Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом через свого представника [PERSON] до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріну Т. В., про визнання виконавчого напису № 124678 від 09.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євгеном\~Михайловичем, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» боргу у розмірі 14\~248,78 грн.. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що у провадженні приватного виконавця Гуріна Т.В. перебуває виконавче провадження за № 67957470 про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «ФК « Еліт Фінанс», згідно виконавчого напису № 124678 від 09.06.2021 р., грошових коштів в розмірі 14 248,78 грн. Виконавче провадження відкрито за підставі виконавчого напису № 124678 від 09.06.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в розмірі 14 248,78 грн. З копії виконавчого напису № 124678 від 09.06.2021 р. вбачається, що нотаріус пропонує стягнути з [PERSON] на користь відповідача кошти за Кредитним договором № CCNG-630621566 від 18.04.2017 року, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Представник позивача [PERSON] вказує, що як вбачається з доданих до виконавчого напису документів, виконавчий напис вчинений фактично на Оферті ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 18.04.2017 року, що була підписана позивачем. Також до Оферти додається виписка з особового рахунку за Кредитним договором № СCNG- 630621566 від 18.04.2017 р. Вчинений виконавчий напис вважає незаконним, оскільки борг у виконавчому написі стягнуто за кредитним договором № ССNG-630621566 від 18.04.2017, який нотаріусу фактично не подавався. Окрім невідповідності між поданими документами та інформації зазначеної у виконавчому написі, Оферта на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 18.04.2017 не була нотаріально посвідченою, як того вимагає чинне законодавство. Представник позивача вважає, що відповідачем було подано нотаріусу документ, який не підтверджує безспірність заборгованості та не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оспорювальний виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо умови, що з дня виконання права вимоги минуло не більше трьох років. Позивачка [PERSON] у повному обсязі заперечує наявність боргу перед АТ «Альфа-Банк», кредитний договір № ССNG-630621566 від 18.04.2017 з АТ «Альфа-Банк», який вказаний у виконавчому написі, не укладала та коштів за ним не отримувала. Крім того, жодних кредитних відносин з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» позивачка не мала та не отримувала документів на підтвердження переходу до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» права вимоги боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав від [PERSON] заперечень щодо повідомленої кредитором заборгованості, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед кредитором є безспірним. Про вчинення виконавчого напису позивачка дізналася з додатку «Дія» та не була вчасно проінформована про його вчинення, а тому була позбавлена можливості надати заперечення щодо суми заборгованості. Ухвалою суду від 08 лютого року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У позовній заяві представник позивача [PERSON] [PERSON] просила проводити розгляд справи без участі сторони позивача (а.с.9) Від директора ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та зменшення судового збору (а.с.41). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець Гуріна Т.В. у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак судова повістка повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.37-38), про причини неявки суд не повідомила. Згідно ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка\~у судове\~засідання будь-якого\~учасника справи\~за умови,\~що його\~належним чином\~повідомлено про\~дату,\~час і\~місце цього\~засідання,\~не перешкоджає\~розгляду справи\~по суті,\~крім випадків,\~визначених цією\~статтею . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 09\~червня 2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М.\~ видано\~виконавчий напис,\~який зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~124678,\~яким \~запропоновано стягнути\~з [PERSON] \~невиплачені в\~строк грошові\~кошти на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~Компанія «Еліт\~Фінанс»,\~якому ТОВ\~«ФК Форт»\~відступлено право\~вимоги на\~підставі Договору\~факторингу №\~01-23-02/21\~ від\~23\~лютого 2021\~року,\~якому АТ\~«Альфа-Банк»\~ на\~підставі договору\~факторингу відступлено\~право вимоги\~за кредитним\~договором №\~ССNG-630621566\~від 18\~квітня 2017\~року,\~укладеного \~між АТ\~«Альфа-Банк»\~та [PERSON] \~за період з 23.02.2021 року по 03.06.2021 року у розмірі: - 9\~465,85 грн. - заборгованість за тілом кредиту, - 4\~732,93 грн. - заборгованість за штрафними санкціями, - 50 грн.- плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 14\~248,78 грн. (а.с.17). 21.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Голяник О.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 67957470) з виконання виконавчого напису № 124678 виданого 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 14\~248,78 грн.( а.с.12-13). 20.09.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП 67957470, на підставі якої у виконавчому провадженні замінено приватного виконавця Голяник О.Ю. на [PERSON] (а.с.11) Згідно ч.1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими\~\~стягнення\~\~ заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р., передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції). Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Враховуючи вказане, для одержання виконавчого напису має бути додано оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. В обгрунтування даної постанови суд зазначив, що оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису виключно на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак не зважаючи на вищевикладене, відповідачем не спростовано твердження позивача, що оскаржуваний виконавчий напис від 09.06.2021 року № 124678 було вчинено з фактичним порушенням переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідачем не спростовано того факту, що виконавчий напис вчинений не на оригіналі нотаріально посвідченого кредитного (борговому документі), що не відповідає п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р., та що заборгованість є безспірною. Обґрунтовуючи позов, позивач також посилається на те, що виконавчий напис вчинено без попереднього направлення йому стягувачем будь-яких документів та повідомлень та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу. У постанові від 13 жовтня 2021 р. у справі№ 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. Не встановлено судом факт спрямування боржнику [PERSON] повідомлення про порушення нею кредитних зобов`язань і, як наслідок, надання можливості боржнику ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Позивачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, хоча така можливість надавалася судом. Отже, суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, позивачем позов визнано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідач визнав позов до першого судового засідання, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 908,40 грн., сплаченого при поданні позову та заяви про забезпечення позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 908,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України (а.с.8,25).

Outcome: approved