Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ), звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Ціна позову - 181950 гривень. У сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В шлюбі позивач з відповідачем не перебувала. Заочним Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.07.2019 рокупо справі №754/1753/19 відповідач позбавлений батьківських прав щодо дітей. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.09.2017 року стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно, починаючи з 22.08.2016 року і до досягнення сином повноліття. Постановою про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. від 17.09.2018 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] . За період з 22 серпня 2016 року по 05 червня 2023 року відповідач виплатив аліменти на утримання дитини лише в розмірі 15741 грн. Згідно розрахунку старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Гудзь Р.В. від 24.05.2023 року загальний розмір заборгованості станом на 24.05.2023 рік становить 179984,85 грн. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20.09.2017 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно, починаючи з 22.08.2016 року і до досягнення сином повноліття. Постановою про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. від 17.09.2018 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] . За період з 22 серпня 2016 року по 05 червня 2023 року відповідач виплатив аліменти на утримання дитини лише у розмірі 15741 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Гудзь Р.В. від 24.05.2023 року загальний розмір заборгованості станом на 24.05.2023 року становить 179984,85 грн. У травні 2020 року позивач зверталася до Деснянського районного суду з позовною заявою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання синів [PERSON] за період з серпня 2016 року по квітень 2020 року та [PERSON] за період з серпня 2016 року по квітень 2020 року. 21 грудня 2020 року суддею Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. було винесено рішення по справі №754/6260/20 про задоволення позовної заяви та ухвалено рішення стягнути з [PERSON] на користь позивача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 107484,85 грн. та на утримання сина [PERSON] в розмірі 107484,85 грн. В Деснянському районному відділі Державної виконавчої служби у м. Києві відкриті виконавчі провадження від 18.02.2021 року з приводу примусового виконання виконавчих листів №754/6260/20 від 02.02.2021, що видані Деснянським районним судом м. Києва. Минуло 16 місяців з дня ухвали рішення суду, але [PERSON] й надалі ігнорував і рішення суду щодо сплати аліментів і рішення суду щодо сплати неустойки (пені). У серпні 2021 року позивач знову звернулася до Деснянського районного суду з позовною заявою про стягнення (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання синів [PERSON] за період з травня 2020 року по липень 2021 року та [PERSON] за наступний період з травня 2020 року по липень 2021 року. 19 листопада 2021 року суддею Деснянського районного суду м. Києва Гринчак О.І. було винесено рішення по справі №754/13241/21 про задоволення позовної заяви [PERSON] та ухвалено рішення стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 87328,45 грн. та на утримання сина [PERSON] в розмірі 87328,45 грн. В Деснянському районному відділі Державної виконавчої служби у м. Києві відкрито виконавче провадження від 23.05.2023 року з приводу примусового виконання виконавчих листів №754/13241/21 від 07.02.2023, що видані Деснянським районним судом м. Києва. Минуло 17 місяців з дня ухвали рішення суду, але [PERSON] надалі ігнорує і рішення суду щодо сплати аліментів і рішення суду щодо сплати неустойки (пені). Загалом за період з 22.08.2016 року по 24.05.2023 року відповідач має борг зі сплати аліментів у розмірі 359969,70 грн. на обох дітей. 10 жовтня 2019 року Дарницьким районним у м. Києві відділом ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві були внесені зміни до відомостей актового запису відповідно до ст..148 СК України в якому зазначено, що прізвище дітей [PERSON] змінено на [PERSON] . Тому, позивач вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення неустойки (пені) зі сплати аліментів на утримання синів [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] на її користь за наступний період : з серпня 2021 року по квітень 2023 року. Зазначено, що внаслідок неналежного виконання Відповідачем рішення суду, Позивач на підставі ст. 196 СК України має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів, за кожен день прострочення. Позивачем здійснено розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, згідно якого пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з серпня 2021 року по квітень 2023 року загальний розмір неустойки (пені) становить 90975 грн. на кожну дитину. Посилаючись на викладені обставини справи, позивачем заявлені наступні вимоги: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 90 975 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 90 975 гривень. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року відкрито провадження в справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. 05 липня 2023 року відповідач [PERSON] подав заяву про зупинення провадження у справі в якій зазначив, що перебуває на військовій службі. На підтвердження даних обставин надав суду копію Довідки 414 від 10 квітня 2023 року про перебування солдата [PERSON] на військовій службі в військової частини [NUMBER] з 03 квітня 2023 року. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 Провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - зупинено до звільнення відповідача з військової служби. 23 лютого 2024 року [PERSON] подано заяву про відновлення розгляду справи в зв`язку з тим, що відповідач може приймати участь у судових засіданнях. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв або клопотань до суду не надходило. Суд, повно та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дарницьким районним у м. Києві відділом ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві були внесені зміни до відомостей актового запису відповідно до ст..148 СК України в якому зазначено, що прізвище дітей [PERSON] змінено на [PERSON] . 06.09.2018 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчі листи про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно, починаючи з 22.08.2016 і до досягнення сином повноліття, та на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 22.08.2016 і до досягнення сином повноліття. На підставі вказаних виконавчих листів постановами державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 17.09.2018 відкрито виконавчі провадження № [NUMBER] та № [NUMBER]. У відповідності до розрахунку заборгованості державного виконавця в рамках виконавчого провадження № [NUMBER] щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] , станом на 28.04.2023 заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання сина становить 179984,85 грн. Згідно з розрахунком заборгованості державного виконавця в рамках виконавчого провадження № [NUMBER] щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] , станом на 28.04.2023 заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання сина становить 179984,85 грн. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2020 у справі №754/6260/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 107484,85 грн. та на утримання [PERSON] в розмірі 107484,85 грн. з серпня 2016 року по квітень 2020 року. На виконання вказаного рішення постановою від 18.02.2021 Деснянський ВДВС у м. Києві МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № [NUMBER] та [NUMBER]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.11.2021 у справі №754/13241/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 87328,45 грн. та на утримання сина [PERSON] в розмірі 87328,45 грн. На виконання вказаного рішення постановою від 23.05.2023 Деснянський ВДВС у м. Києві МЮ (м. Київ) відкрито виконавчі провадження. Розмір зазначеної заборгованості відповідачем не спростовано, та доказів на підтвердження належної та вчасної сплати аліментів у визначеному судом розмірі, матеріали справи не містять. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідачем суду не надано доказів на спростування існування заборгованості по сплаті аліментів та доказів необґрунтованості розрахунку, наданого державним виконавцем, або його оскарження. Розглядаючи відповідальність за несплату аліментів, слід зауважити, що в законодавстві передбачена спеціальна норма, яка встановлює умови та розміри санкцій за порушення зобов`язання із сплати аліментів (ст. 196 СК України) Тобто, дана норма спрямована на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв`язку із затримкою їх сплати. Зокрема, згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження відсутності його вини у виникнення заборгованості по сплаті аліментів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. При цьому, суд звертає уваги на розрахунки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, надані стороною позивача, від 24.05.2023 року, відповідно до якого вбачається, що у відповідача існує заборгованість за період з вересня 2021 року по грудень 2021 року (4 місяці х 2500 грн. = 10 000 грн.), січень, лютий та липень 2022 року (3 місяці х 2500 грн. = 7500 грн.) та з жовтня 2022 року по квітень 2023 року (7 місяців х 2500 грн. = 17 500 грн.) що разом становить 35 000 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial