Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

I. Короткий виклад обставин справи. 12.12.2023 [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті котрого відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого входить, зокрема, транспортний засіб. За життя чоловік заповіту не складав, однак єдиним спадкоємцем за законом після його смерті є [PERSON] 02.11.2023 позивачка звернулася до Козівської державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка у зв`язку із пропуском строку й рекомендовано звернутися до суду. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як впродовж 2023 року хворіла й перебувала на лікування в медичному закладі. Тож просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини. ІІ. Позиція учасників справи. У судовому засіданні представниця [PERSON] [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила такі задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Козівської селищної ради Тернопільської області С. Добалюк в судове засідання не з`явилася, однак 29.01.2024 подав клопотання, відповідно до якого просить здійснювати розгляд справи у його відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 14.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 21.02.2024 закрито підготовче провадження й справу призначено до судового розгляду по суті. Суд розглядає справу у загальному порядку, оскільки підстави для заочного розгляду справи відсутні. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дойшов до наступного. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів ( ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як видно із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.01.2023 Козівським відділом державної реєстрації атів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 22 /а. с. 4/. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.05.1991, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » /а. с. 6/. Згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Козівської селищної ради Тернопільської області № 953/3-16 від 11.12.2023, на момент смерті [PERSON] , з останнім у житловому будинку була зареєстрована [PERSON] /а. с. 13/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої Бережанською державною нотаріальною конторою 19.12.2023 № 75197940, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася /а. с. 26/. Як видно з витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданого Бережанською державною нотаріальною конторою 02.11.2023 № 74590908, спадкодавцем [PERSON] за життя не складено ні заповіту, ні спадкового договору /а. с. 8/. \~ З постанови державного нотаріуса Козівської державної нотаріальної контори Гетьмана І. М. від 02.11.2023 № 163/01-16 видно, що позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за поновленням якого їй рекомендовано було звернутися до суду /а. с. 9/. Згідно з довідки сімейного лікаря [PERSON] Центру первинної медико-санітарної допомоги Козівської селищної ради № 16 від 13.11.2023 та копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 04953 Тернопільської обласної клінічної лікарні від 07.04.2023 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікування в КНП «ТОКЛ`ТОР з 28.03.2023 по 07.04.2023, з 17.03.2023 по 24.03.2023, з 08.04.2023 по 17.04.2023, 18.04.2023 по 28.04.2023 /а. с. 11, 41/. \~ В свою чергу, позивачка бажає прийняти спадщину та отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, однак після смерті чоловіка у шестимісячний строк не звернулася вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була змушена звернутися до суду із даним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. V. Застосоване судом законодавство. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, проте, закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3\~ст. 1272 ЦК України\~визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Згідно з Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 11 червня 2018 року по справі № 479/713/17. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз`яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Проте необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 3 п. 24 вищезгаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. VI. Висновки суду за результатами розгляду даної справи. Відповідно до статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд доходить висновку, що зазначені позивачкою у позовній заяві обставини зумовили істотні труднощі щодо вчинення дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] і визначає [PERSON] додатковий строк терміном три місяці, який буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України). VII. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає, що у зв`язку з тим, що вимог про розподіл судових витрат позивачкою заявлено не було, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved