Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб, укладений 9 квітня 2010 року з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № \~ \~ \~ \~150, зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, відповідно до Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 09.04.2010 року. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що в шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте, сімейні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2022 року, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен з них забезпечує себе самостійно. Позивачка вказує, що вони не зійшлися характером та поглядами на життя, у зв`язку з чим між ними виникали суперечки. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і бажає його розірвати. На примирення з відповідачем вона не згодна та просить суд не надавати часу для примирення. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на адвоката у розмірі 10\~000,00 грн. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше представник надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без їх участі. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні було встановлено, що 09 квітня 2010 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що було складено відповідний актовий запис № 150. В шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, з березня 2022 року фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, а шлюб носить формальний характер. З урахуванням вказаних позивачем обставин, судом встановлено, що збереження шлюбу між сторонами буде суперечити її (дружини) інтересам, що має істотне значення. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, суд вважає необхідним задовольнити даний позов і розірвати шлюб між сторонами. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому, на виконання вимог ч. 2 ст. 115 СК України, суд вважає необхідним надіслати копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили на адресу Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Стосовно вимог позивачки щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, надання консультацій тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачка надала: копію договору про надання правої допомоги №32 від 20 листопада 2023 року, копію додаткової угоди від 20 листопада 2023 року до договору про надання правничої допомоги №32 від 20.11.2023 року; копію квитанції на суму 10 000,00 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що на користь позивачки підлягає стягненню 10 000 грн. 00 коп. в якості відшкодування судових витрат. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved