Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

18.10.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого майна в рівних частинах, з тих підстав, що з 29.04.2000 року по 26.05.2021 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Під час перебування у шлюбі, сторони отримали у власність незакінчений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку під ним площею 0,07 га. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, однак надали письмову заяву в якій обставини справи підтвердили, позов підтримали в повному обсязі та просили слухати справу у їх відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки, та розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада України». Про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо поділу майна подружжя, які врегульовуються ст.ст. 60, 61, 69, 70 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до частин 1, 2 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні норми містяться у частині 3, 4 ст. 368 ЦК України та частині 1, 2 ст. 372 ЦК України. Відповідно до п.23 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК), ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 29.04.2000 року, який розірвано за рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.05.2021 року у справі №299/1909/21. Під час перебування у шлюбі, [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу від 15.10.2011 року, придбав у [PERSON] незавершений будівництвом житловий будинок та земельну площею 0,07 га з цільовим призначенням для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані по [ADDRESS] Право власності на земельну ділянку належало [PERSON] на підставі держаного акту на земельну ділянку серія ЯЕ №467705, виданого на ім`я [PERSON] 24.02.2009 року, на підставі договору купівлі-продажу №2910 від 11.10.1994 року (а.с.14).\~ Вартість даної земельної ділянки, відповідно до оцінки майна зазначеної у договорі купівлі-продажу, становить 13 909 грн. (а.с.7). До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок (загальною площею 74,1 кв.м.; житловою площею 45,1 кв.м.), вбиральня, ворота, огорожа, колонка питна (а.с. 46-49), які оцінені Виноградівським РБТІ на загальну суму 189 332 грн. (а.с.46). У судовому засіданні належними доказами встановлено, що земельна ділянка та житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності сторін, як подружжя, право власності на яке зареєстроване за відповідачем під час перебування у шлюбі з позивачкою, а тому підлягає поділу між ними в рівних частинах. Питання стосовно встановлення порядку користування спірним майном не вирішувалось, оскільки такі вимоги не заявлялись. Відповідно до проведеної оцінки спірного нерухомого майна, сума судового збору становить 2032 грн. 41 коп. і саме цю суму необхідно стягнути з відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача. На підставі ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст. 368 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved