Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

У липні 2023 року позивач звернувся в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилався на те, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] 16 січня 2017 року був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0209/82/0564784, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 12000 гривень строком до 16 січня 2021 року зі сплатою 42 % річних. Відповідно до п. 3.3. договору проценти нараховуються за фактичне користування кредитом на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, до яких застосовується пільговий період. З підстав, передбачених п. 9.4. договору банк має право розірвати договір та вимагати дострокового виконання своїх грошових зобов`язань за договором, повідомивши про це клієнта та страховика, якщо інше не передбачено договором. Збільшення ліміту кредитування за договором з 12000 гривень до 73404 гривні проведено у відповідності до п. 2.3. ст. 2 Правил та п. 1.11 кредитного договору в межах максимального ліміту. Відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені. Станом на 23 березня 2023 року заборгованість відповідача становить у розмірі 70190 гривень 80 копійок, що є заборгованістю за дозволеним овердрафтом. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 20-22)) та [PERSON] 16 січня 2017 року був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0209/82/0564784, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 12000 гривень строком до 16 січня 2021 року зі сплатою 42 % річних. Відповідно до п. 3.3. договору проценти нараховуються за фактичне користування кредитом на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, до яких застосовується пільговий період. З підстав, передбачених п. 9.4. договору банк має право розірвати договір та вимагати дострокового виконання своїх грошових зобов`язань за договором, повідомивши про це клієнта та страховика, якщо інше не передбачено договором. Збільшення ліміту кредитування за договором з 12000 гривень до 73404 гривні проведено у відповідності до п. 2.3. ст. 2 Правил та п. 1.11 кредитного договору в межах максимального ліміту. Відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 23 березня 2023 року заборгованість відповідача становить у розмірі 70190 гривень 80 копійок, що є заборгованістю за дозволеним овердрафтом. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 23 березня 2023 року наданий суду і відповідає вимогам закону. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає зазначена сума за кредитним договором. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 2684 гривні.

Outcome: approved