Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

В провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання за [PERSON] право на завершення приватизації та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,6024 га, кадастровий номер 0524955100:01:002:0848, для ведення особистого селянського господарств, що розташована в межах смт. Чернівці на території Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування даного позову зазначає, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,6024 га, кадастровий номер 0524955100:01:002:0848. [PERSON] не встигла завершити процедуру приватизації земельної ділянки, яка їй була виділена, а саме зареєструвати право власності на земельну ділянку. Звернувшись до приватного нотаріуса Могилів-Подільського нотаріального округу Вінницької області Павлюк Л.М. з питанням оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у зв`язку із тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Дані обставини стали причиною звернення до суду із даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючою суддею у справі призначено [PERSON] . Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 08.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче провадження. Ухвалою суду від 04.03.2024 задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування від приватного нотаріуса Павлюк Л.М. Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області копію спадкової справи №71779309. Підготовче засідання відкладено. На виконання вимог ухвали суду від 26.03.2024 приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Павлюк Л.М. подано витребувану ухвалою суду від 04.03.2024 копію спадкової справи №126/2023 (785/24-Вх.). Ухвалою суду від 05 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, натомість в матеріалах справи міститься заява (457/24-Вх. від 26.02.2024) про проведення розгляду справи у її відсутність. Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, натомість в матеріалах справи міститься заява (527/24-Вх. від 01.03.2024) про розгляд справи без участі представника селищної ради за наявними матеріалами, вирішення справи віднесено на розсуд суду. Згідно з вимогами ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно копії витягу з рішення Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області №436 12 чергової сесії 8 скликання від 14 липня 2021 року, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0,7500 га із земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності, що перебуває у її користуванні відповідно до раніше прийнятих рішень, яка розташована на території Чернівецької селищної ради в межах населеного пункту смт. Чернівці в межах КОАТУУ 0524955100:01:002 (а.с.14). Фізичною особою-підприємцем [PERSON] розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] (а.с.9-30). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2600244442022, датою державної реєстрації земельної ділянки є 23.02.2022 й присвоєно кадастровий номер 0524955100:01:002:0848, цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,6024 га (а.с.31). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками позивача [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). 31 жовтня 1987 року [PERSON] зареєструвала шлюб у Могилів-Подільському бюро ЗАГС у Вінницькій області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивач набула прізвище « [PERSON] ». [INFO] померла матір позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Чернівецькою селищною радою Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис №142 (а.с.7). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75289808 від 27.12.2023, заведено спадкову справу №71779309 на спадкодавця [PERSON] (а.с.34). В матеріалах спадкової справи №126/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] , міститься довідка, видана виконкомом Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області №7 від 02.01.2024 з якої вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцями усього її майна за законом залишилися дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зокрема, в матеріалах вищезазначеної спадкової справи міститься заява [PERSON] , [INFO] , від 05 січня 2024 року про відмову від прийняття спадщини з усіх передбачених законом підстав, в тому числі від обов`язкової частки в спадщині як пенсіонер за віком. Дана заява завірена старостою Березівського старостинського округу, Могилів-Подільського району Вінницької області [PERSON] . \~ \~ \~ \~Також матеріали спадкової справи містять заяву позивача [PERSON] від 04.01.2024 про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її матері [PERSON] . Разом з цим, приватним нотаріусом Могилів-Подільського нотаріального округу Вінницької області Павлюк Л.М. винесено постанову №4/02-31 від 22.01.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,6024 га у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності [PERSON] (а.с.36). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено приписами ст. 1217 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Верховного суду викладеній у справі № 554/1195/17 від 29 серпня 2019 року, Верховний Суд зазначив, оскільки спадкодавець розпочав процедуру приватизації, спадкоємець має право на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації земельної ділянки та одержання правовстановлюючих документів про право власності на неї. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, і збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. За змістом статті 1296 ЦК України, оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до частин 1,4 статті 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства. Згідно зі статтею 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право зареєструвати земельну ділянку. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Оскільки за життя [PERSON] розпочала приватизацію земельної ділянки кадастровий номер 0524955100:01:002:0848, а позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину, із урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає, що [PERSON] у визначений законом спосіб, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після [PERSON] , і таким чином набула право на оформлення права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері. Суд, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Outcome: approved