Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Макарівської селищної\~ради Бучанського\~району Київської\~області (далі - відповідач) про визнання\~права власності, в якому вказав, що на підставі виписки з погосподарської книги він є власником житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок побудовано у 1971 році та розташований на земельній ділянці площею 0,5 га. Відповідно до акту обстеження нерухомого майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації, на території Макарівської селищної територіальної громади №4 від 11.05.2023 р., індивідуальний житловий будинок приватної власності з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] пошкоджений внаслідок обстрілів з ракетних систем залпового вогню та ствольної артилерії. Оскільки позивачем на законодавчому рівні не врегульовано питання права власності на вказаний житловий будинок, тому він не може звернутися до компетентних органів з заявою щодо виплати йому компенсації щодо пошкодженого його майна, тому звернувся до суду з даним позовом. Враховуючи викладене, позивач просив суд: визнати за ним, право власності на житловий будинок, 1971 року будівництва, загальною площею 96 кв.м, житловою 60 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.11.2023 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.01.2024 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В подальшому підготовче засідання відкладено на 28.02.2024 року. Ухвалою суду від 28.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11.04.2024 року. У судове засідання позивач не з`явився, від його представника адвоката Ященко І.О. надійшла заява про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, рішення просив прийняти за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії довідки №994 від 11.05.2023 року, позивач з 10.01.1992 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, позивач народився [INFO] , його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Позивач з 10.10.1982 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про зміну імені, позивач 05.02.1997 року змінив ім`я [PERSON] на [PERSON] (а.с. 16). Житловий будинок у якому зареєстрований та проживає позивач побудований на земельній ділянці, яка в 1956 році була закріплена за його матір`ю [PERSON] в розмірі 0.5 га, на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Молотова с. Андріївка (а.с. 17). З копії Акту обстеження житлового будинку від 20.09.2023 року встановлено, що в домоволодінні [ADDRESS] в період з 1970 по 2023 роки спільно проживали на постійній основі: [PERSON] , 1914 р.н. з 1914 р. до моменту смерті [INFO] , [PERSON] , 1936 р.н., [PERSON] , 1938 р.н. (а.с. 19). З копії довідки № 2-33/156 від 27.05.2022 року встановлено, що в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Відповідно до копії виписки з по господарської книги с. Андріївка Бучанського району Київської обл. від 13.07.2022 р., в по господарській книзі №4 за 2021-2025 р.р. зроблений особовий запис за номером 01-0432-1 про те, що власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] . Житловий будинок побудований у 1971 році з погосподарськими будівлями та спорудами, загальна площа - 96 кв.м, житлова площа - 60 кв.м. Житловий будинок розташований на земельній ділянці 0.2500 га, яка знаходиться у власності [PERSON] . Свідоцтво про право власності Андріївською сільською радою на зазначений будинок не видавалось (а.с. 20). Відповідно до копії виписки з по господарської книги с. Андріївка від 29.09.2023 р. згідно відомостей погосподарського обліку (по господарська книга № 5 за 2011-2015 р.р). головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] (номер\~об`єкта погосподарського\~обліку 432) значиться [PERSON] , [INFO] , членом домогосподарства значиться [PERSON] , [INFO] Житловий будинок побудований у 1971 р., загальна площа - 96 кв.м., житлова площа - 60 кв.м. Земля в особистому користуванні всього: 0.85 га, з них: для будівництва, обслуговування будинку, господарський будівель - 0.25 га, для ведення особистого селянського господарства - 0.6 га (а.с. 21). Право власності на житлові будинки громадян с. Андріївка та на балансі сільської Ради визначено виконавчим комітетом Андріївської сільської ради народних депутатів 11.02.1994 р. (а.с. 24). Відповідно до копії акту № 4 обстеження нерухомого майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій. терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації, на території Макарівської селищної територіальної громади від 11.05.2023 р., індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] пошкоджені внаслідок обстрілів з ракетних систем залпового вогню та ствольної артилерії (а.с. 22-23). Даний факт засвідчений також у Звіті про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій будинку за адресою: [ADDRESS] та фотознімками (а.с. 2-29). Відомості про скоєний злочин проти власності внесені до ЄРДР № 42022112200000298 від 14.04.2022 (а.с. 30). Рішенням № 69657054 від 09.10.2023 року позивачу відмовлено у державній реєстрації речового права на земельну ділянку під вказаним вище житловим будинком (а.с. 31). Також, з копії довідки № 2-35/8 від 31.01.2024 року встановлено, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , на якій у 1971 році був введений в експлуатацію житловий будинок, знаходиться в постійному користуванні [PERSON] , [INFO] (а.с. 51). Вирішуючи заявлений спір, суд керується також наступним. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Постановою Кабінету Міністрів України № 326 від 20.03.2022, затверджено «Порядок визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської федерації», якою урегульовано порядок виплати грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру спричиненої збройною агресією Російської федерації» встановлено порядок витати компенсації та матеріальної допомоги за зруйноване/ пошкоджене майно. 23.02.2023 року за № 2923-IX прийнято Закон України «Про компенсацію за пошкодження та знищення об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України», який набрав чинності 22.05.2023 року (далі - Закон). Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, отримувачами компенсації за пошкодженні/знищені об`єкти нерухомого майна є: фізичні особи - громадяни України, які є власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна. Позивач не належить до осіб, які відповідно до ч. 3 вказаної статті Закону не можуть бути отримувачами такої компенсації. Згідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, за змістом п. 69 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у господарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносились також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у по господарські книги місцевих Рад. Оскільки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудований у 1971 році, а тому право власності позивача підтверджується випискою з по господарської книги. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу положень ч. 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За змістом ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01 січня 2013 року) державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати по оплаті судового збору за клопотанням позивача з відповідача не стягуються, а також оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Outcome: approved