Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] в електронній формі було укладено кредитний договір № 7021847, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7\~000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів і можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 27 жовтня 2022 року. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на визначену умовами договору суму. Відповідач умов договору не виконав. 12 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 93-МЛ від 28 березня 2023 року, за умовами якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 7021847 від 12 жовтня 2022 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги сума заборгованості відповідача становить 22\~040,20 грн, з яких: 4\~830,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16\~510,20 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків; 700,00 грн прострочена заборгованість за комісією. Враховуючи вказані обставини, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 7021847 від 12 жовтня 2022 року в розмірі 22\~040,20 грн і судові витрати в розмірі 2\~422,40 гривні. Ухвалою суду від 14 березня 2024 року відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання; відповідач відзив на позов суду не направив. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 7021847, який було підписано електронним підписом позичальника із застосуванням одноразового ідентифікатора U65255, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 7\~000,00 грн, загальним строком кредитування 105 днів, який складається із пільгового та поточного періодів; пільговий період складає 15 днів і завершується 27 жовтня 2022 року, поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується датою остаточного погашення заборгованості - 25 січня 2023 року. Пунком 1.5. договору визначено, що загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2\~275,00 грн у грошовому виразі та 94,072% річних у процентному значенні, загальні витрати позичальника за кредитом за весь строк кредитування складають 21\~175,00 грн в грошовому еквіваленті та 1052% річних у процентному значенні. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період становить 9\~275,00 грн, а за весь строк кредитування 28\~175,00 гривень. Відповідно до п. 1.5.1. комісія за надання кредиту становить 700,00 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно з умовами п. 1.5.2. 1.5.3. розмір процентів за користування кредитом протягом пільгового періоду становить 1\~575,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; розмір процентів протягом поточного періоду становить 18\~900,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (а.с. 10-20, 21, 22-23, 24, 25, 26-27). З відомості про щоденні нарахування і погашення за кредитним договором № 7021847 вбачається, що [PERSON] сплатив на користь ТОВ «Мілоан» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором грошові кошти в загальному розмірі 6\~300,00 грн (а.с. 28-30). 28 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 93-МЛ, за умовами якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 7021847 від 12 жовтня 2022 року. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги сума заборгованості відповідача становить 22\~040,20 грн, з яких: 4\~830,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16\~510,20 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків; 700,00 грн прострочена заборгованість за комісією (а.с. 32-40, 41, 42, 43). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до [PERSON] з претензією Вих.№ 22571883/159 від 09 січня 2024 року та вимагав виконати зобов`язання протягом 3 днів і негайно погасити заборгованість за кредитним договором (а.с. 44). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 7021847 від 12 жовтня 2022 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» станом на 16 січня 2024 року включно становить 22\~040,20 грн і складається із: 4\~830,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 16\~510,20 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків; 700,00 грн прострочена заборгованість за комісіями (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639\~ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з абз. другим частини другої статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ «Мілоан» і відповідачем договору про споживчий кредит дана фінансова установа надала позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику в повному обсязі у визначений договором загальний строк кредитування 105 днів до 25 січня 2023 року (а.с. 10-20). Таким чином, позикодавець відповідно до ст.\~1048\~ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 105 днів, тобто до 25 січня 2023 року. За умовами договору про споживчий кредит № 7021847 від 12 жовтня 2022 року, відсотки за користування кредитом у межах погодженого сторонами загального строку кредитування визначені в розмірі 20 475,00 грн і складаються із: 1\~575,00 грн проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду, які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту; 18\~900,00 грн проценти за користування кредитом протягом поточного періоду, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту. Загальна вартість кредиту становить 28\~175,00 грн, що складається із: 7\~000,00 грн сума кредиту, 700,00 грн комісія за надання кредиту, 20\~475,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 21). З відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що [PERSON] сплатив на користь ТОВ «Мілоан» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором грошові кошти в загальному розмірі 6\~300,00 грн (а.с. 28-30). Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконував, жодних заперечень щодо цього суду не надав, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 7021847 від 12 жовтня 2022 року в розмірі 21\~875 гривень (28 175,00 грн (загальна вартість кредиту) 6\~300,00 грн (кошти, сплачені відповідачем у рахунок погашення заборгованості за кредитом)). Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 404,04 грн, виходячи з розрахунку: 21\~875,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2\~422,20 грн (сума сплаченого судового збору) / 22 040,20 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial