Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

03.04.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява [PERSON] , яка просила суд встановити факт смерті [PERSON] , місце смерті м. Лисичанськ Луганська область, дата смерті «невідомо» 2023 року. Заява мотивована тим, що реєстрацію даних фактів відповідно до законодавства України неможливо провести за місцем смерті, оскільки на території Луганської області державні органи влади України тимчасово не здійснюють свою діяльність. Ухвалою судді від 08.04.2024 у справі відкрито провадження. Заявник у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про час, дату і місце судового розгляду належним чином. Заявник у прохальній частині заяви просив провести розгляд у її відсутність. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання з процесуальних питань не надходили до суду. Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суддя встановив наступні обставини і прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] , виданого 12 лютого 1073 року Лисичанськом Палацом щастя Ворошиловоградської області. Так, згідно свідоцтво про шлюб [PERSON] IX серія [NUMBER] , виданого 05 лютого 1994 року Лисичанськом відділом РАЦС Луганської області, вбачається, що [PERSON] змінила прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] ». Окрім цього, факт смерті [PERSON] в м. Лисичанськ у 2023 році підтверджується: довідкою про причину смерті [PERSON] ; свідоцтвом про смерть на бланку Луганської народної республіки [PERSON] ; фото могили [PERSON] , що знаходиться в м. Лисичанськ Луганської області. Місце смерті [PERSON] , згідно вказаних вище документів, - місто Лисичанськ. Заявник вказує, що в зв`язку з тим, що дружина [PERSON] померла, а заявниця з 2021 року проживає в Польщі, померлий проживав сам в [ADDRESS] , де його і знайшли мертвим 11.04.2023 року, про що свідчить довідка про причину смерті. Розтин для встановлення причини смерті був проведений в м. Стаханов, проте причину смерті та точну дату смерті встановити не вдалось, тому в свідоцтві про смерть не зазначена точна дата смерті. В довідці про причину смерті зазначено, що причина смерті не встановлена, в зв`язку з гнилісними змінами трупа. В графі день смерті вказано «невідомо», місяць смерті вказано «невідомо». Відповідно до п. 2 ч. 1 розділу II Наказу Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» у випадках, коли окремі графи актового запису цивільного стану не заповнюються у зв`язку з тим, що відомості, які вносяться до них, документально не підтверджені, а також якщо необхідно відзначити особливості проведення державної реєстрації акту цивільного стану, у графі "Для відміток" робиться відповідна відмітка. В зв`язку з цим, датою смерті [PERSON] є 2023 рік без зазначення точної дати. Заявниця зверталась до заінтересованої особи - Дніпровський ВДРАЦС у місті Києві ЦРУ МЮ України про проведення державної реєстрації смерті свого батька [PERSON] , проте отримала відмову № 486 / 33.4-52 від 27 лютого 2024 року, на підставі частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно з пункту 8 частини першої ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII, а саме частиною першої статті 1, визнано Тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Особливості реалізації інших прав і свобод цивільного населення та вчинення правочинів на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначаються законами України. Згідно з положеннями абзацу третього статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Таким чином, будучи померлим у м. Лисичанськ, державна реєстрація смерті батька заявника не була проведена у відповідності до законодавства України. На території України даний факт неможливо засвідчити, оскільки заявником для підтвердження факту смерті подано документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті на території України, отримання свідоцтва про смерть батька встановленого законодавством України зразка та вступу у спадщину за законом. Оскільки реєстрація смерті громадянина України [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то наявні законні підстави встановити факт її смерті у судовому порядку враховуючи. За приписами частини другої статті 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно з частиною четвертої ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved