Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі - позивач, ТОВ «Новобудова») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період часу з 01.01.2017 року по 01.04.2023 року включно у розмірі 65 725,84 грн., з яких: 25 761,30 грн. - сума основного боргу за період часу з 01.01.2017 року по 01.01.2020 року; 10 236,36 грн. - 3% річних від простроченої суми; 29 728,18 грн. - індекс інфляції, та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» від 24.06.2005 року № 121 житловий будинок [ADDRESS] , якому була присвоєна поштова адреса: житловий будинок [ADDRESS] , переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Вказує, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Позивач надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку [ADDRESS] , проте відповідач не виконує зобов`язання щодо своєчасної оплати за спожиті послуги, у зв`язку із чим, утворилась заборгованість за період часу з 01.01.2017 року по 01.04.2023 року у розмірі 25 761,30 грн. Також за період часу з 01.01.2017 року по 01.02.2022 року позивачем, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), нараховано індекс інфляції у розмірі 29 728,18 грн. та три проценти річних у розмірі 10 236,36 грн., що разом із сумою заборгованості складає 65 725,84 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2023 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 16.05.2023 року отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.09.2023 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2023 року внесено виправлення у резолютивну частину ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2023 року у справі № 757/19431/23-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості, правильно зазначивши час, на коли призначено судове засідання. 07.09.2023 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та судове засідання призначено на 05.12.2023 року. 05.12.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від ТОВ «Новобудова» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами, в якому останній зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2023 року, у зв`язку у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 14.03.2024 року. 14.03.2024 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 09.04.2024 року. 19.03.2024 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Климко А.Д. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами, в якій остання зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. 09.04.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Яценко Т.Ю. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій остання зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання 09.04.2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у заяві від 09.04.2024 року просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Як визначено у ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Отже, оскільки судова повістка була направлена відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що судова повістка відповідачу вручена. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а від представника позивача надійшла заяви про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Суд встановив, що [PERSON] ( [PERSON] ) є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності серії 877284 від 07.02.2006 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 31.01.2006 року № 164-С/КІ (а. с. 13). Відповідно до рішення правління Акціонерного товариства Холдингова компанія «Київміськбуд» від 24.06.2005 року № 121 та авізо № 1 від 01.10.2010 року житловий будинок [ADDRESS] переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування (а. с. 8; 10). Розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації № 1466 від 06.12.2005 року, присвоєно збудованій першій черзі (секції А, Б, В) п`яти секційного житлового комплексу на перетині [ADDRESS] (а. с. 9). Згідно рішення Київської міської ради № 5444/5485 від 08.09.2022 року, вулицю Московську в Печерському районі м. Києва перейменовано на вулицю Князів Острозьких (а. с. 11). 22.02.2006 року між ТОВ «Новобудова» (далі - Виконавець) та [PERSON] (далі - Споживач) укладено договір № 46/2-147 про надання комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Договір), предметом якого є забезпечення Виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а Споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим Договором (а. с. 14 - 15). Відповідно до судового наказу Печерського районного суду м. Києва від 31.05.2012 року у справі № 2-757/12 стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за оплату комунальних послуг у розмірі 15 959,37 грн.; 3% річних у розмірі 1 399,61 грн. та індекс інфляції у розмірі 3 654,70 грн. (а. с. 16). На підставі судового наказу Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2014 року у справі № 757/3432/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 16 003,71 грн., інфляційні втрати у розмірі 46,84 грн. та 3% річних у розмірі 976,01 грн., а всього - 17 026,56 грн. (а. с. 18). Відповідно до судового наказу Печерського районного суду м. Києва від 10.03.2017 року у справі № 757/9229/17-ц стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 53 358,84 грн. (а. с. 20). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Як визначено у ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або формами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як визначено у ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як визначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Отже, [PERSON] зобов`язаний сплачувати належним чином за надані позивачем послуги. Однак, відповідач, одержуючи житлово-комунальні послуги, за них не сплачує в установленому законом. Так, за період часу з 01.01.2017 року по 01.01.2020 року включно заборгованість відповідача перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги становить 25 761,30 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги, складеним ТОВ «Новобудова» (а. с. 22). Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не надав належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження оплати житлово-комунальних послуг у визначеному чинним законодавством розмірі. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Новобудова» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 25 761,30 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов`язання 3% річних від простроченої суми у розмірі 10 236,36 грн. та індекс інфляції у розмірі 29 728,18 грн. за період часу з 01.01.2017 року по 01.02.2022 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Оскільки [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції є обґрунтованими. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Новобудова» до [PERSON] про стягнення 3% річних від простроченої суми у розмірі 10 236,36 грн. та індексу інфляції у розмірі 29 728,18 грн. за період часу з 01.01.2017 року по 01.02.2022 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 18762 від 27.04.2023 року. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 684,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved