Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

У березні 2024 року адвокат Лавренчук Олександр Володимирович звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати укладений між сторонами шлюб. Обґрунтовуючи позов представник позивача зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність в сім`ї взаєморозуміння та спільних інтересів. Сторони проживають окремо, відносин не підтримують, шлюб існує формально, тому збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача. Судові витрати у справі, які складаються з судового збору в сумі 1211,20 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, представник позивача просив покласти на відповідача. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, в заяві від 15.04.2024 представник позивача адвокат Лавренчук О.В. просив розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а також надав суду докази пронесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Належним чином повідомлений (рекомендоване повідомлення № 06 002 570 318 77) відповідач в судове засідання не з`явився, правом подати відзив на позов не скористався. Враховуючи положення статті 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося (частина друга статті 247 ЦПК). Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. За матеріалами справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2016 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 09.02.2024 Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №927). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] від 11.05.2017 та серії [NUMBER] від 19.07.2018 відповідно). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а також, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина третя статті 109 СК України, стаття 112 СК України). У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 надане роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, відсутність мотивованих заперечень від відповідача, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів примирення. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до вимог частини першої статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вимоги позивача про розірвання шлюбу задоволені повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. Окрім цього, враховуючи відсутність заперечень зі сторони відповідача, відповідно до вимог статей 133,137 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень, розмір яких підтверджений відповідними доказами.

Outcome: approved