Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Заявник - [PERSON] звернувся до Новоселицького районного суду Чернівецької області з заявою про встановлення факту того, що [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] здійснює постійний догляд за своєю мамою [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та відсутні інші особи, які можуть здійснювати такий догляд. Заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , [PERSON] [INFO] , пенсіонерка за віком, інвалід ІІ групи за загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату, проживає разом із заявником у домогосподарстві за адресом [ADDRESS] . [INFO] помер батько заявника [PERSON] [INFO] , який проживав разом з [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту встановлення факту здійснення догляду від 20 грудня 2023 року, представниками виконавчого комітету Новоселицької міської ради було встановлено факт здійснення догляду [PERSON] за [PERSON] , де зазначено що [PERSON] здійснює догляд за [PERSON] так як особа являється інвалідом ІІ-ї групи, загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату. [PERSON] має ряд хвороб, через що потребує постійного догляду та має залежність від інших осіб і повну нездатність до самообслуговування, після смерті її чоловіка [PERSON] догляд за нею здійснює заявник, а саме : забезпечує їжею, ліками, належними умовами проживання, веде домашнє господарство, в разі потреби забезпечує медичний огляд та невідкладну медичну допомогу, що потребує перебування заявника поряд зі своєю мамою. Встановлення факту здійснення постійного догляду за мамою необхідне заявнику для з приводу реалізації своїх соціальних прав. Заявник та заінтересовані особи до суду не з`явилися, повідомлені про час і місце розгляду справи належним чином. Від представника заявника та заінтересованих осіб надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд вважає за необхідне заяву задовольнити з наступних підстав. Згідностатті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 15 Цивільного кодексу Українивизначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульованостаттями 315-319 ЦПК України. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Судом встановлено, що заявником є [PERSON] , уродженць м. Новоселиця, Чернівецького р-ну., Чернівецької обл., проживає за адресом [ADDRESS] [PERSON] народилася [INFO] , уродженка м.Новоселиці, Чернівецького р-ну, Чернівецької області, зареєстрована та проживає за адресом [ADDRESS] . Заявник є рідним сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Заявник та [PERSON] проживають разом, що підтверджується довідкою від відділу ЦНАП №189 від 15.01.2024 року. [INFO] помер батько заявника [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] проживав разом з [PERSON] та [PERSON] до дня смерті. [PERSON] має ряд хвороб, через що потребує постійного догляду та має залежність від інших осіб і має повну нездатність до самообслуговування, являється інвалідом ІІ-ї групи, загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ №580967. Відповідно до акту встановлення факту здійснення догляду від 20 грудня 2023 року [PERSON] здійснює догляд за [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідност. 319 ЦПК Україниу рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Офіційний догляд (через територіальний орган соціального захисту населення) за рідною матір?ю, як за особою, що потребує стороннього догляду за станом здоров`я [PERSON] оформити не може. Таким чином, надані суду документи підтверджують, що [PERSON] здійснює постійний сторонній догляд на безоплатній основі за своєю рідною матір?ю [PERSON] , яка є інвалідом та потребує постійного стороннього догляду, а інших осіб, які б могли це робити немає. Згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення», наведений уст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за особою ,яка за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах провстановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинниками, що можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги» фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю І групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговування; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що обґрунтованою та обставини викладені в заяві підтверджені достовірними доказами, а тому вимоги викладені в заяві [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved