Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» про видачу вкладу, захист прав споживача. В позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог посилалась на те, що 05 лютого 2009 року [PERSON] та ВАТ «Ощадбанк» в особі зав. ТВБВ 100200326 [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності №3737 від 27 травня 2008 року було укладено договір №51102 на вклад «Депозитний Ощадного банку». На виконання п. 1.1. вказаного договору позивач внесла, а банк прийняв від неї на депозитний рахунок №51102 кошти в сумі 199254 доларів США строком на 3 місяці 3 дні. Днем повернення депозиту було визначено 8 травня 2009 року. Пунктом 2.7. договору передбачено можливість вилучення всієї суми депозиту або його частини до закінчення строку дії договору. 23 березня 2009 року та 8 квітня 2009 року вона звернулась до філії - Харківського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» з письмовими заявами про вилучення всієї суми депозиту до закінчення строку дії депозитного договору №51102. Листом від 30 квітня 2009 року №19-08/1370 за підписом начальника філії - ХОУ ВАТ «Ощадбанк» Сороколіти О.В. позивачу було повідомлено про неможливість повернення грошових коштів, які були внесені нею відповідно до договору. Як підставу відмови було зазначено що в ході перевірки банком виявлено відсутність документів, що були нею надані на підтвердження вимог. 15 лютого 2013 року позивач знову звернулась до ХОУ АТ «Ощадбанк» з вимогою про видачу вкладу. Листом від 22 лютого 2013 року їй будо повідомлено про неможливість розгляду її заяви на підставі ст. 8 ЗУ «Про звернення громадян». Вважаючи дії банку з відмови видати їй вклад незаконними, позивач у своїй позовній заяві з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог просила суд стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь [PERSON] 199254 доларів США депозитного вкладу згідно Договору № 51102 на вклад «Депозитний Ощадного банку» від 5 лютого 2009 року (що еквівалентно 7228935,12 грн. за курсом НБУ долара США до української гривні 36,28 грн.), 5 158,76 доларів США (що еквівалентно за курсом НБУ 187159,81 грн.) відсотків користування депозитним вкладом; 88827,10 доларів США (що еквівалентно за курсом НБУ 3222647,19 грн.) 3% річних прострочення виконання грошового зобов`язання, а всього стягнути 293239,86 доларів США (що еквівалентно за курсом НБУ 10638742,10 грн). Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2013 року відкрито провадження у справі. Відповідач АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання депозитного договору №51102 від 05 лютого 2009 року, укладеного між ВАТ «Ощадбанк», в особі завідувача ТВБВ № 10020/0326 філії - Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» [PERSON] , та [PERSON] на суму 199254,00 доларів США - недійсним та стягнення з [PERSON] та [PERSON] судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 114,70 грн. Позовна заява мотивована тим, що у своєму позові [PERSON] зазначила, що 05 лютого 2009 року між ВАТ «Ощадбанк», в особі завідувача ТВБВ № 10020/0326 філії - Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності №3737 від 27 травня 2008 року, та [PERSON] укладено договір №51102 на вклад «Депозитний Ощадного банку». У позові [PERSON] зазначила, що вона на виконання зазначеного договору внесла на депозитний рахунок №51102 на умовах цього договору грошові кошти в сумі 199254,00 доларів США строком на 3 місяці та 3 дні. Але договір, на який позивач посилається як на підставу свого позову, у філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» відсутній. Заява на переказ готівки у розмірі 236150,00 доларів США в установі банку також відсутня. Наявність цієї заяви є обов`язковою вимогою, і вона залишається в банку, а квитанція на таку ж суму видається клієнту. Видача квитанції №2 від 09 червня 2008 року представником банку [PERSON] [PERSON] на суму 236150,00 доларів США є зловмисною домовленістю між [PERSON] та представником банку - [PERSON] з метою незаконного заволодіння грошовими коштами банку. Відсутність депозитного договору на суму 236150,00 доларів США та відсутність банківської операції по здійсненню зарахування коштів в сумі 236150,00 доларів США підтверджується електронною випискою усіх банківських операцій ТВБВ №10020/0326 філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», які відображені як в первинних документах банку, так і балансі фінансової установи - державного банку. Відповідно до даної виписки у час, зазначений у квитанції, - 8 год. 40 хв. за 09 червня 2008 року будь-яка операція не здійснювалась. До установ банку [PERSON] були надані квитанції: №2 від 08.07.2008 року на суму 209665,00 дол. США, №1 від 18.07.2008 року на суму 200665,00 дол. США, №1 від 08.08.2008 року на суму 196843,00 дол. США, №2 від 13.08.2008 року на суму 191841,00 дол. США. Договори, на підставі яких можливо було б оформлювати вказані квитанції, - відсутні, фінансові операції за договорами або даними квитанціями по вказаним сумам не проводилися. Кошти в розмірі 199254 дол. США [PERSON] в установу банку 09 червня 2008 року о 13:57 годині не вносила. Тому відповідач у зустрічній позовній заяві просив суд визнати договір №51102 від 05.02.2009 року між представником АТ «Ощадбанк» [PERSON] та [PERSON] недійсним з дня його підписання. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 114,70 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 05 вересня 2013 року зустрічна позовна ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору недійсним прийнята до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України» про видачу вкладу, захист прав споживача (т. 1 а.с. 130). Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 09 липня 2014 року провадження у справі зупинено до розгляду кримінальної справи у відношенні [PERSON] , звинуваченої за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст.366, ч.1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України (т. 2 а.с. 94). Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 642/5180/13 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 10 квітня 2023 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено продовжувати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження (т.1 а.с. 101). Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року провадження у справі відновлено. Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті (т. 3 а.с. 64). Інші заяви або клопотання учасниками справи суду не подавалися. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, уповноваживши адвоката Пожидаєва В.О. представляти її інтереси в суді. Представник позивача Пожидаєв В.О. позов [PERSON] підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог. Просив зменшені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти зустрічних позовних вимог заперечив. В їх задоволенні просив відмовити в повному обсязі за безпідставністю. Представник відповідача Батюк А.Г. в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Проти первісних позовних вимог заперечив, в їх задоволенні просив відмовити. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що первісні позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 лютого 2009 року між ВАТ «Ощадбанк», в особі завідувача ТВБВ №10020/0326 філії - Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» [PERSON]., яка діяла на підставі довіреності №3737 від 27 травня 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Палґвою О.М., та [PERSON] укладено договір №51102 на вклад «Депозитний ощадного банку» на ім`я фізичної особи, відповідно до якого вкладник вносить, а банк приймає на депозитний рахунок № 51102 на умовах цього договору грошові кошти у розмірі 199254,00 доларів США (т.1 а.с. 9-10). Відповідно до п. 1.1. договору №51102 від 05.02.2009 року днем повернення депозиту є 08 травня 2009 року. Відповідно до квитанції №1 від 05 лютого 2009 року, яка має відповідні реквізити та печатку банку, [PERSON] внесла до каси «Ощадбанку» 199254,00 дол. США, та відкрито відповідний рахунок (т.1 а.с. 8). Вказані кошти у розмірі 199254,00 дол. США [PERSON] внесла на підставі укладеного 05 лютого 2009 року договору №51102 на вклад «Депозитний ощадного банку» на ім`я фізичної особи між ВАТ «Ощадбанк», в особі завідувача ТВБВ №10020/0326 філії - Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності №3737 від 27 травня 2008 року, та [PERSON] , відповідно до якого вкладник вніс, а банк прийняв на депозитний рахунок №51102 на умовах цього договору, грошові кошти у розмірі 199254 доларів США (т.1 а.с. 9-10). Відповідно до п. 1.1. договору №51102 від 05.02.2009 року днем повернення депозиту є 08 травня 2009 року. Сторонами по справі визнається той факт, що на час укладення зазначеного договору відповідач [PERSON] діяла від імені АТ «Ощадбанк», як керуючий ТВБВ №10020/0326 філії - Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк». Так, відповідно наказу начальника філії - Харківське обласне управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» №4 від 03 січня 2008 року завідуючій філії ТВБВ №100020/0326 Харківського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» [PERSON] було надано право засвідчення довіреностей, заповідальних розпоряджень та підпису поточних і депозитних договорів на залучення коштів фізичних осіб (т. 1 а.с. 262-263). Крім того, [PERSON] , як завідуючій філії ТВБВ №100020/0326 Харківського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України», 27 травня 2008 року Харківським обласним управлінням ВАТ «Державний Ощадний банк України» була видана довіреність на підписання довіреностей на приймання товарно-матеріальних цінностей, підписувати правочини, в тому числі укладати та підписувати договори (правочини) щодо здійснення банківських операцій: приймання вкладів (депозитів) від юридичних (крім банків) і фізичних осіб, також на відкриття і ведення поточних рахунків клієнтів в грошовій одиниці України, розміщення залучених коштів (крім банків) від імені ВАТ «Ощадбанк`на умовах, встановлених банком, та на власний ризик, проведення операцій з валютними цінностями (т. 1 а.с. 261). 23 березня 2009 року та 08 квітня 2009 року [PERSON] звернулась до Харківської обласної філії ВАТ «Державний ощадний банк України» із заявою про закриття рахунку та повернення їй суми вкладу. На підтвердження своєї вимоги [PERSON] надала банку копію договору №51102 від 05 лютого 2009 року, а також копії квитанцій №2 від 08.07.2008 року на суму 209665,00 дол. США, №1 від 18.07.2008 року на суму 200665,00 дол. США, №1 від 08.08.2008 року на суму 196843,00 дол. США, №2 від 13.08.2008 року на суму 191841,00 дол. США. Але банком їй кошти не повернуті. Листом від 30 квітня 2009 року №19-08/1370 Харківським обласним управлінням Державного ощадного банку України [PERSON] повідомлено, що відомості, викладені в наданих нею документах не відповідають даним бухгалтерського обліку філії - Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» і не відображаються в жодному документі, які знаходяться в банківській установі. З цих підстав позивачу повідомлено про неможливість повернення їй грошових коштів (т. 1 а.с. 11-12). Судом також встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 грудня 2022 року у справі №642/5561/14-к [PERSON] визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (т. 2 а.с.160-174). Вказаний вирок Жовтневого районного суду м. Харкова залишений без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року, та набрав законної сили (т. 2 а.с. 175-220). За результатами касаційного перегляду вказаних судових рішень постановою Верховного Суду від 16 січня 2024 року вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 грудня 2022 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року стосовно [PERSON] в частині вирішення цивільного позову [PERSON] скасовано і призначено новий розгляд провадження у цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 грудня 2022 року та ухвала Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року Верховним Судом залишені без змін. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В частині, яка не скасована Верховним Судом, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 грудня 2022 року та ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року встановлені обставини, які згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду. Зокрема, вказаними судовими рішеннями встановлено, що [PERSON] , працюючи на посаді завідуючої ТВБВ № 10020\\0326 філії - Харківського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Слов`янська, 4, будучи службовою особою, діючі з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнювала ввірені їй грошові кошти ВАТ «Державний Ощадний банк України», які отримувала для внесення в касу банку від клієнта [PERSON] , за наступних обставин. В лютому 2007 року (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена), [PERSON] в приміщенні ТВБВ № 10020\\0326 філії - Харківського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» (надалі - філії банку) , розташованого за адресою : м. Харків, вул. Слов`янська, 4, склала та роздрукувала за допомогою службового комп`ютера і принтера договір, номер якого в ході досудового слідства не встановлений, з [PERSON] на відкриття останньою депозитного рахунку в доларах США в ВАТ «Ощадбанк» терміном на 1 рік під 5 % річних, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку. Цього ж дня [PERSON] уклала даний договір з [PERSON] . При цьому один примірник зазначеного договору [PERSON] завірила власним підписом і печаткою філії банку, після чого видала його [PERSON] . Отримавши від [PERSON] у зв`язку з укладанням вищевказаного договору 4 000 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ становить 20200 грн.), [PERSON] , склавши та роздрукувавши за допомогою службового комп`ютера і принтера, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку, видала їй підписану нею та завірену печаткою філії банку квитанцію, номер якої в ході розслідування не встановлений, в якій була відображена отримана від [PERSON] грошова сума. Отримані грошові кошти [PERSON] , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, не оприбуткувала по касі філії банку, привласнила їх, звернувши на власну користь. Продовжуючи злочинну діяльність, в квітні 2008 року (точна дата в ході досудового слідства не встановлена) [PERSON] в приміщенні філії банку за вищевказаною адресою, склала та роздрукувала за допомогою службового комп`ютера і принтера договір, номер якого в ході досудового слідства не встановлений, з [PERSON] на відкриття останньою депозитного рахунку в доларах США в ВАТ «Ощадбанк» терміном на 1 рік під 5 % річних, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку. Цього ж дня [PERSON] уклала даний договір з [PERSON] . При цьому один примірник зазначеного договору [PERSON] завірила власним підписом і печаткою філії банку, після чого видала його [PERSON] . Сума депозитного вкладу відповідно зазначеного договору - 124 000 доларів США, яка складалася із грошових коштів в сумі 4 000 доларів США, за укладеним в лютому 2007 року договором і грошових коштів в сумі 120 000 доларів США, які [PERSON] передала [PERSON] в день укладання нового договору на відкриття депозитного рахунку в доларах США. Також [PERSON] , склавши та роздрукувавши за допомогою службового комп`ютера і принтера, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку, особисто видала підписану нею та завірену печаткою філії банку квитанцію , номер якої в ході розслідування не встановлений, в якій була відображена сума депозитного вкладу [PERSON] - 124 000 доларів США. Отримані грошові кошти в сумі 120 000 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ становить 606 000 грн.) [PERSON] , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, не оприбуткувала по касі філії банку, привласнила їх, звернувши на власну користь. Після цього, в травні 2008 року (точна дата в ході досудового слідства не встановлена) [PERSON] , в приміщенні філії банку передала [PERSON] 15 000 доларів США для розміщення їх на своєму депозитному рахунку, відкритому, як вона вважала , у зв`язку з укладенням між нею та ВАТ «Ощадбанк» в особі [PERSON] в квітні 2008 року договору на відкриття депозитного рахунку в доларах США. На підтвердження факту отримання коштів [PERSON] , склавши та роздрукувавши за допомогою службового комп`ютера і принтера, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку, особисто видала підписану нею та завірену печаткою філії банку квитанцію, номер якої в ході розслідування не встановлений, в якій була відображена сума депозитного вкладу [PERSON] - 139 000 доларів США. Отримані грошові кошти в сумі 15 000 доларів США(згідно офіційного курсу НБУ становить 75 750 грн.) [PERSON] , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, не оприбуткувала по касі філії банку, привласнила їх, звернувши на власну користь. Після цього, 9 червня 2008 року [PERSON] , в приміщенні ТВБВ № 10020\\0326 філії - Харківського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України», розташованого за адресою : м. Харків, вул. Слов`янська, 4, уклала з ВАТ «Ощадбанк» в особі [PERSON] договір № 51093 від 09.06.2008 року на відкриття депозитного рахунку в доларах США на суму 236 150 доларів США, який склала та роздрукувала за допомогою службового комп`ютера і принтера, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку. При цьому вказана сума була визначена шляхом додавання залишку грошових коштів по попередньому депозитному договору на суму 139 000 доларів США і додатково розміщених на депозитному рахунку [PERSON] коштів в сумі 97 150 доларів США. Один екземпляр зазначеного договору [PERSON] ,завіривши своїм підписом та печаткою філії банку, видала [PERSON] , додатково, склавши та роздрукувавши за допомогою службового комп`ютера і принтера, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку, надала їй квитанцію № 2 від 9 червня 2008 року, в якій була відображена сума депозитного вкладу [PERSON] - 236 150 доларів США. Отримані грошові кошти в сумі 97 150 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ становить 739 496 грн. 08 коп.) [PERSON] , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, не оприбуткувала по касі філії банку, привласнила їх, звернувши на власну користь. Після цього 8 липня 2008 року [PERSON] , в приміщенні філії банку за вищевказаною адресою, звернулася до [PERSON] з метою отримання грошових коштів в сумі 27 500 доларів США зі свого депозитного рахунку, який на її думку був відкритий в банку. [PERSON] , з метою уникнення викриття в скоєнні привласнення ввірених їй раніше грошових коштів, видала [PERSON] 27 500 доларів США і, з метою створення видимості законності проведених операцій, [PERSON] склала та роздрукувала за допомогою службового комп`ютера і принтера, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку, новий договір на відкриття [PERSON] депозитного рахунку в доларах США між [PERSON] та ВАТ «Ощадбанк», з урахуванням відсотків по вкладу на суму 209665 доларів США, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку, надавши на підтвердження зазначеної суми квитанцію № 2 від 08.07.2008 року, підписану нею та завірену печаткою філії банку, на якій відображений номер договору № 51094, після чого вказану квитанцію передала [PERSON] . Після цього , 18 липня 2008 року [PERSON] ,в приміщенні ТВБВ № 10020\\0326 філії - Харківського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України», розташованого за адресою : м. Харків, вул. Слов`янська, 4, звернулася до [PERSON] з метою отримання грошових коштів в сумі 9 000 доларів США зі свого депозитного рахунку, який , на її думку, був відкритий в банку. [PERSON] , з метою уникнення викриття в скоєнні привласнення ввірених їй раніше грошових коштів, видала [PERSON] 9 000 доларів США і, з метою створення видимості законності проведених операцій, склала та роздрукувала за допомогою службового комп`ютера і принтера, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку, квитанцію № 1 від 18.07.08 року на суму 200 665 доларів США, підписану нею та завірену печаткою філії банку, в якій відображений номер договору № 51094, після чого вказану квитанцію передала [PERSON] . Після цього, 8 серпня 2008 року [PERSON] , в приміщенні філії банку за вищевказаною адресою звернулася до [PERSON] з метою отримання грошових коштів в сумі 4 600 доларів США зі свого депозитного рахунку, який на її думку був відкритий в банку. [PERSON] , з метою уникнення викриття в скоєнні привласнення ввірених їй раніше грошових коштів, видала [PERSON] 4600 доларів США і, з метою створення видимості законності проведених операцій, склала та роздрукувала за допомогою службового комп`ютера і принтера, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку, новий договір на відкриття депозитного рахунку в доларах США між [PERSON] та ВАТ «Ощадбанк» від 08.08.2008 року по вкладу на суму 196 843 доларів США, з урахуванням відсотків за попередніми вкладами,на підтвердження чого [PERSON] , не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку, склала квитанцію № 1 від 08.08.2008 року на суму 196 843 доларів США, підписану нею та завірену печаткою філії банку, в якій відображений номер договору № 51095, після чого вказану квитанцію передала [PERSON] . Після цього ,13 серпня 2008 року [PERSON] ,в приміщенні філії банку за вищевказаною адресою звернулася до [PERSON] з метою отримання грошових коштів в сумі 5 000 доларів США зі свого депозитного рахунку, який, на її думку, був відкритий в банку. [PERSON] з метою уникнення викриття в скоєнні привласнення ввірених їй раніше грошових коштів , видала [PERSON] 5 000 доларів США і з метою створення видимості законності проведених операцій, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку, склала квитанцію № 2 від 13.08.2008 року на суму 191 843 доларів США, підписану нею та завірену печаткою філії банку,в якій відображений номер договору № 51095, після чого вказану квитанцію передала [PERSON] . Після цього, 5 лютого 2009 року [PERSON] , в приміщенні філії банку за вищевказаною адресою, звернулася до [PERSON] з метою отримання грошових коштів в сумі 400 доларів США зі свого депозитного рахунку, який на її думку був відкритий в банку. [PERSON] , з метою уникнення викриття в скоєнні привласнення ввірених їй раніше грошових коштів ,видала [PERSON] 400 доларів США і, з метою створення видимості законності проведених операцій, склала та роздрукувала за допомогою службового комп`ютера і принтера, не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку, новий договір № 51102 від 05.02.2009 року на відкриття депозитного рахунку в доларах США між [PERSON] та ВАТ «Ощадбанк» на суму 199 254 доларів США, з урахуванням відсотків за попередніми вкладами, який завірила власним підписом та печаткою філії банку і, додатково, [PERSON] , не відобразивши в програмно-технічному комплексі АСВО «Вклади» філії банку, склала квитанцію № 1 від 05.02.2009 року на суму 199 254 доларів США, підписану нею та завірену печаткою філії банку,в якій відображений номер договору № 51102, після чого вказану квитанцію передала [PERSON] . Отже, [PERSON] , зловживаючи службовим становищем, за період часу з лютого 2007 року по 5 лютого 2009 року, привласнила грошові кошти ВАТ «Ощадбанк», в особливо великих розмірах, які отримувала для внесення в касу банку від клієнта [PERSON] в сумі 243961 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ становить - 1 501 591 грн. 50 коп.), які в касу банку не внесла, а звернула на свою користь (т. 2 а.с.160-220). Крім того, ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року встановлено, що з аналізу матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , працюючи з 04.08.2000 відповідно до наказу начальника Харківського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» № 290 на посаді завідуючої ТВБВ № 10020\\0326 філії - Харківського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Слов`янська, 4, була службовою особою, тобто обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій. Відповідно до посадової інструкції, до посадових обов`язків [PERSON] входило: керівництво всією діяльністю відділення в межах наданих їй прав згідно з затвердженими штатним розписом та економічними нормативами, з використанням сучасних методів управління персоналом, забезпечення та виконання своєчасного та якісного проведення визначених банківських та інших операцій, на підставі наданого правлінням ВАТ «Ощадбанк» дозволу на право проведення відділенням окремих операцій в національній та іноземній валюті, керування всіма видами забезпечення та обслуговування діяльності відділення, відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів, у тому числі переказ грошових коштів з цих рахунків та зарахування коштів на них, здійснення операцій з використанням банківських платіжних карток, організація та контроль первинного обліку діяльності відділення банку, організація роботи щодо забезпечення збереження грошових коштів і цінностей довірених банку, забезпечення неухильного дотримання вимог чинного законодавства, нормативних актів НБУ, відомчих нормативних актів Ощадбанку, забезпечення виконання та збереження документів, бланків суворої звітності, печаток і штампів, пломбірів, здійснення відкриття (закриття) приміщення та сховища (сейфа) відділення, та розподіл цих функцій і контроль у разі виконання цих обов`язків підлеглими працівниками, забезпечення дотримання лімітів залишків в касі та дотримання правил їх зберігання, забезпечення у відділенні раціональної експлуатації, законного використання та збереження виділених матеріально-технічних засобів банку, забезпечення контролю за додержанням персоналом правил норм охорони праці та протипожежного захисту, виконання та забезпечення виконання підлеглими працівниками Законів про працю та правил внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення здійснення ідентифікації, вивчення клієнтів, виявлення операцій, які підлягають фінансовому моніторингу, та надання повідомлень про такі операції сектору з фінансового моніторингу, використання комп`ютерів та засобів криптозахисту в обсязі своїх службових обов`язків, дотримання технологічної дисципліни в роботі з програмним забезпеченням робочого місця, виконання правил користування та зберігання засобів криптозахисту, встановлення (в разі надання на то повноважень) та підписання службового розпорядження про встановлені курсу купівлі та продажу іноземної валюти та дорогоцінних металів (т.4 а.с.124-127). Крім того, [PERSON] як завідуючій філії ТВБВ № 10020\\0326 філії - Харківського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» були видані довіреності на прийняття вкладів (депозитів) від юридичних (крім банків) і фізичних осіб, також на відкриття і ведення поточних рахунків клієнтів в грошовій одиниці України, проведення операцій з валютними цінностями, ведення рахунків клієнтів (резидентів та нерезидентів) в іноземній валюті. Відповідно до Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 25.09.2000 року, [PERSON] взяла на себе повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених їй установою банку цінностей і зобов`язалася: обережно поводитись з переданими їй на зберігання або на інші цілі матеріальними цінностями і вживати заходів щодо запобігання шкоди; своєчасно повідомляти адміністрацію установи банку про всі обставини, що загрожують безпеці зберігання довірених їй цінностей; суворо дотримуватися встановлених правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання. В своїх письмових запереченнях на апеляційні скарги представників потерпілих [PERSON] підтвердила, що в її обов`язки входило керівництво усією філією «Ощадбанку», в межах своїх прав, а саме: забезпечення контролю та зберігання, проведення якісного банківських операцій, відкриття рахунків в національній та іноземній валюті, заключати договори про відкриття ті закриття рахунків, ведення рахунків від імені АТ «Ощадбанк України» в особі [PERSON] з правом підпису та печатки, що вказує на те, що вона наділена правами службової особи, що відповідає ст.191 КК України та ст.366 КК України, а тому вона наділена адміністративно-господарськими обов`язками. Отже, [PERSON] у силу своїх обов`язків була наділена повноваженнями щодо розпорядження грошовими коштами ВАТ «Державний Ощадний банк України», що безпосередньо вказує на виконання нею організаційно-розпорядчих функцій, а отже обвинувачена була службовою особою і разом із тим вчинення інкримінованого їй злочину було можливе лише завдяки використанню нею свого службового становища. При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що доводи представників потерпілого в частині необхідності кваліфікації дій [PERSON] за ст.190 КК України, а не по 191 КК України не заслуговують на увагу суду, оскільки по кримінальному провадженню однозначно було встановлено, що обвинувачена [PERSON] була посадовою особою банку, приймала грошові кошти від клієнтів банку [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , Грекова від імені цієї організації, видавала вкладникам відповідні прибуткові документи, договори цієї організації, з печаткою та своїм підписом як завідуючої філії. При цьому доказів, які б підтверджували умисел [PERSON] на заволодіння грошовими коштами вкладників шляхом шахрайства по справі не встановлено і органом досудового розслідування такого обвинувачення їй не пред`являлося. Тому і підстав для іншої кваліфікації дій обвинуваченої колегія суддів не вбачає. Крім того, питання вкладів регулюється спеціальними нормами, зокрема Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої у МЮУ 17 грудня 2003 року за № 1172/8493. Згідно Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03 грудня 2003 року №516 (далі Положення) згідно якого залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного ) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом. А тому, на переконання колегії суддів, дійшов вірного обґрунтованого та належно вмотивованого висновку, що твердження представників потерпілого на той факт, що в банківській установі відсутні дані про банківські операції з внесення спірних коштів свідками по справі, вказує лише на невиконання банком своїх обов`язків за Договором банківського вкладу, оскільки сам факт не проведення суми коштів на рахунку Банку, за умови наявності доказів про одержання таких від вкладника, не може свідчити про невнесення їх до каси банку та про фіктивність банківської операції. Представниками потерпілого не спростовано, що Договори банківського вкладу, квитанції, по яких внесено кошти на рахунки, печатка на них не належать банківській установі. За таких обставин, враховуючи сукупність вищенаведених доказів, об`єктивно вбачається спрямованість умислу [PERSON] , будучи службовою особою, діючі з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнювала ввірені їй грошові кошти ВАТ «Державний Ощадний банк України», які отримувала для внесення в касу банку від клієнта [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , але ці кошти в касу банку не внесла, а звернула їх на свою користь. Достовірність та об`єктивність загальної сукупності наведених у вироку суду першої інстанції доказів не викликають сумнівів, оскільки вони отримані без порушень кримінального процесуального закону, узгоджуються один з одним, належність та допустимість яких, обґрунтовано визнана судом. За таких обставин, колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції дійшов вмотивованого та обґрунтованого висновку що [PERSON] вчинила злочин, передбачений ч.5 ст. 191 КК України, а саме привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, в особливо великих розмірах (що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину) (т. 2 а.с.175-220). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (частина перша статті 1059 ЦК України). У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним (частина друга цієї статті). Згідно з пунктом 1.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до пункту 2.9. глави 2 розділу ІV Інструкції № 174 банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Пункт 10.1. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунка кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Відповідно до пункту 1.1. статті 1 розділу IV Інструкції № 174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать, зокрема, заява на переказ готівки (додаток 8) та заява на видачу готівки (додаток 10). Інструкція № 174 визначає зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп`ютерної техніки з відображенням обов`язкових реквізитів, передбачених цією Інструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом (пункт 1.2. статті 1 розділу IV Інструкції № 174). Відповідно до пункту 1.3. статті 1 розділу IV Інструкції № 174 касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. З огляду на вказане, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджене договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 06 червня 2012 року у справі № 6-17цс12 і від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-118цс14). Квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі (висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 25 квітня 2012 року у справі № 6-20цс12 та від 06 квітня 2016 року у справі № 6-352цс16). Додержання письмової форми договору є обов`язковою умовою взаємовідносин між банком і вкладником (пункт 2.2. глави 2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516). Банк під час здійснення касових операцій має забезпечувати, зокрема, своєчасне повне оприбутковування готівки національної та іноземної валюти, що надійшла до каси банку, її зарахування на зазначені клієнтами рахунки згідно з вимогами нормативно-правових актів і належний внутрішній контроль за касовими операціями (пункт 8 розділу I Інструкції № 174). Відповідно до пункту 1.6 статті 1 розділу IV Інструкції № 174 банк (філія) визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати касові документи, і визначає систему контролю за виконанням касових операцій. Відтак, оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій, недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору. Такі висновки, відповідають правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року справа № 463/5896/14-ц, провадження № 14-90 цс 19; від 13 жовтня 2020 року справа № 369/10789/14-ц, провадження № 14-703цс19. Таким чином, суд дійшов висновку, що зміст договору банківського вкладу №511002 від 05 лютого 2009 року, квитанція про прийняття готівки від 05 лютого 2009 року мають усі необхідні реквізити та підтверджують те, що між банком і вкладником виникли договірні відносини. Згідно ч. 1 ст.215 Цивільного кодексу України якої Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно частин першої - третьої, п`ятої та шостої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Оскільки зміст договору №51102 від 05 лютого 2009 року на вклад «Депозитний Ощадного банку» на ім`я фізичної особи не суперечить нормам чинного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особи, які вчинили правочин, в тому числі офіційний представник банку [PERSON] , мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі, а сам правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, підстави для визнання зазначеного договору недійсним відсутні. У зв`язку з цим не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги про визнання договору №51102 від 05 лютого 2009 року на вклад «Депозитний Ощадного банку» на ім`я фізичної особи недійсним. На підставі викладеного судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» виникли правовідносини, які регулюються договором №51102 від 05 лютого 2009 року на вклад «Депозитний Ощадного банку» на ім`я фізичної особи та нормами чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно пункту 1.1. договору №51102 на вклад «Депозитний Ощадного банку» на ім`я фізичної особи від 05 лютого 2009 року вкладник вносить. А банк приймає на депозитний рахунок №51102 на умовах цього договору кошти в сумі 199254,00 долари США строком на три місяці три дні. Днем повернення депозиту є 08 травня 2009 року. Згідно пункту 1.2. зазначеного договору процентна ставка за депозитом встановлюється в розмірі 10,5 % річних. Судом встановлено, що сума вкладу банком відповідачу не повернута, проценти не сплачені. У зв`язку з цим є такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з АТ «Ощадбанк» на користь [PERSON] суми вкладу в розмірі 199254,00 доларів США. Банк не надав суду розрахунку процентів, що мають бути сплачені позивачу за договором. У зв`язку з цим суд при розгляді справи виходить з розрахунків, наведених позивачем у заяві про зменшення позовних вимог: 199254,00 доларів США / 100 х 10,5% = 20921,67 дол. США - 10,5% річних; 20921,67 дол. США / 365 = 57,3196 дол США відсотків за 1 день; строк вкладу з 05 лютого 2009 року по 08 травня 2009 року тобто 90 днів (оскільки згідно пункту 2.1. договору при розрахунку процентів не враховується день внесення депозиту та день повернення вкладу); 57,3196 дол США х 90 дн. = 5158,76 дол. США процентів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за користування вкладом. Тому в цій частині позовні вимоги також підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки банком позивачу не повернуто вклад, період прострочення виконання зобов`язання розпочався з 09 травня 2009 року, тобто дня, наступного за тим днем, у якому згідно договору позивачу мав бути повернутий вклад та сплачені проценти. Загальна сума простроченого зобов`язання становить 204412,76 дол. США (199254,00 доларів США вкладу + 5158,76 дол. США процентів). Банк не надав суду розрахунку 3% річних згідно ч. 2 ст.625 ЦК України. У зв`язку з цим суд при розгляді справи виходить з розрахунків, наведених позивачем у заяві про зменшення позовних вимог: 204412,76 дол. США (прострочена сума) / 100 х 3 = 6132,38 дол. США (3% річних за 1 рік); 6132,38 дол. США / 365 = 16,80 дол. США (3% річних за 1 день); період прострочення за період з 09 травня 2009 року по 01 листопада 2023 року - 14 років 177 днів; (6132,38 дол. США х 14 років) + (16,80 дол. США х 177 днів) = 88827,10 дол. США (3% річних за 14 років 177 дні). Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи справу на підставі наданих сторонами доказів суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні зустрічного позову судом відмовлено, понесені відповідачем судові витрати відшкодуванню йому не підлягають. Позивач [PERSON] при зверненні з позовом до суду на підставі ст.. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» судовий збір не сплатила. Тому у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір.

Outcome: approved