Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками дитини [PERSON] Син перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання\~ сина. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі 3 196 грн. щомісячно, до досягнення повноліття. Відповідач подав до суду відзив. Зазначає, що не має намір ухилятися від сплати аліментів. Однак, розмір аліментів, які просить стягнути позивачка на свою користь на утримання дитини, є для нього непосильним. При ухваленні рішення просить суд звернути увагу на те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства і отримує у зв`язку з цим державну соціальну допомогу, інших доходів не має. Він часто хворіє, та більшу частину коштів витрачає на лікування. Тому, враховуючи ці обставини, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі 1 598, що становить 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка не з`явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви просить справу розглядати без її участі. Вимоги зазначені у відзиві підтримує. Відповідач не з`явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Згідно поданого відзиву позов визнає частково та згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1598 грн. щомісячно, що становить 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Справу просить розглядати без його участі. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає,\~що позов підлягає до часткового задоволення. Застосовані норми права. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на утриманні позивачки. Батько дитини, відповідач у справі, не надає допомоги на її\~утримання. Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для\~ задоволення позову про стягнення аліментів \~в розмірі 1 598 грн., щомісячно, на утримання дитини. В судове засідання були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, має інвалідність ІІ групи з дитинства і отримує у зв`язку з цим соціальну допомогу, ніде не працевлаштований, часто хворіє, має важкий майновий стан, що унеможливлюють відповідача надавати синові більшу допомогу. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд виходить з приписів статті 13 ЦПК України, та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку; та що обов`язок з утримання дітей покладений на обох батьків. Такий розмір аліментів, на думку суду, у даному випадку є об`єктивним з огляду на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, узгоджується з встановленими обставинами справи, наданими доказами, вимогами СК України та виходячи із закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини. Суд зазначає, що розмір аліментів на утримання дитини має бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що прямо визначено у СК України. Те, що відповідач погодився сплачувати аліменти у розмірі 1598 грн. на дитину не означає, що відповідач має сплачувати менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином позов підлягає до часткового задоволення. Щодо судових витрат. Судом встановлено, що відповідач є інвалідом ІІ групи з дитинства. Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільнені позивачка та відповідач, тому суд вважає, що судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed