Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

В липні 2022р. позивач ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: - витребувати у відповідача із незаконного володіння майно - автомобіль «KIA Rio», рік випуску - 2013р.; об`єм двигуна 1396; тип пального S; колір - чорний; тип ТЗ - легковий загальний седан-В; реєстраційний номер [NUMBER] ; номер шасі [NUMBER] (далі по тексту - автомобіль); - стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати щомісячних платежів за період з вересня 2021р. по травень 2022р. за договором оренди автомобіля від 04 січня 2021р. у сумі в розмірі 77321,86 грн.; інфляційні втрати - 10052,21 грн.; 3,0 % річних - 903,98 грн.; судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04 січня 2021р. між сторонами було укладено договір оренди автомобіля, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., за реєстровим № 18 (далі по тексту - договір), відповідно до якого позивачем було надано відповідачу вищезазначений автомобіль у тимчасове платне користування на строк 18 місяців з 04 січня 2021р. по 04 липня 2023р., зі сплатою орендної плати у розмірі 14245,0 грн. щомісяця, щ є еквівалентом 500,0 дол. США на місяць. У випадку зміни курсу долара США до гривні, сума оренди підлягає перерахуванню відповідно до курсу на день оплати. Позивачем зобов`язання за договором були виконані в повному обсязі, і надано відповідачу у платне користування зазначений автомобіль, проте з вересня 2021р. відповідач перестав виконувати свої зобов`язання щодо сплати орендної плати, у зв`язку з чим позивачем на виконання вимог договору було надіслано відповідачу повідомлення про розірвання договору та повернення автомобіля, проте по теперішній час відповідачем досудові вимоги позивача не виконані. З метою захисту порушеного права позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2022р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022р. позов ТОВ «КИЇВ АВТО ГАРАНТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди автомобіля; витребування автомобіля з чужого незаконного володіння - задоволено. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2023р. поновлено відповідачу процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2022р. та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судові засідання не з`явився, поважності причин неявки не повідомив, свого представника до суду не направив, відзив на позов стороною відповідача не подавався. В силу положень ст. Ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторін. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За змістом ч. 1 ст. 761 цього Кодексу право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму (ст. 765 ЦК України). Згідно з ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, що 04 січня 2021р. між сторонами було укладено договір оренди, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., за реєстровим № 18, відповідно до п. 1.1. якого позивачем було надано відповідачу автомобіль у тимчасове платне користування на строк 18 місяців з 04 січня 2021р. по 04 липня 2023р. без права суборенди, зі сплатою орендної плати у розмірі 14245,0 грн. щомісяця, щ є еквівалентом 500,0 дол. США на місяць. У випадку зміни курсу долара США до гривні сума оренди підлягає перерахуванню відповідно до курсу на день оплати (п. 1.7., 2.1., 2.3 договору). Судом встановлено, що позивачем були виконанні зобов`язання за договором (п. 1.6., 3.2.1. договору). Згідно пп. 5.1.1 п. 5.1 договору, договір може бут розірваний до закінчення терміну його дії, за ініціативою орендодавця (позивача) у випадку: - порушенням орендарем (відповідачем) умов цивільного використання автомобіля; - порушення орендарем граничного терміну розрахунків за цим договором; - умисного погіршення орендарем технічного стану автомобіля та невиконання покладених на нього обов`язків належного виконання зберігання автомобіля та технічного обслуговування. Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору (ст. 782 ЦК України). Положеннями ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Судом вставнолено, що на виконання п. 5.1. договору позивачем було надіслано відповідачу 20 травня 2022р. повідомлення про розірвання договору з ініціативи орендодавця, у зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати, а 11 липня 2022р. претензію про повернення автомобіля. Судом не встановлено, що відповідачем були виконані досудові вимоги позивача щодо сплати суми заборгованості з орендних платежів та повернення автомобіля. Доводи сторони відповідача наведені в заяві про перегляд заочного рішення про належне виконання відповідачем зобов`язань за договором, шляхом виконання зобов`язань за договором його матір`ю, а також здійснення платежів на користь відповідача, шляхом перерахування відповідних платежів на картковий рахунок керівника відповідача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, з наданих стороною відповідача квитанцій (а.с. 78-81) не містять відомостей про здійснення платежів на виконання саме, укладеного між сторонами договору. До того ж, частина копій квитанцій здійснена неякісно та нерозбірливо, у зв`язку з чим судом було направлено запит стороні відповідача для надання для огляду в судовому засіданні оригіналів цих квитанцій, проте запит суду було проігноровано стороною відповідача. Згідно із розрахунком заборгованості за договором, відповідач повинен сплатити позивачу: 77321,86 грн. - сума заборгованості з щомісячних платежів орендної плати за період з вересня 2021р. по травень 2022р.; інфляційні втрати - 10052,21 грн.; 3,0 % річних - 903,98 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5384,0 грн.

Outcome: approved