Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» (далі Черкаська ТЕЦ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, вказавши, що надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки, в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири. Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] відсутній, тому, згідно п. 21 вищевказаних правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 237612688 від 17.12.2020, 14.12.2005 року право власності на квартиру [ADDRESS] набув [PERSON] , на підставі договору купівлі - продажу від 15.01.1998 року. Згідно відповіді на адвокатський запит [PERSON] № 22241-01-10 від 29.10.2020, наданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі своєчасно з січня 2013 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.12.2020 року складає 67544,37 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 11332210. Просять стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на їхню користь заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 67544,37 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 19021,60 грн. та 3% річних у розмірі 5061,61 грн., а всього 91627,58 грн. та стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн. 10 квітня 2023 року ухвалою суду заочне рішення від 16 квітня 2021 року по даній справі скасовано, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. 26 вересня 2023 року через канцелярію суду адвокат Горобець С. О., який діє в інтересах відповідачів [PERSON] та [PERSON] , надав клопотання про зупинення розгляду справи, мотивуючи його тим, що [PERSON] наразі перебуває на військовій службі у Збройних Силах України. А тому, просять суд зупинити розгляд справи до моменту звільнення [PERSON] з військової служби. 18 січня 2024 року через канцелярію суду адвокат Горобець С. О., який діє в інтересах відповідачів [PERSON] та [PERSON] , надав заяву про застосування строків позовної давності. Заява мотивована тим, що згідно матеріалів справи відповідачі своєчасно з січня 2013 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.12.2020 складає 67544 грн. 37 коп., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 11332210. Позивач просить стягнути з відповідачів на користь останнього заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 67544 грн. 37 коп., інфляційну складову боргу в розмірі 67544 грн. 37 коп., інфляційну складову боргу в розмірі 19021 грн. 60 коп. та 3% річних в розмірі 5061 грн. 61 коп., а всього 91627 грн. 58 коп. та стягнути судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2270 грн. 00 коп. Однак, зазначає, що нормами ст.ст. 257,258 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена строком в один рік. Вказує, що більше половини суми нарахувань по «основному боргу» позивачем заявлено за межами трирічного строку позовної давності. Період, який охоплює заборгованість згідно поданої заяви складає січень 2013 року по 01 грудня 2020 року. Таким чином, позовні вимоги позивача, які стосуються нарахувань, строк оплати яких настав до грудня 2017 року, задоволенню не підлягають в зв`язку зі спливом позовної давності. Просить застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача в частині позовних вимог, які заявлені за межами строку позовної давності та відмовити в задоволенні таких вимог. Просить суд врахувати той факт, що з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» приватним виконавцем Недоступом Д.М. стягнуто відповідної заборгованості на загальну суму 41827 грн. 87 коп., що враховуючи застосування позовної давності, про яку ним наведено вище, ним повністю сплачено наявну заборгованість та суми індексу інфляції за час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Окрім цього, 11.09.2023 року [PERSON] став власником частки права власності на квартиру, що за адресою: [ADDRESS] , що частка якої перейшла останньому від [PERSON] згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.06.2006 року. Просить застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача в частині позовних вимог, які заявлені за межами строку позовної давності та відмовити в задоволенні таких вимог. 11 березня 2024 року через канцелярію суду представник ПрАТ «Черкаське хімволокно» за дорученням [PERSON] надала заяву про зменшення позовних вимог, мотивуючи її тим, що позивачем при поданні позовної заяви до відповідачів було надано лист-розрахунок по о/р № [NUMBER] за період з січня 2013 року по 01.12.2020 року, в якому заборгованість на загальну суму 67544 грн. 37 коп. Згідно довідки приватного виконавця Недоступ Д.М. від 16.01.2024 року № 1061 з [PERSON] стягнуто на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» 41827 грн. 87 коп., в рахунок погашення заборгованості згідно рішення суду від 16.04.2021 року № 711/1175/21. В зв`язку з оплатою частково боргу вважає за необхідне зменшити свої позовні вимоги. Просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), гарячого водопостачання (постачання гарячої води) 25716 грн. 50 коп., інфляційну складову боргу в розмірі 18942 грн. 53 коп. та три відсотки річних в розмірі 5017 грн. 28 коп., а всього 49676 грн. 31 коп. Стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» судовий збір за подання позовної заяви про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 2270 грн. 00 коп. Представник позивача ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно» за дорученням [PERSON] в судове засідання наділа заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Адвокат Горобець С.О., який діє в інтересах відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав клопотання, в якому зазначено, що ним вже надано до суду всі наявні докази для спростування задоволення позовних вимог позивача, заявлено клопотання про застосування строків давності та надано письмове заперечення щодо зменшення позовних вимог та щодо відмови в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Також, раніше заявлене клопотання про зупинення розгляду даної справи, в зв`язку з проходженням останнім військової служби, просить суд залишити без розгляду. Просить розгляд справи проводити за відсутності [PERSON] та [PERSON] , а також, їх представника адвоката Горобця С.О. Також, просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення рекомендованого повідомлення за зареєстрованою адресою проживання. Суд, дослідивши та вивчивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Суд, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому\~засіданні встановлено,\~що Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії та рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 року та № 1480 від 31.10.2007 року забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). В судовому засіданні встановлено, що в будинку [ADDRESS] встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири. Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] відсутній, тому, згідно п. 21 вищевказаних правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 20983/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна затверджено мирову угоду, укладену 31.05.2006 року між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до змісту ухвали, в мировій угоді сторони дійшли згоди про наступне. Право спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] припиняється. За відповідачем [PERSON] залишається право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири [ADDRESS] , яка була придбана за час шлюбу між [PERSON] та [PERSON] на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» за договором купівлі-продажу від 15.01.1998 року. Позивач [PERSON] відмовляється від прав на нерухоме майно 1/2 частину однокімнатної квартири [ADDRESS] на користь неповнолітнього сина [PERSON] . Неповнолітній [PERSON] набуває право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири [ADDRESS] . Проте, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 237612688 від 17.12.2020, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Твердження заявника про те, що він відчужив квартиру за адресою: [ADDRESS] і він не є її фактичним власником нічим не підтверджені, оскільки, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації ( ч. 1 ст. 182 ЦК України). Відповідно до ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. На думку суду, мирова угода, затверджена ухвалою суду, не була реалізована сторонами, а тому, станом на день звернення позивачем до суду [PERSON] залишився власником квартири та споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідно до Відомостей відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 11.03.2021 року: [PERSON] , [INFO] , з 21.01.1998 року зареєстрована за адресою [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , з 21.01.1998 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , з 25.03.1989 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 25.03.1989 року. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, покладається законом на відповідача як на співвласника квартири незалежно від факту його реєстрації чи проживання у житловому приміщенні. Непроживання відповідача [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє його, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які були надані ВП «Черкаська ТЕЦ». Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 02 квітня 2020 року по справі № 757/29813/17-ц та в постанові Верховного Суду від 25 червня 2020 року по справі № 520/16591/16-ц. Тобто, на відповідача [PERSON] , як на власника майна, було покладено обов`язок по його утриманню та оплаті житлово-комунальних послуг, в тому, числі і послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надавались до квартири [ADDRESS] позивачем ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Таким чином, відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що надає ВП «Черкаська ТЕЦ». Згідно з розрахунком ВП «Черкаська ТЕЦ» по ОР № 11332210, заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з січня 2013 року по 01.12.2020 року складає 67544 грн. 37 коп. Відповідно до Постанови про закінчення виконавчого провадження № 67265269 від 21.04.2023, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 711/1175/21 виданого 03.09.2021 року про стягнення содідарно з [PERSON] на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованості в загальній сумі 91627 грн. 58 коп. встановлено, що в ході примусового виконання вимог виконавчого провадження з боржника [PERSON] стягнуто: боргу на користь стягувача 41827 грн. 87 коп., основної винагороди приватного виконавця 4182 грн. 77 коп., витрат виконавчого провадження 800 грн. 00 коп. Позивач, в зв`язку з оплатою частково боргу, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 18942 грн. 53 коп. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1 статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього ж Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/2625/16-ц. Адвокат Горобець С.О., який діє в інтересах відповідачів [PERSON] та [PERSON] , просив суд застосувати строки позовної давності. Встановлено, що відповідно до Листа розрахунку по ОР № 11332210 за адресою: [ADDRESS] , наданої позивачем, заборгованість відповідачів по оплаті за спожиту теплову енергію та постачання гарячої води нарахована дійсно за період з січня 2013 року по листопад 2020 року. Тобто, позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу за період більш як три роки. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Ч. 1 ст. 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності за зобов`язаними з визначеним строком виконання, починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Перебіг позовної давності щодо вимог кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Оскільки, плату за надані послуги з централізованого опалення відповідач мав здійснювати щомісячно за виставленими позивачем рахунками, то право позивача на отримання такої плати вважається порушеним з моменту недотримання відповідачем строку погашення кожного чергового (щомісячного) платежу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж по оплаті послуг з централізованого опалення починається з моменту порушення строку його погашення. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем кожного чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. На думку суду, відповідач [PERSON] визнав свій борг, в силу ч. 1 ст. 264 ЦК України, враховуючи той факт, що приватним виконавцем в ході примусового виконання вимог виконавчого провадження з нього стягнуто борг в розмірі 41827 грн. 87 коп. та [PERSON] не заявлено клопотання про поворот виконання рішення. А тому, суд не знаходить підстав для застосування наслідків спливу позовної давності до позовних вимог позивача. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох процентів річних у зв`язку з простроченням відповідачами оплати за спожиту теплову енергію. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вирішуючи дане питання суд враховує позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 26.04.2017 року по справі № 918/329/16 щодо формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою (штрафом, пенею) у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 08.11.2017 року у справі № 522/9521/16-ц. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Тому інфляційні та річні не є додатковими вимогами в розумінні ст. 266 ЦК України, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 26.04.2017 року у справі № 918/329/16. В судовому засіданні встановлено, що інфляційні втрати та три відсотка річних у зв`язку із простроченням відповідачами оплати за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання, відповідно до яких за період з січня 2013 року по 01.12.2020 року становить: інфляційні втрати 18942 грн. 53 коп. та три відсотка річних 5017 грн. 28 коп., які і підлягають до солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Черкаської ТЕЦ підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 15 від 10 лютого 2021. \~А тому до стягнення з [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на користь Черкаська ТЕЦ підлягає по 756 грн. 67 коп. понесених позивачем судових витрат з кожного.

Outcome: approved