Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 12 травня 2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №35388 про стягнення зі [PERSON] заборгованості у розмірі 32 954,00 грн за кредитним договором, укладеним ним з ТОВ «Мілоан», правонаступником прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». На підставі вказаного виконавчого напису 09 листопада 2021 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження [NUMBER], в подальшому, 28 вересня 2023 року, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з його невідповідністю вимогам чинного законодавства, оскільки він вчинений не на нотаріально посвідченому кредитному договорі, без повідомлення боржника про наявність боргу, за відсутності доказів безспірності заборгованості, якими могли бути первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, з нарахуванням відсотків за користування кредитом з порушенням вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути судові витрати. Процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 30 січня 2024 року на підставі ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2024 року для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді від 01 лютого 2024 року здійснено забезпечення даного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. 05 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху. 15 лютого 2024 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. 20 лютого 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувані докази. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв, клопотань він учасників справи не надходило. Враховуючи, що відповідач відзив не подав, витребувані судом документи не надано, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом. 12 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №35388, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №2602762 від 30 листопада 2020 року, укладеним з ТзОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу №64-МЛ від 11 березня 2021 року є ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 10 березня 2021 року по 10 травня 2021 року. Сума заборгованість становить 32 954,00 грн. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом О.А. 09 листопада 2021 року відкрите виконавче провадження [NUMBER]. 28 вересня 2023 року в межах виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію ті інші доходи боржника. З позивача стягнуто заборгованість за спірним виконавчим написом у листопаді 2023 року у розмірі 28 142,55 грн, у грудні 2023 року у розмірі 13 479,13 грн. Суду не надано доказів відступлення права вимоги ТзОВ «Мілоан» за кредитним договором, укладеним з позивачем до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Повідомлення про перехід права вимоги за укладеним ним кредитним договором позивач не отримував, як і вимогу про можливе стягнення заборгованості за Кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Докази, які були підставою вчинення виконавчого напису №35388 від 12 травня 2021 року відсутні. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса та безпідставного набуття коштів. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 вказаного Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Висновок суду. Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» первинні бухгалтерські документи щодо видачі позивачу кредиту та його невиконання, або здійснення позичальником його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що, вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, нотаріус не з`ясував чи отримував позивач взагалі кредитні кошти, чи існує на момент звернення заборгованість, чи отримав стягувач право вимоги за укладеним позивачем кредитним договором, чи є безспірною заборгованість перед стягувачем, не з`ясовано отримання боржником повідомлення про заміну кредитора та вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. При цьому, суду не надано доказів, що виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який посвідчений нотаріально. Отже, оскільки відповідач не надав суду копій документів, з якими він звертався до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, не скористався правом на подання відзиву, суд вважає, що вчинення виконавчого напису відбулось з порушенням норм чинного законодавства. Доказів на спростування зазначеного ані відповідачем, ані третьою особою - приватним нотаріусом - суду не було надано. На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 01 лютого 2024 року шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору: за подання позовної заяви у розмірі 1 073,60 грн та заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн., а всього - 1 610,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved