Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

18.07.2023 року позивач звернулась до суду з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування на домоволодіння, до складу якого входять: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 62,5 кв.м. та надвірні будівлі та споруди, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у с.Кам`янка Ізюмського району Харківської області померла [PERSON] , яка на час смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок, де проживала родина, належав [PERSON] на праві приватної власності. Разом з [PERSON] за зазначеною адресою були зареєстровані: онука позивач по справі, чоловік онуки [PERSON] , дочка позивача [PERSON] . За життя спадкодавиця склала заповіт на користь позивача. Заповіт та правовстановлюючи документи на житловий будинок знаходились безпосередньо в житловому будинку. Орієнтовно 10.03.2022 року о 14-00 год. на територію домоволодіння за адресою: [ADDRESS] влучив бойовий снаряд, у результаті чого сталася пожежа та житловий будинок було майже зруйновано та всі речі, та документи, було знищено. На теперішній час у позивача немає можливості відновити втрачені заповіт та правовстановлюючи документи на житловий будинок. Ухвалою суду\~від 02.08.2023\~року по\~справі відкрито\~загальне позовне\~провадження.\~Ухвалою суду\~від 28.09.2023\~рокузакрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні; витребувано у приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Стрельцової Олени Олександрівни завірену копію спадкової справи, що була заведена після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за номером у спадковому реєстрі 70177763, номер у нотаріуса 109/2023; витребувано у КП «Архітектурне бюро та бюро технічної інвентаризації Ізюмського району» Харківської області завірені копії архівних матеріалів, згідно яких [PERSON] , [INFO] , є власником житлового будинку під літ. «А-1», загальною площею 62,5 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причин неявки не повідомили, відзиву або клопотань в процесуальних питань суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с.Кам`янка Ізюмського району Харківської області. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , копії свідоцтва про народження [NUMBER] , копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач є онукою померлої. Постановою від 20.07.2023 року приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцової О.О. відмовлено у [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку із відсутністю правовстановлючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. 24.01.2023 року приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцовою О.О. відкрито спадкову справу №109/2023 щодо майна померлої [PERSON] . 24.01.2023 року [PERSON] надав заяву про те, що в установлені законом строки спадщину не прийняв та не має намір звертатись до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини, від права на обов`язкову частку у спадщині відмовляється. Із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулась [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру заповіт [PERSON] , [INFO] , за №47183740, посвідчений 01.04.2009 року, який зберігається у Кам`янській сільській раді Ізюмського району Харківської області чинний. За повідомленням відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради №2023/01-359 від 07.07.2023 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , значилась зареєстрованою за вказаною адресою та знята з реєстраційного обліку 25.01.2023 року у зв`язку зі смертю. За повідомленням Ізюмської міської ради від 13.06.2023 року у зв`язку зі збройною агресією РФ Ізюмська міська територіальна громада перебувала в окупації та за час окупації, знаходження в зоні активних бойових дій інфраструктура громади зазнала значних пошкоджень. Пожежею знищено будівлю Кам`янського старостинського округу Ізюмської міської ради з майном і документацією, а відтак відсутній заповіт [PERSON] . Згідно доданої копії акту про пожежу від 13.12.2022 року внаслідок пожежі знищено, зокрема, документацію, яка зберігалась у будівлі за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки КП «Архітектурне бюро та бюро технічної інвентаризації Ізюмського району Харківської області» за адресою: с.Кам`янка, вул.Ізюмська, 11 розташовано житловий будинок під літ. «А-1» загальною площею 62,5 кв.м., в тому числі житлова: 35,7 кв.м. Згідно архівних матеріалів власником майна є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Ізюмською державною нотаріальною конторою 23.12.2005 року за №1-1541 та зареєстрованого в КП «АБ та БТІ Ізюмського району» 12.01.2006 року за №1-20. Згідно копії технічного паспорту на будинок [ADDRESS] власником будинку є [PERSON] . Згідно акту від 31.01.2023 року, складеного провідним інспектором ВЗНС Ізюмського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області Сенько В.В., головним інспектором ВЦЗ та ОНПР Ізюмського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області Леновим Р.В., [PERSON] орієнтовно 10.03.2022 року о 14-00 год. виникла пожежа у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого знищено дах, перекриття, вікна, двері, всі меблі, побутова техніка, особисті речі, одяг, зимові куртки, літні речі, ймовірна причина пожежі проведення бойових дій. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1, 3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1, ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як роз`яснює п.п.2-3, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для його оформлення у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Таким чином, відповідно до статті 392 ЦК України з вимогами про визнання права власності на спадкове майно спадкоємець може звернутися до особи, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно. У постанові від 31 березня 2021 року у справі № 463/4616/18 (провадження № 61-20505св19) Верховний Суд вказав, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Предметом спору у даній справі є визнання права на спадкове майно домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а відтак відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] , оскільки [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, однак оформити свої спадкові права після померлої, вона не має змоги через відсутність правовстановлюючого документу на будинковолодіння, виданого на ім`я спадкодавиці, що підтверджено постановою приватного нотаріуса. Судом встановлено, що отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно позивач, яка є спадкоємцем померлої, не має можливості, оскільки зазначені документи були втрачені, а саме знищені при пожежі, внаслідок бойових дій. Враховуючи викладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки позивач зі свого боку вжив усіх необхідних та передбачених законом заходів для реалізації своїх спадкових прав.

Outcome: approved