Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

В провадженні Тульчинського районного суд Вінницької області знаходилась цивільна справа за позовом\~\~ [PERSON] \~до\~ [PERSON] ,\~\~\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про визнання договорів дійсними, визнання права власності. Рішенням від 11.03.2024 позовні вимоги [PERSON] залишено без задоволення. 18.03.2024 представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , адвокат Мишковська Т.М., через систему "Електронний суд" звернулася в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить розподілити судові витрати за надання правничої допомоги та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 20000 грн., на користь [PERSON] 10000 грн. на правову допомогу. Заява мотивована тим, що при ухваленні рішення у справі 11.03.2024 дане питання не було вирішено. 04.04.2024 від представника позивача, адвоката Кравець В.А., до суду надійшла заява, в якій вона просить заяву адвоката Мишковської Т. про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду. Посилається на те, що представник відповідачів, адвокат Мишковська Т.В., до закінчення судових дебатів не надала доказів понесених судових витрат [PERSON] і [PERSON] , та не зробила заяви про надання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Також зазначила, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», так як є інвалідом І групи, а отже судові витрати, понесені відповідачем, в тому числі на професійну правничу допомогу, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та не підлягають стягненню з позивача. Окрім того, заявлений адвокатом Мишковською Т. розмір гонорару є завищеним, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час. Так, згідно опису виконаних робіт, адвокатом Мишковською Т. виконані роботи: ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подача клопотання про призначення експертизи та про виклик свідків, участь в судових засіданнях, підготовка та участь в судових дебатах. Однак справа розглядалась в спрощеному порядку, судові дебати не проводились. У клопотанні про виклик свідків адвокату Мишковській Т.М. судом відмовлено. Висновком експертизи підтверджено, що підпис виконано [PERSON] , а не іншою особою, як на те посилався [PERSON] . Зі [PERSON] договір уклався 11.03.2024, і в якості його представника адвокат Мишковська Т.М. була лише в одному засіданні. Крім того, заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу та докази на їх підтвердження представник відповідачів подала до суду 18.03.2024, хоча рішення ухвалено 11.03.2024 року, тобто більш як через 5 днів після ухвалення судового рішення. Також послалася на те, що представником відповідача не було подано попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник, адвокат Мишковська Т.М., в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від адвоката Мишковської Т.М. надійшла заява, в якій вона просить вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у її відсутність та відсутність відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Кравець В.А., в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. За змістом ч. 4\~ст. 270 ЦПК України\~неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. З огляду на викладене, суд вважав можливим провести розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у відсутність сторін по справі. У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. Вивчивши доводи представників сторін, викладені в письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, в тому числі, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України). За змістом ч. 3\~ст.\~270\~ЦПК\~України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом 10 днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч.1\~ст.\~133\~ЦПК\~України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Зі змісту ч.ч. 1-3\~ст. 134 ЦПК України\~вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ч.ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.\~141\~ЦПК\~України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. \~ \~ \~ \~Підсумовуючи можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. \~ \~ \~ Судом встановлено, що рішенням Тульчинського районного суд Вінницької області від 11.03.2024 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договорів дійсними, визнання права власності залишено без задоволення (а.с. 173-178 т. 3). На підтвердження понесених відповідачами [PERSON] [PERSON] витрат на правничу допомогу, надано копію ордеру серії АВ № 1052457 від 10.11.2022, виданого адвокатом Мишковською Т.М. на надання правової допомоги [PERSON] (а.с. 45 т. 2), копію ордера серії АВ № 1120951 від 11.03.2024, виданого адвокатом Мишковською Т.М. на надання правової допомоги [PERSON] (а.с. 168 т. 3). Крім того, до заяви про ухвалення додаткового рішення адвокатом Мишковською Т.М. додано копії договорів про надання правничої допомоги б/н від 04.11.2022, укладеного між адвокатами Мишковською Т.М., [PERSON] , [PERSON] та відповідачем [PERSON] , а також б/н від 11.03.2024, укладеного між адвокатами Мишковською Т.М., [PERSON] , [PERSON] та відповідачем [PERSON] , предметом яких є надання адвокатом правничої допомоги, а саме представництво інтересів клієнта, зокрема, в усіх судових органах з усіма правами, які надані законом відповідачеві, з питання супроводження справи 148/166/22 про визнання договорів дійсними, визнання права власності, а клієнт зобов`язується оплатити такі послуги. Згідно п. 4.1 даних договорів за надання послуги правової допомоги Клієнт сплачує Адвокатові плату у формі гонорару. Розмір плати, її сума, умови та порядок внесення визначаються в додатку №1 до цього договору. Розрахунки між сторонами проводяться в готівковій формі. Оплата гонорару не залежить від результату вирішення справи судом (а.с. 188, 189, 193, 194 т. 3). Відповідно до копії додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 04.11.2022 сторони домовилися, що розмір плати (гонорару) за надання правової допомоги складає 40000 грн., оплата здійснюється шляхом авансу у розмірі 20000 грн. (а.с. 190 т. 3). Згідно копії додатку №55/24 до договору про надання правничої допомоги від 11.03.2024 сторони домовилися, що розмір плати (гонорару) за надання правової допомоги складає 10000 грн., оплата здійснюється шляхом сплати повної суми під час підписання даного договору (а.с. 195 т. 3). З опису виконаних робіт по справі 148/166/22 адвокатом Мишковською Т.М. згідно договору про надання правничої допомоги б/н від 04.11.2022 та договору про надання правничої допомоги б/н від 11.03.2024 були виконані наступні роботи: 1) ознайомлення з матеріалами справи 148/166/22 (неодноразово); 2) підготовка та подача клопотання про призначення експертизи; 3) підготовка та подача клопотання про виклик свідків; 4) участь у судових засіданнях; 5) підготовка та участь в судових дебатах (а.с. 191 т. 3). На підтвердження\~здійснення відповідачем\~ [PERSON] \~витрат на\~правничу допомогу\~в сумі\~20\~000\~грн.\~адвокатом Мишковською\~Т.М.\~нанадано квитанцію\~до прибуткового\~касового ордеру\~від 04.11.2022на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 04.11.2022 (а.с. 191 т. 3). Здійснені відповідачем [PERSON] витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. підтверджуються квитанцію до прибуткового касового ордеру від 11.03.2024 (а.с. 192 т. 3). Вказані вище докази, на переконання суду, надано у визначений ч.8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденний строк після ухвалення рішення у справі 11.03.2024, оскільки вони подані через електронний суд разом з заявою про ухвалення додаткового рішення 18.03.2024, який є наступним робочим днем після закінчення вказаного строку 16.03.2024. Крім того, про їх подачу адвокатом Мишковською Т.М. заявлено до виходу суду до нарадчої кімнати (спрощене провадження), що зафіксовано звукозаписом судового засідання 11.03.2024. Тому доводи представника позивача про те, що представником відповідача вказаний строк пропущено та є підстави для залишення заяви без розгляду, безпідставні. Доводи представника позивача про те, що представником відповідачів не було надано орієнтовного розрахунку судових витрат суд відкидає, оскільки з матеріалів справи вбачається, що спочатку відповідач [PERSON] брав участь у справі самостійно та представника не мав, а представник вступила у справу, коли розгляд справи вже розпочався. Крім того, відмова у відшкодуванні витрат з підстав неподання стороною попереднього орієнтовного розрахунку суми судових витрат, відповідно до закону, є лише правом, а не обовязком суду. Так само не переконливі доводи представника позивача про те, що витрати на професійну правничу допомогу в даному випадку не можуть бути стягнуті з позивача, а підлягають компенсації за рахунок держави, оскільки її довіритель [PERSON] є інвалідом І групи, та звільнений від сплати від судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». За змістом ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Дійсно, позивач на підтвердження звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом надав копію пенсійного посвідченням № [NUMBER] серії [NUMBER] , згідно якого він є інвалідом І групи загального захворювання по зору (а.с.8 Т.1). Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Тож, при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, який в даній справі загалом склав 8369 грн. Судовий збір за вимоги майнового характеру, виходячи із ціни позову станом на 28.01.2022, склав 3407 грн.; а судовий збір пяти немайнових вимог (визнання договорів дійсними) склав 4962 грн (992,40х5). Отже, статтею 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати саме судового збору, а не витрат на професійну правничу допомогу. Однак витрати на професійну правничу допомогу не є судовим збором, у зв`язку з чим положення статті 5 ЗУ «Про судовий збір» не підлягають застосуванню при вирішенні питання розподілу судових витрат, понесених стороною на професійну правничу допомогу. На жоден інший закон, яким передбачено можливість звільнення позивача від сплати витрат на правничу допомогу, представник позивача не послалась. При цьому, нормами процесуального закону (п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України) чітко визначено, що інші судові витрати, до яких відносяться і витрати на правничяу допомогу, у разі відмови в позові, покладаються на позивача А тому суд доходить висновку, що судові витрати, понесені відповідачами [PERSON] \~та [PERSON] за надання їм правничої допомоги, підлягають стягненню з позивача, оскільки в його позові відмовлено. Разом з цим, визначаючи, чи є заявлений відповідачами розмір витрат на правову допомогу обгрунтованим, розумним та співмірним зі складністю справи, суд виходить з такого. \~ \~ \~ \~Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~статтею 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується\~складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час\~(стаття 30 Закону N 5076-VI). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). \~Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010 №37246/04). Отже не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату гонорару адвокату, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. \~ \~ \~ \~У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 .11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19), від 08.01.2024 у справі № 642/4993/17 (провадження №\~61-3789св23) зроблено висновки, що: «суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial