекс 01044) на адресу [PERSON] , м. Черкаси, 18001 надійшов 22.12.2022 до ВПЗ Черкаси - 1 (поштовий індекс 18001), 23.12.2022 виданий листоноші для здійснення доставки, а також рекомендований лист з рекомендованим повідомленням про вручення № 0104405828340, що направлений 19.12.2022 з відділення поштового зв`язку (надалі - ВГІЗ) Київ - 44 (поштовий індекс 01044) на адресу [PERSON] , м. Черкаси, 18030 надійшов 22.12.2022 до ВПЗ Черкаси - 30 (поштовий індекс 18030), 23.12.2022 виданий листоноші для здійснення доставки. Відповідно до п. 91 Правил інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення надсилається адресату у вигляді SMS -повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка. SMS/Viber-повідомлення про надходження рекомендованого листа № 0104405828359 автоматично надіслано на номер телефону [NUMBER] , який був зазначений відправником у поштовій адресі одержувача, а також SMS/Viber-повідомлення про надходження рекомендованого листа № 0104405828340 автоматично надіслано на номер телефону [NUMBER] , який був зазначений відправником у поштовій адресі одержувача. Так як адресат або повнолітні члени його сім`ї були відсутні під час доставки вказаних рекомендованих листів, а відповідно до п. 99 Правил до абонентської поштової скриньки адресата 23.12.2022 було вкладене повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, повторне повідомлення доставлене 26.12.2022. щодо рекомендованого листа № 0104405828359, а також до абонентської поштової скриньки адресата 23.12.2022 було вкладене повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, повторне повідомлення доставлене 28.12.2022 щодо рекомендованого листа №№ 0104405828340. Згідно з п. 116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення повертаються відправнику. Оскільки за одержанням поштових відправлень протягом встановленого терміну зберігання ніхто не звернувся, рекомендований лист № 0104405828340 повернутий 23.01.2023 за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання та вручений відправнику 01.02.2023, рекомендований лист № 0104405828359 повернутий за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання та вручений відправнику 29.01.2023 Відповідно до вимог п. 2 Правил, повідомленням про вручення реєстрованого поштового відправлення оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення. Оскільки рекомендовані листи № 0104405828340 та № 0104405828359 повернуті відправнику, підстави для направлення рекомендованого повідомлення про його вручення одержувачу у відповідача відсутні. Статтею 23 Закону України «Про поштовий зв`язок» (що діяла на момент надання послуг) визначено, що доставка простих листів, поштових карток, бандеролей, періодичних друкованих видань та повідомлень про надходження реєстрованих поштових відправлень здійснюється до абонентських поштових шаф (абонентських поштових скриньок) адресатів. Придбання, установка і утримання в належному стані абонентських поштових шаф (абонентських поштових скриньок) здійснюються власниками житлових та адміністративних будинків. Абонентські поштові шафи (абонентські поштові скриньки) встановлюються у місцях, зручних для доставки пошти. Невиконання вимог щодо розміщення абонентських поштових шаф (абонентських поштових скриньок) звільняє оператора від відповідальності за доставку адресату поштових відправлень. Стаття 1 цього ж закону дає визначення, що абонентська поштова скринька - спеціальна скринька із засобами для запобігання несанкціонованому доступу, призначена для одержання адресатами простих поштових відправлень, періодичних друкованих видань, повідомлень про надходження реєстрованих поштових відправлень. Скринька, виходячи зі змісту цієї ж статті є частиною абонентської поштової шафи (спеціальна шафа з абонентськими поштовими скриньками, що встановлюється у під`їзді, вестибюлі житлового або адміністративного будинку для одержання адресатами простих поштових відправлень, періодичних друкованих видань, повідомлень про надходження реєстрованих поштових відправлень). Для здійснення дії з вкладання повідомлення про надходження повідомлення, повторного повідомлення про надходження поштового відправлення до абонентської поштової скриньки згода адресата не потрібна. Згідно з вимогами пункту 21 Правил надання послуг поштового зв`язку адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу шляхом надсилання текстового повідомлення з використанням технічних засобів оператора поштового зв`язку, повідомленням, що підтримується засобами Інтернету, або повідомленням у паперовій формі за встановленою оператором поштового зв`язку формою. Щодо відправлення 0100108012468 та вимоги позовної заяви про стягнення з Акціонерного Товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] відшкодування за поштове відправлення «Укрпошта Документи» №0100108012468 від 12.01.2023 року у розмірі 545,00 грн., слід зазначити наступне. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. При цьому, відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. При цьому, 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідь що вказаного відправлення позивачем отримано у листі від 27 лютого 2023 №1853-С-20230210138/2023021710368/2023022010165-В. Так, згідно листа відповідача №1853-С-2023020710351-В від 08.02.2023 поштове відправлення Укрпошта Документи №0100108012468 надійшло до відділення поштового зв`язку (надалі - ВПЗ) №18030 Черкаси 17.01.2023 та в цей же день адресату було надіслано СМС-повідомлення на зазначений телефон [NUMBER] про надходження даного відправлення. Оскільки за даним відправленням до ВПЗ ніхто не звернувся, його за закінченням терміну зберігання було надіслано на зберігання. Для повернення даного відправлення, необхідно звернутися до найближчого ВПЗ та написати відповідну заяву (а.с. 47). Разом з тим, згідно №1853-С-2023021310159-В від 14.02.2023 згідно заяви позивача поштове відправлення Укрпошта Документ №0100108012468 було знято зі зберігання, дане поштове відправлення надійшло до ВПЗ №01001 Київ 09.02.2023 та 13.02.2023 було дослане за місце обслуговування та станом на 14.02.2023 пройшло обробку у сортувальному центрі м. Черкаси та прямує до ВПЗ №18029 Черкаси (а.с.с 48). При цьому, згідно листа від 27 лютого 2023 №1853-С-20230210138/2023021710368/2023022010165-В, що на номер телефону [NUMBER] , зазначеним відправником, 17.01.2023. 09.02.2023, 12.02.2023, 16.02.2023 та 20.02.203 направлені sms-viber-повідомлення щодо відправлення Укрпошта Документи 0100108012468. Відправлення Укрпошта Документи 0100108012468, надійшло 25.02.2023 на ВПЗ м. Київ - 02156, за його отриманням можна звернутися у години роботи зазначеного відділення (а.с. 49-50). Виходячи з викладеного, відправлення Укрпошта Документи 0100108012468, з описом вкладення, з sms-повідомленням про вручення, з оголошеною цінністю 500,00 грн., прийняте до пересилання 12.01.2023 у відділенні поштового зв`язку (надалі - ВПЗ) у м. Київ з поштовим індексом 01001, надійшло 14.01.2023 до відділення вручення ВПЗ м. Черкаси з поштовим індексом 18030 про що, направлено sms-viber-повідомлення на номер телефону адресата [NUMBER] , у зв`язку із незапитом, по закінченню терміну зберігання, відправлення передано 28.01.2023 на комору зберігання, знято зі зберігання за розпорядженням позивача та 09.02.2023 надійшло на відділення приймання зазначеного відправлення до пересилання ВПЗ у м. Київ з поштовим індексом 01001, 13.02.2023 дослане за місцем обслуговування, згідно із розпорядженням позивача, до ВПЗ м. Київ з поштовим індексом 02156, 25.02.2023 надійшло для вручення відправнику [PERSON] .. Таким чином, враховуючи вищевикладене, зважаючи, що відповідач дія згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, а позивачем не доведено підстав для розірвання договору згідно вимог ст.ст. 651, 907 ЦК України, вимоги позовної заяви про розірвання договору про пересилання відправлення «Укрпошта Документи» №0100108012468 від 12.01.2023 року та стягнення з Акціонерного Товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] відшкодування за поштове відправлення «Укрпошта Документи» №0100108012468 від 12.01.2023 року у розмірі 545,00 грн. задоволенню не підлягають. Отже, судом встановлено, що у діях АТ «Укрпошта» при наданні вищевказаних послуг із поштового відправлення за листами вказаними у позові відсутні порушення вимог нормативно-правових та нормативних актів у сфері поштовий зв`язок, а отже відповідачем не було порушено прав [PERSON] . Також, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 613,00 грн. з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Стаття 23 ЦК України встановлює, яку форму може набувати моральна шкода, та в яких випадках вона може бути заподіяна особі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Отже, підставами для всіх випадків відшкодування шкоди, є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювана шкоди; 3) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; 4) вина заподіювана шкоди. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювана. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, але й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Як уже встановлено судом, що у діях АТ «Укрпошта» при наданні вищевказаних послуг із поштового відправлення за листами вказаними у позові відсутні порушення вимог нормативно-правових та нормативних актів у сфері поштовий зв`язок, а отже відповідачем не було порушено прав [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Окрім того, позивачем не надано жодних доказів спричинення йому моральних страждань, походження цих страждань, причинно-наслідковий зв`язок між джерелом їх походження та спричиненим наслідком Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, провадження № 61-2417сво19). Відповідно до ст.12, ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, відсутність обставин, які підтверджували б факт порушення права особи, за захистом якого вона звернулась, а також законна можливість відповідача його відновлення, є самостійною підставою для відмови у задоволенні такого позову Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору, при цьому інші доводи сторін, викладені в їх заявах по суті, не впливають на вищевказані висновки суду. За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову повністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed