Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Хорошуна С.А. звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі», у якій просить суд: -\~розірвати договір\~оренди землі\~№ 711\~від 23\~вересня 2020\~року,\~укладений між\~ним, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі»; - стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Ленд Індастрі» на його користь понесені судові витрати. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 вересня 2020 року між ним та ТОВ «Грін Ленд Індастрі» було укладено договір оренди землі № 711, відповідно до якого ТОВ «Грін Ленд Ідастрі» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,12 га, кадастровий номер 7124989000:03:001:0237, що знаходиться на території с. Червона Слобода. Термін дії договору 5 років. Відповідно до п. 11 даного Договору орендна плата виплачується з 01серпня по 31 грудня за поточний рік. Орендна плата за 2021 рік до 31 грудня 2021 року виплачена йому не була, виплачена в грудні 2022 року. Орендна плата за 2022 рік до 31 грудня 2022 року виплачена йому не була, не сплачена і на дату подачі позову. Також, орендна плата за 2023 рік до 31 грудня 2023 року виплачена йому не була, не сплачена і на дату подачі позову. Крім того, представник позивача звертає увагу суду на те, що у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела нарахованого доходу станом на 07 грудня 2023 року відповідач подавав відомості про нараховану орендну плату, але по факту виплатив її за 2021 рік в ті терміни що вказані вище, а за 2022-2023 роки не виплатив взагалі. Відтак, представник позивача вважає несвоєчасну виплату орендної плати за три роки суттєвим порушенням умов договору, що є підставою для його розірвання в односторонньому порядку. При цьому, представник позивача наголошує, що жодних домовленостей між позивачем та відповідачем по перенесення строків сплати орендної плати ні в письмовій формі, ні в усній не було. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 16 лютого 2024 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 21 березня 2024 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. 15 березня 2024 року директором ТОВ «Грін Ленд Індастрі» Шиланом В.В. подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву, разом з доказами направлення його копії позивачу, у якому він просить суд відмовити у задоволенні заявленої позовної вимоги у повному обсязі, оскільки вона є незаконною, безпідставною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача вказує, що п. 11 Договору передбачено, що орендна плата виплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня, або, за погодженням сторін, в будь-який інший строк протягом року. Отже, згідно умов договору, за погодженням сторін, орендна плата за землю може бути сплачена в будь-який інший строк протягом року. При цьому, представник відповідача зазначає, що доводи позивача про те, що ТОВ «Грін Ленд Індастрі» не виплачує орендну плату вчасно та у повному обсязі, чим систематично не виконує умови Договору оренди землі в частині виплати орендної плати, не підтверджені належними і допустимими доказами. Зокрема, на думку представника відповідача, стороною позивача не надано доказів невиплати ТОВ «Грін Ленд Індастрі» орендної плати, доказів систематичної невиплати орендної плати, а також доказів існування заборгованості з орендної плати та не зазначено періоди, за які існує заборгованість з орендної плати. Водночас,\~представник відповідача\~стверджує,\~орендну плату\~за 2021\~рік включно\~на момент\~звернення позивача\~до суду\~було сплачено\~у повному\~обсязі в\~строки,\~передбачені Договором\~оренди землі.\~Разом з\~тим,\~орендну плату\~за 2022\~рік було\~сплачено на\~користь позивача\~27\~листопада 2022\~року,\~тобто,\~в строки,\~передбачені Договором\~оренди землі.\~Для отриманням\~орендної плати\~за 2023\~рік позивач\~не з`являється.\~Вказані обставини\~свідчать про\~відсутність фактів\~систематичного порушення\~умов договору\~оренди з\~боку відповідача,\~позивачем у\~даній справі\~не надано\~до суду\~доказів наявності\~саме істотного\~порушення ТОВ\~«Грін Ленд\~Індастрі» договору\~оренди землі.\~Підстави вважати,\~що з\~боку ТОВ\~«Грін Ленд\~Індастрі» нанесена\~істотна шкода\~-\~відсутні,\~оскільки,\~товариство не\~відмовилось сплачувати\~орендну плату\~за землю,\~а сплатило\~її в\~інші строки,\~що зумовлено\~дією незалежних\~від волі\~відповідача обставин,\~не допускаючи\~при цьому\~саме істотних\~його порушень,\~а відтак позивач не був позбавлений того, на що він розраховував при укладені Договору оренди землі - отримання за спірним договором оренди грошових коштів (орендних платежів), адже метою позивача при укладені Договору оренди землі було отримання оплати за те, що орендар користується відповідною земельною ділянкою. Отже,\~на думку\~представника відповідача,\~відсутній факт\~несплати орендної\~плати з боку ТОВ «Грін Ленд Індастрі». 21 березня 2024 року розгляд справи відкладено до 11 квітня 2024 року. 26 березня 2024 року представник позивача адвокат Хорошун С.А. подав до канцелярії суду відповідь на відзив, разом з доказами направлення її копії відповідачу, у якій він не погоджується із доводами представника відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву, та наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог. Зокрема, представник позивач вказує, що із доданих відповідачем відомостей вбачається, що орендна плата за 2021 рік виплачена у листопаді 2022 року, а за 2022 рік у лютому 2023 року. Відтак, на переконання представника позивача, вбачається систематична несвоєчасна оплата орендної плати позивачу. Крім того, представник позивача звертає увагу суду на те, що доказів сплати орендної плати за 2023 рік, відповідачем не надано. Правом на подачу письмових заперечень на відповідь на відзив відповідач не скористався. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. З клопотаннями про відкладення розгляду справи учасники справи не звертались. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти них, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу у справі [PERSON] на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 290004 від 21\~січня 2005 року належить земельна ділянка з кадастровим номером 7124989000:03:001:0237, загальною площею 1,12 га в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва З інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~щодо об`єкта\~нерухомого майна\~№ 323812600\~від 23\~лютого 2023\~року вбачається,\~що 15\~січня 2018\~року державним\~реєстратором Осадчим\~І.П.\~на підставі\~державного акта\~на право\~власності на\~земельну ділянку,\~серія та\~номер:\~ЯБ №\~290004,\~виданого 21\~січня 2005\~року ЧРФ\~ДП «Центр\~ДЗК», зареєстровано за позивачем у справі [PERSON] право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 7124989000:03:001:0237, площею 1,12 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області. 23 вересня 2020 року між [PERSON] та ТОВ «Грін Ленд Індастрі» укладено Договір оренди землі № 711. Відповідно до пунктів 1,2 вказаного Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) з кадастровим номером 7124989000:03:001:0237, площею 1,1200 га, розташовану в адміністративних межах Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, за межами населеного пункту. Пунктом 8 зазначеного вище Договору визначено, що цей договір укладено строком на 15 років. Згідно з пунктом 9 Договору щорічна орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, або на аналогічну суму у натуральній шляхом надання сільськогосподарської продукції (в тому числі шляхом надання послуг та виконанням робіт). Форма орендної плати визначається за взаємною згодою сторін. Орендодавець не менш ніж в тижневий строк, шляхом подачі письмової заяви або в інший доступний спосіб, попереджає орендаря про бажану дату, форму і розмір проведення розрахунків по орендній платі та надає орендодавцю необхідну вихідну інформацію (номер банківського рахунку тощо). Орендар нараховує, утримує та сплачує до бюджету ПДФО та інші обов`язкові внески/платежі із суми орендної плати та всіх інших виплат, здійснених за цими договорами на користь орендодавця, використовуючи ставку податку в розмірі та порядку, визначеному законодавством. Орендна плата виплачується за вирахуванням усіх належних податків та зборів. Відповідно до пункту 10 Договору обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Пунктом 11 Договору визначено, що орендна плата виплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня, або, за погодженням сторін, в будь-який інший строк протягом року. При цьому, форма такого погодження (усна чи письмова) умовами договору не передбачена. Згідно з пунктом 14 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка несплаченої суми за кожний день прострочення, але, в будь-якому випадку, не більше 10 % річного розміру орендної плати. Орендар не несе відповідальності за прострочення виплати орендної плати у випадку, якщо таке прострочення виникло з вини орендодавця. За змістом пункту 28 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до пункту 38 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно з пунктом 44 Договору вбачається, що договір є укладеним в момент його підписання сторонами. Право оренди за цим договором підлягає державній реєстрації та виникає з моменту реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та діє до закінчення строку дії Договору. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України та частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Подібна норма знайшла закріплення і у ЦПК України. Так, відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Предметом спору у даній справі є вимога про дострокове розірвання договору оренди землі, у зв`язку з істотним порушенням його умов, а саме систематичною несплатою орендної плати, а також повернення земельної ділянки. За змістом статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Положеннями частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частинами першою та другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» (тут і наділі у редакції, чинній на момент укладання договорів) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати у орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду, зокрема, в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України (у редакції, чинній на момент укладення договорів) зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Таким чином, законодавство передбачає, як необхідну умову для розірвання договору оренди землі систематичне невиконання умов договору, в тому числі і щодо несплати орендної плати. Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17. Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 479/210/21 дійшов до висновку, що систематична (два та більше випадків) несплата орендної плати, передбаченої договором, є істотним порушенням умов договору та підставою для розірвання такого договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Відтак, як вбачається безпосередньо з матеріалів позовної заяви, в обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що ТОВ «Грін Ленд Індастрі» не виконує належним чином умови договору оренди землі, а саме систематично, тобто двічі і більше, не виплачує орендну плату вчасно та в повному обсязі, чим порушує його права, як власника земельної ділянки. Зокрема, судом встановлено, що позивач, підписуючи договір оренди землі очікував отримувати кошти саме в період, погоджений в договорі, де чітко зазначено в пункті 11 з 01 серпня по 31 грудня, а не в будь-який інший на розсуд відповідача термін. Сторонами жодним чином не погоджувався інший ніж передбачено договором строк. Із відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 07 грудня 2023 року щодо [PERSON] , хоч і вбачається, що останній у грудні 2021 року та у вересні 2022 року отримував дохід від ТОВ «Грін Ленд Індастрі», однак з наданих відповідачем відомостей до відзиву на позовну заяву вбачається, що фактично відповідачем виплачена орендна плата за земельні ділянки позивачу у інші строки. При цьому, із наявних у справі доказів вбачається, що ТОВ «Грін Ленд Індастрі» сплатило орендну плату за користування земельною ділянкою [PERSON] за 2021 рік 27 листопада 2022 року, що підтверджується доданими до відзиву на позовну заяву копією відомості на видачу орендної плати № 6 від 27 листопада 2022 року, а за 2022 рік 23 лютого 2023 року, копією відомості № 23 від 23 лютого 2023 року. Водночас, слід зазначити, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказує, що для отриманням орендної плати за 2023 рік позивач не з`являється до відповідача, однак доказів про те, що відповідачем вживалися будь-які дії для виплати орендної плати за 2023 рік позивачу [PERSON] , суду не надано. Відтак, суд вбачає в діях орендаря порушення строку сплати орендної плати за 2021, 2022 та 2023 роки. З урахуванням даних відомостей встановлено, що орендна плата за 2021 рік, яка мала бути сплачена до 31 грудня 2021 року, орендна плата за 2022 рік, яка мала бути сплачена до 31 грудня 2022 року, орендна плата за 2023 рік, яка мала бути сплачена до 31 грудня 2023 року, виплачена з порушенням умов договору щодо строків виконання зобов`язання. Щодо умов договору про те, що за погодженням сторін орендна плата може бути сплачена в будь-який інший строк протягом року, то зміст даних пунктів договорів свідчить про те, що по-перше, необхідна обопільна згода сторін про виплату орендної плати в інший строк, а по-друге, така виплата відбувається протягом року, в якому має бути виплачена орендна плата, а не наступного. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до правового висновку Верховного Суду від 04 листопада 2022 року у справі № 131/891/19, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з постановою Верховного Суду від 02 травня 2018 року справі № 925/549/17 той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати за землю, не має правового значення для вирішення спору, оскільки встановлений факт її систематичної несплати протягом періоду дії договору оренди землі, що відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та умов договору є достатньою правовою підставою для розірвання цього договору. Отже, судом встановлено, що орендна плата, зокрема, за 2021 -2022 роки, сплачена з порушенням умов договору, а за 2023 рік взагалі не сплачена, при цьому, жодних доводів поважності невиконання зобов`язання відповідачем не наведено. Відтак, судом встановлено порушення ТОВ «Грін Ленд Індастрі» умов договору оренди землі тричі, а саме 2021, 2022 року та 2023 року, що свідчить про систематичність невиконання орендарем своїх обов`язків. При цьому, виплата товариством в майбутньому заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди землі. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до частини другої статті 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт систематичної затримки відповідачем сплати орендної плати за 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік, яка призвела до істотного негативного впливу на інтереси позивача, позбавивши його законних сподівань отримати очікуване в строки та на умовах укладеного договору оренди землі, а тому позовна вимога [PERSON] про розірвання договору оренди землі підлягає до задоволення. Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58). Інші аргументи та доводи сторін суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і не здатні вплинути на рішення суду. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень статті 141 ЦПК України. За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved