Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

У лютому 2024 р. концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачем у період з 01.10.2015 по 31.01.2024 на підставі типового договору та вимог законодавства надавались відповідачу послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Претензій щодо якості теплової енергії не надходило. За вказаний період відповідач всупереч умовам договору та вимог ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України (далі ЖК України), неналежним чином здійснював оплату за послуги, внаслідок чого в нього виникла заборгованість розміром 41\~686,97 грн. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання; встановлено строки для подання заяв по суті справи. Копію ухвали від 28.02.2024 було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням, однак конверт повернуся на адресу суду з відміткою пошти від 12.03.2024 адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Верховний Суд у постанові від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Оскільки копія ухвали суду про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останньому було вручено копії вищевказаних документів в день проставлення поштою відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження 12.03.2024. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивачем надавалися відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , для чого на ім`я [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Як зазначає позивач в позовній заяві, з 01.11.2021 було укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , між Концерном «МТМ» та відповідачем. Доказів протилежного відповідачем не надано. Відповідно до розрахунку суми заборгованості, за період з 01.10.2015 по 31.01.2024 заборгованість відповідача за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води складає 41\~686,97 грн. Зазначений розрахунок заборгованості не був спростований відповідачем у встановленому процесуальним законом порядку з урахуванням принципу змагальності. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки. Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, що втратили чинність згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85, але діяли у період виникнення заборгованості, централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання у встановленому порядку за письмовою заявою споживача. За умовами ст. 68 Житлового кодексу України та ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено обов`язок споживача оплачувати вказані послуги. Таким чином, позивач є виконавцем з надання послуг з теплопостачання та надавав послуги з централізованого теплопостачання у приміщення квартири відповідача. Доказів ненадання виконавцем або припинення надання вказаних послуг позивачем суду не надано. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що позивач виконував свій обов`язок по наданню послуг, такі послуги позивачем надавались, відповідач ними користувалася, а тому виходячи із вищенаведених вимог законодавства відповідач була зобов`язана своєчасно вносити плату за надані комунальні послуги. Оскільки відповідач свої зобов`язання з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води виконував неналежним чином, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені розміром 2 422,40 грн.

Outcome: approved