Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

31.01.2024 заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу та встановлення факту батьківства, мотивуючи тим, що протягом 25 років проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] , з яким у них народилося 5-ро дітей. Цивільний чоловік заявника та батько їхніх спільних дітей [PERSON] народився [INFO] в с. Валуєво Заветінського району Амурської області, однак через сімейний розлад між його батьками мати [PERSON] у семирічному віці привезла його на постійне проживання до його тітки в с. Хрестівка Чаплинського району Херсонської області, де він здобував освіту. Після звільнення з лав ЗС України де [PERSON] в період з 20.11.1996 по 12.06.1998 рік проходив службу, стали проживати разом, щоб створити сім`ю, проте зареєструвати шлюб у встановленому законом порядку не могли, так як у [PERSON] був відсутній паспорт громадянина України. Відповідні державні органи відмовляли йому у його видачі у зв`язку з необхідністю вирішення питань в посольстві РФ та надання цілого ряду документів, яких він не зміг зібрати. З 2005 року сторони на постійній основі проживали у с. Троща, мали спільний побут, вели домашнє господарство та мали спільний бюджет. За весь час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилося п`ятеро дітей, реєстрація народження яких відбулася згідно ст.135 СК України, оскільки за відсутності паспорта у батька дітей в інший спосіб провести реєстрацію та в свідоцтвах про народження зазначити батьком [PERSON] було не можливо, однак не зважаючи на це останній за життя визнавав себе батьком дітей, а діти визнавали його своїм батьком. У зв`язку з повномасштабним вторгненням Росії в Україну, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 [PERSON] був призваний на військову службу під час якої [INFO] року поблизу населеного пункту Рівнопіль Донецької області загинув. Для вирішення питань щодо спадкування після смерті цивільного чоловіка заявник звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність документів, які підтверджували що вона є його дружиною та що [PERSON] являється батьком їх дітей, [PERSON] було відмовлено у відкритті спадкової справи. Оскільки в іншому, ніж судовому порядку, встановити факт спільного проживання заявника з [PERSON] як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та встановити факт батьківства [PERSON] щодо їхніх спільних з [PERSON] дітей неможливо, заявник звертається до суду. Заявник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила, що свої заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - начальник Романівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Наталія Присяжнюк надіслала до суд лист, згідно якого просить справу розглядати без представника відділу, виходячи з матеріалів справи, щодо визнання [PERSON] батьком дітей не заперечує. Представник заінтересованої особи - секретар Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області Лариса Левковська подала до суду відзив, відповідно до якого не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника сільської ради, позов визнає. Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 1998 року проживали спільно як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. За період спільного проживання у них народилося п`ятеро дітей: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Актом про встановлення фактичного спільного проживання від 24.11.2023, а також довідкою та випискою з погосподарських книг № 1-752 від 24.11.2023, наданими Трощанським старостинським округом Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с.58,59,60). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Хрестівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області [PERSON] народився [INFO] , матір`ю є [PERSON] , батьком вказано [PERSON] (а.с.37). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Хрестівською сільською радою Чаплинського району Херсонської області [PERSON] народився [INFO] , матір`ю є [PERSON] , батьком вказано [PERSON] (а.с.38). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Трощанською сільською радою Чуднівського району Житомирської області [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю є [PERSON] , батьком вказано [PERSON] (а.с.39). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Трощанською сільською радою Чуднівського району Житомирської області [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю є [PERSON] , батьком вказано [PERSON] (а.с.40). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Чуднівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області [PERSON] народився [INFO] , матір`ю є [PERSON] , батьком вказано [PERSON] (а.с.41). Реєстрацію народження дітей проведено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.43-47). З відповіді Управління державної міграційної служби України в Житомирській області 1834-85/1834-22 від 18.06.2022, наданої на звернення [PERSON] , вбачається, що за результатами розгляду, відповідно до пунктів 1, 5 пункту 100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (зі змінами) останньому відмовлено в оформленні паспорта громадянина України (а.с.53). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] помер [INFO] (а.с.54). Судом встановлено, що у зв`язку зі смертю [PERSON] для вирішення питань щодо спадкування після його смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, листом від 26.01.2024 року приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Соляр В.М. відмовив у відкритті спадкової справи, оскільки останньою не було надано документів, які б підтверджували родинний зв`язок із спадкодавцем. Оскільки у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . [PERSON] не перебувала, а їхні спільні діти згідно наданих свідоцтв про народження зареєстровані згідно ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері, а тому і встановити факт батьківства померлого відносно дітей можливо лише в судовому порядку (а.с.42). Згідно ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 СК України. Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 червня 2006 року № 3, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 за № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Згідно із ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення ч.1 ст.293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно до вимог ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Надані заявником докази є належними та допустимими, вони беззаперечно підтверджують факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] як чоловіка і жінки, наявності спільного побуту, спільних дітей, ведення спільного господарства. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. За змістом ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявниці можливість оформити в послідуючому свої права на спадкове майно загиблого. Встановлення такого факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує будь-чиїх прав або охоронюваних законом інтересів. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, оскільки факт її спільного проживання з [PERSON] знайшов своє підтвердження та був доведений сукупністю доказів, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 (справа № 560/17953/21) визначено, що судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved