Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

27 лютого 2024 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідача [PERSON] \~ про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява обґрунтована тим, що 21.05.2018 АТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № С-001-024140-18-980 за умовами якого АТ «Ідея Банк» надано [PERSON] кредитні кошти. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № С-001-024140-18-980 від 21.05.2018 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С-001-024140-18-980 від 21.05.2018 року в сумі 22726,48 грн., з яких: - 9401,39 грн. заборгованість за основним боргом; - 13325,09 грн. заборгованість за відсотками. В зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вищенаведеному розмірі. Ухвалою суду від 11 березня 2024 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128, п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України відповідач належним чином повідомлена судом про справу шляхом\~ направленням йому двічі за місцем реєстрації копії ухвали про відкриття провадження у справі, а також позовної заяви з додатками. У визначений судом строк відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 21 травня 2018 року між\~ АТ «Ідея Банк» та [PERSON] (Клієнт) було укладено угоду № С-001-024140-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (далі Договір)\~ (а.с.5-6). Згідно зазначеного договору Банк відкриває Клієнту поточний рахунок\~ [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватися в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard (п.2 Договору). Банк надає Клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по поточному рахунку, який на момент укладання Угоди становить 3000 грн. (п.3, 3.2 Договору). Згідно п.п.2.1 Договору процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48%. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З доводів позовної заяви вбачається, що кредит відповідачем [PERSON] погашений не був та АТ «Ідея Банк» були нараховані відсотки за кого користування в сумі 13325,09 грн. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № С-001-024140-18-980 від 21.05.2018, укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.19-22). Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржникові перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр боржників після належного йому підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників № 2 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С-001-024140-18-980 від 21.05.2018 в сумі 22726,48 грн., з яких: - 9401,39 грн. заборгованість за основним боргом; - 13325,09 грн. заборгованість за відсотками. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК\~ України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~ Згідно ч.3 ст. 12, ч.ч.1, 5 ст. 81\~ ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Так само відповідач не висловив й жодних заперечень щодо змісту позовних вимог, а також щодо доказів якими вони обґрунтовуються. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кредитну заборгованість на загальну суму в сумі 22726,48 грн., з яких 9401,39 грн. - заборгованість за основним боргом та 13325,09 грн. - заборгованість за відсотками. За таких обставин позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судові витрати у справі становлять 3028 грн. сплаченого позивачем судового збору. Судовий збір суд розподіляє відповідно до приписів ч.1 ст. 141 ЦПК України та покладає його на відповідача в зв`язку з повним задоволенням позовних\~ вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved