Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

18 грудня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору є [PERSON] про виключення з актового запису № 175 від 12 вересня 2023 року про народження дитини [PERSON] [INFO] в м. Кременчук Полтавської області, складений Світловодським відділом ДРАЦС в Олександрійському\~районі Кіровоградської\~області ПМУ МЮ (м. Одеса) відомостей про батька дитини « [PERSON] » та внести зміни до актового запису № 175 від 12 вересня 2023 року про народження дитини [PERSON] , що складений Світловодським відділом ДРАЦС в Олександрійському\~районі Кіровоградської\~області ПМУ МЮ (м. Одеса), а саме змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », у графі «батько» - вказати « [PERSON] », громадянин України, місце народження: с. Вільне Розівського району Запорізької області. В обґрунтуванні позову посилається на те, що позивачка та відповідач [PERSON] 28 квітня 2018 року уклали шлюб, що зареєстрований виконавчим комітетом Власівської селищної ради м. Світловодська Кіровоградської області. З травня 2019 року позивачка та [PERSON] проживають окремо, спільний син [PERSON] залишився проживати разом з позивачкою. З 2021 року позивачка почала спільно проживати з [PERSON] . З січня 2022 року вони спільно виїхали проживати в с.Вишнювате Пологівського району Запорізької області. В червні 2023 року позивачка, її син [PERSON] та [PERSON] через окупацію с.Вишнювате виїхали з окупованої території до смт. Власівка Світловодського району. Під час спільного проживання з [PERSON] позивачка завагітніла, біологічним батьком є саме [PERSON] . Однак, оскільки позивачка перебувала на окупованій території звернутися з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] не мала можливості. Одразу після переїзду на підконтрольну територію України [PERSON] звернулася до Світловодського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позивачка зазначає, що оскільки на момент реєстрації народження дитини в органах РАЦС а саме, 12 вересня 2023 року рішення суду про розірвання шлюбу з [PERSON] не набрало законної сили, у складеному актовому записі № 175 про народження [PERSON] батьком вказано відповідача [PERSON] . До органу РАЦС відповідач [PERSON] не міг прибути для написання спільної зави з біологічним батьком дитини про реєстрацію народження дитини, оскільки місце перебування чоловіка позивачці невідомо. Ухвалою від 20 грудня 2023 року вирішено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву на позов, призначено підготовче судове засідання. Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив до суду не подав. Ухвалою від 20 грудня 2023 року клопотання позивача задоволено та звільнено [PERSON] , від сплати судового збору у розмірі 1073 грн. 00 коп. Ухвалою від 20 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася. 17 квітня 2024 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації, та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, на адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. 17 квітня 2024 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі письмових доказів поданих позивачем разом з позовом до суду. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою\~статті 5 Сімейного кодексу України\~визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава створює умови для зміцнення сім`ї, умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство, забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених\~Конституцією України. Відповідно до\~статті 121 Сімейного кодексу України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Згідно зі\~статтею 122 Сімейного кодексу України\~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що 28 квітня 2018 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб.(а.с.12) Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 06 вересня 2023 року, що набрало законної сили 07 жовтня 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а.с.13-15) З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що в період шлюбу в подружжя народилася дочка [PERSON] [INFO] . Відповідний актовий запис про народження був складений Світловодським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за № 175 та видане відповідне свідоцтво про народження. Відомості про батька дитини відповідача [PERSON] в актовому записі внесені в порядку частини 1\~статті 122 СК України\~дитина, яка зачата і народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до положень частини 1\~статті 138 СК України\~жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. У позові [PERSON] зазначає, що відповідач не може бути біологічним батьком її дочки [PERSON] , оскільки з травня 2019 року позивачка та [PERSON] проживають окремо, окрім того з 2021 року позивачка почала спільно проживати з [PERSON] , який є біологічним батьком [PERSON] . Аналізуючи наведені обставини, зокрема окреме проживання сторін у період зачаття дитини, характер їх стосунків у цей час, які лише формально походили на подружні відносини, суд вважає доведеними твердження позивачки про відсутність біологічного зв`язку відповідача з [PERSON] як батька та дитини. Також суд бере до уваги рішення Світловодського міськрайонного суду від 06 вересня 2023 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, з якого вбачається, що на момент розгляду справи позивачка перебувала у стані вагітності, батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а саме [PERSON] , що підтверджується відповідною заявою. Крім того, суд враховує й ту обставину, що відповідач, будучи неодноразово повідомленим про час і місце судового розгляду, в жодне із судових засідань не з`явився та не висловив своїх заперечень щодо позову, що свідчить про його байдужість до цього спору й фактичне визнання позовних вимог. Таким чином,\~наведене свідчить\~про обґрунтованість\~заявлених [PERSON] \~позовних вимог\~про виключення\~відомостей про\~ [PERSON] з\~актового запису\~про народження\~малолітньої [PERSON] . За змістом частини 2\~статті 138 СК України\~вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. У матеріалах справи знаходиться заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] про визнання себе батьком малолітньої [PERSON] .(а.с.25) У відповідності до висновків, викладених Верховним Судом в постанові від 06 жовтня 2021 року в справі № 755/14176/18, провадження № 61-5683св21, встановлена національним сімейним законодавством (частиною другою\~статті 138 СК України) конструкція, за якою вимога матері про виключення даних про її чоловіка як про батька дитини задовольняється лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство, спрямована саме на захист інтересів дитини, щоб забезпечити стабільність умов життя дитини, уберегти її від душевних потрясінь та унеможливити ситуацію, за якої жоден чоловік не визнає своє батьківство щодо дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я й набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно з пунктами 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану, зокрема в запис про народження дитини, серед іншого, є рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану. Беручи до уваги, що відсутність кровного споріднення між відповідачем та дитиною встановлена, позивачкою дотримано порядок оспорювання батьківства свого колишнього чоловіка, передбачений\~ст. 138 СК України, зокрема щодо подання іншою особою заяви про своє батьківство, з метою захисту найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку про можливість внесення змін в актовий запис цивільного стану про народження малолітньої [PERSON] , шляхом виключення з нього відомостей про відповідача, як батька дитини. Водночас, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] , а саме: змінити прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », у графі «батько» вказати « [PERSON] », громадянин України, місце народження: с. Вільне Розівського району Запорізької області. Оскільки, згідно з положеннями\~статті 128 СК України\~позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1\~статті 135 цього Кодексу\~(прізвище та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою). У випадку з малолітньою [PERSON] запис про батька вчинено відповідно до частини 1\~статті 122 СК України. Крім того, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду лише за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 СК України, згідно з положеннями якої походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, й така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Як встановлено судом, [PERSON] визнає себе батьком дитини, про що подав до суду відповідну заяву, а тому немає підстав вважати, що права матері та дитини порушені через невизнання батьком дитини свого батьківства. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач звільнення за ухвалою суду від сплати судового збору, судові витрати у справі у вигляді судового збору в сумі 1073 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial