Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє представник, звернулася до суду з уточненою в ході судового розгляду, позовною заявою, в якій зазначив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який за життя з 14.12.2014 перебував на обліку у Слов`янському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та отримував щомісячні страхові виплати безстроково. З 14.02.2016 такі виплати були припинені. 20.10.2020 представнику позивача [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію померлого [PERSON] у розмірі 218 926,72 грн, однак заборгованість по страховим виплатам до вказаного свідоцтва про право на спадщину не включена, у зв`язку з ненаданням відповідачем приватному нотаріусу необхідних відомостей. У зв`язку із зазначеним просить визнати за позивачем право власності на суму страхових виплат, що належали [PERSON] , але не були одержані ним за життя, за період з 14.02.2016 року по 22.11.2019 року включно, з урахуванням перерахунків таких виплат за цей період в порядку спадкування за законом у розмірі 179 667,00 грн. Стягнути з відповідача вказані страхові виплати та судові витрати у розмірі 7974,00 грн. Ухвалою суду від 23.06.2023 року у праві було замінено відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на\~Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у зв`язку з реорганізацією фонду шляхом його приєднання до Пенсійного фонду України. Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позовні вимоги не визнав у повному обсязі, та вказав, що [PERSON] з 01.12.2014 року по 13.02.2016, як внутрішньо переміщення особа отримував щомісячні страхові виплати у Слов`янському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. З 14.02.2016 нарахування та виплата страхових виплат припинено у зв`язку із закінченням терміну дії довідки внутрішньо переміщеної особи. Надалі [PERSON] з 14.02.2016 по день смерті [INFO] не набув статусу внутрішньої переміщеної особи та не звертався із заявою про продовження щомісячні страхові виплат до будь якого відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування. Щомісячні страхові виплати [PERSON] за спірний період не нараховувалися та не сплачувалися. [PERSON] помер [INFO] , тобто понад три роки від початку припинення виплати допомоги, а отже, позивач, як спадкоємець, не має права на спірні суми. Право на призначення та виплату щомісячної страхової суми згідно із ст.1219 ЦК України до складу спадщини не входить, тому вимоги спадкоємця [PERSON] є безпідставними, оскільки він не набув такого права. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] перебував на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Красний Луч Луганської області та отримував щомісячні страхові виплати, що визнається відповідачем та вбачається з відповіді управління виконавчої дирекції ФСС в Донецькій області № 01-04/15-1845 від 03.11.2020. [PERSON] доводилась дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.07.1965 та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.09.1996. [PERSON] помер [INFO] у м. Боково-Хрустальне Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.10.2020 року після смерті [PERSON] у виді недоотриманої пенсії у розмірі 218926,72 грн. УВДФСС в Донецькій області та УВДФСС в Луганській області надало відповіді № 01-04/15-1845 від 03.11.2020 та № 04-05-582 від 02.03.2023, в яких повідомило, що [PERSON] з моменту припинення виплат з заявою про їх поновлення не звертався, з 14.02.2016 щомісячна страхова виплата йому була припинена. Виплати не нараховувались та не виплачувались, тому відсутні суми, які належали потерпілому за життя. 10.04.2024 відповідачем на адресу суду було надано довідку про розрахований розмір щомісячних страхових виплат по [PERSON] за період з 14.02.2016 по 22.11.2019 року які складають 85 270,30 грн. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та у передбачений строк звернулася із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України). Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України дає підстави зробити висновок, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до\~Конституції України та основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»\~(далі - Закон № 1105-XIV), який з 01 січня 2015 року діє у редакції\~Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VII\~та має назву «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 21 Закону № 1105-ХІV (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого. Згідно зі\~статтею 28 Закону № 1105-XIV грошові суми, які згідно зі статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, є страховими виплатами. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) зазначено, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України». Тому, припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Подібні висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20). Згідно з частиною першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Отже, право на такі страхові виплати у спадкодавця зберігається і відповідно до\~статті 1227 ЦК України, ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець [PERSON] має право на отримання страхових виплат у порядку\~спадкування за законом. Враховуючи зазначені вище положення законів, суд вважає, що, оскільки, потерпілому [PERSON] страхові виплати були призначені все життєво, тому, останній мав право на нарахування та виплату страхових виплат незалежно від звернення до робочих груп Фонду про продовження виплат. [PERSON] за життя право на отримання страхових виплат не втратив, тому, позивач як спадкоємець, відповідно до положень\~статті 1227 ЦК України,\~має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просить визнати право власності та стягнути на свою користь страхові виплати [PERSON] за період з 14.02.2016 по 22.11.2019 у розмірі 179 667,00 грн, розрахунок сум страхових виплат наводить відповідно до довідки МОЗ України Серії 218 №АГ171236. Проте, до матеріалів справи вказану довідку не долучено, у суду відсутня можливість перевірити правильність та алгоритм розрахунку вказаних виплат. Представником відповідача було надано відомості про обліковані суми, які б підлягали виплаті спадкодавцю за період з 14.02.2016 по 22.11.2019 у розмірі 85 270,30 грн. Таким чином, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець відповідно до положень\~статті 1227 ЦК України,\~має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом, тому, вимоги позивача про визнання права власності на страхові виплати [PERSON] за період з 14.02.2016 по 22.11.2019 та стягнення їх на користь позивача підлягають частковому задоволенню у розмірі 85 270,30 грн. Відповідно до ч.1, 2 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. \~Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому\~статтею 270\~цього Кодексу. В уточненій позовній заяві представником позивача заявлено, що докази понесених витрат будуть надані в строк, визначений законодавством. Як передбачено частиною 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та з відповідача слід стягнути 381,68 грн. судового збору.

Outcome: partial