Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Представник ТзОВ «Фінансова компанія Еліт Фінанс»\~ 17.01.2024 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.12.2019 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту 501214164 відповідно до умов, якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 77 081,82 грн., строк кредиту 42 місяці, на споживчі потреби з відсотковою ставкою 17,99% річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 77 081,82 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 20.12.2021 загальний розмір заборгованості становить 114 600,68 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 68 658,41 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 45 942,27 грн. \~ 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТзОВ «Фінансова компанія Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав та вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором 501214164 від 06.12.2019 року. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 20.12.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 114 600,68 грн. На підставі наведених обставин, представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 114 600,68 грн, а також судові витрати та витрати на правову допомогу у розмірі 7100 грн.. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача скористалася правом подання відзиву на позов, в якому позовні вимоги не визнала, зазначає, що відповідач не має власного примірника оригіналу кредитного договору з додатками, не підписував електронним цифровим підписом і не отримував примірника оригінала підписаного первісним кредитором. Дійсні правовідносини сторін можна встановити тільки з оригіналу кредитного договору та інших документів щодо його виконання, а паперові копії є недостовірними, виготовлені і надані зацікавленою особою-позивачем, без оригіналів, яких не існує. Відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки: позивачем не доведено факт укладання договору з відповідачем та його істотних умов, єдиним доказом чого може бути оригінал примірнику такого договору в електронній формі з усіма реквізитами, у тому числі підписами Сторін, згідно зі ст. 100 ЦПК України та ч. 1 ст. 5, абз. 1 ч. 1 ст. 7 та ч. 4 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", який дозволить перевірити наявність електронних цифрових підписів обох сторін договору у дату його укладання, щоб встановити достовірний незмінний зміст підписаного сторонами Договору і застосувати його умови до правовідносин Сторін\~\~ при прийнятті Судом рішення; позивачем не надано доказів надання відповідачу його примірнику оригіналу договору ні під час, ні після його укладення, у редакції, яка б забезпечувала його цілісність та незмінність. Отже, відповідач не може бути зобов`язаний виконувати умови, з якими він не був фактично ознайомлений, і такий правочин згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 2, 6 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» не є підставою виникнення обов`язків у відповідача як споживача кредитних послуг; позивачем не доведено факту видачі кредиту та розміру заборгованості загального та по її складовим (основному боргу, відсоткам, комісії, неустойці, які не були погоджені у письмовій формі). Надані позивачем паперові копії електронного документа без електронних цифрових підписів обох сторін у дату їх підписання не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому що ні суд, ні відповідач не може перевірити її достовірність та незмінність змісту, що згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України має наслідком відхилення цього електронного доказу. Розрахунок заборгованості, який наданий Суду Позивачем, не є доказом наявності заборгованості, оскільки не належить до засобів доказування, передбачених ст. 76 ЦПК України, і не є первинним бухгалтерським документом. Сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. А жодного доказу видачі кредиту на рахунок відповідача та доказів існування заборгованості у заявленому розмірі позивачем не подано. Не надано позивачем доказів (платіжного доручення на переказ грошових коштів) відповідачу у зазначеному позивачем розмірі суми кредиту 77081,82 грн. і саме за договором про надання кредиту № 501214164 від 06.12.2019, з повними реквізитами отримувача та доказом фактичного перерахунку коштів з банківського рахунку саме від кредитора. Якщо застосовувати до правовідносин сторін умови кредитного договору та графіку платежів, копії яких надав позивач, то строк кредитування визначений сторонами становить 42 місяці, процентна ставка 80,72 % реальна річна, сума процентів за весь період договору 27354,97 грн., до сплати всього: 77081,82 грн. тіло кредиту. Відповідачем не погоджувалось жодного продовження визначеного строку кредитування чи інших його умов. Відповідач не погоджував, що за кожен день прострочення поза межами строку кредитування будуть нараховуватись відсотки, підвищені відсотки чи неустойка, і не погоджував продовження нарахування процентів понад строк зазначений у Графіку платежів та комісій. Позивачем не надано суду копію повідомлення про відступлення права вимоги, як і жодних доказів його отримання відповідачем, як і доказів його відправлення відповідачу суду не надано. З наведених підстав, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання 28.02.2024 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Також представник на електронну адресу суду надіслав відповідь на відзив в якому звертає увагу суду на виписку по рахунку відповідача, з яких можна зробити висновок, що відповідач виконував платежі по кредитному договору. Щодо ненадання ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» доказів отримання примірнику кредитного договору, звертають увагу суду, що в додатках, які були направлені до суду міститься підпис відповідача, що свідчить про отримання відповідачем інформації та умов кредитного договору. Щодо тверджень відповідача про не згоду з розрахунком заборгованості по кредитному договору, то до позовної заяву було долучено виписку по рахунку відповідача, що являється належним доказом факту видачі коштів та заборгованості відповідача. Щодо незгоди відповідачів із сумою заборгованості, звертають увагу, що власного розрахунку заборгованості відповідач не надає. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 28.02.2024 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник відповідача адвокат Пономарчук О.Л. подала до суду ряд клопотань, зокрема: - про призначення по справі судової комп`ютерно-технічної експертизи для дослідження цифрового файла - електронного доказу, оскільки відповідач заперечує проти позову у тому числі через те, що кредитний договір не був укладений у формі електронного документа, та відсутній підпис обома сторонами; - про перевірку судом оригіналів електронних доказів та виключення копій з числа доказів у справі на підставі ст..100 ЦПК України, оскільки вважають, що надані позивачем прості незахищені pdf файли і не є «оригіналами» кредитного договору, оскільки не підписані жодною зі сторін і зберігаються не у формі, що унеможливлює зміну змісту; - про витребування доказів по справі, а саме - оригіналу кредитного договору про надання кредиту № 501214164 укладеного 06.12.2019 року з позичальником [PERSON] з усіма додатками і додатковими угодами до нього. Оскільки позивач заявляє, що договір укладений в електронній формі надати на диску DVD-R з підписами обох сторін у дату укладення. 2. докази фактичного підписання та надання позичальнику [PERSON] примірників підписаних договору про надання кредиту № 501214164 укладеного 06.12.2019 року, додатків та додаткових угод до нього у дату їх укладання. 3. оригінал заявки на видачу кредиту за вищевказаним кредитним договором від позичальника [PERSON] . 4. докази ознайомлення позичальника [PERSON] з іншими документами по цим кредитним правовідносинам до моменту укладення договору під підпис. 5. Оригінал первинного бухгалтерського документа щодо фактичного перерахунку грошових коштів позичальнику [PERSON] від кредитора по вищевказаному договору про надання кредиту № 501214164 укладеного 06.12.2019 року, із зазначенням повних реквізитів отримувача. 6. оригінал виписки з банківського рахунку кредитора за дату договору про надання кредиту № 501214164 укладеного 06.12.2019 року щодо фактичного перерахунку грошових коштів від кредитора позичальнику [PERSON] по договору про надання кредиту № 501214164 укладеного 06.12.2019 року; - про витребування у позивача в оригіналах для долучення до матеріалів справи та огляду у судовому засіданні наступні докази: 1.акцепту пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії; 2.оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії; 3.паспорту споживчого кредиту; 4.графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредит;. 5. договору факторингу повний текст, акт приймання-передачі права вимоги та приймання-передачі кредитної справи, фактичної оплати за вказаним договором, якщо право вимоги було набуте від іншого кредитора; 6.витягу з додатку до договору факторингу - реєстру боржників; 7. Виписки по рахунку відповідача; 8. розрахунку заборгованості; - про відмову позивачу у стягненні витрат на правову допомогу з підстав відмови у задоволенні позову; - про застосування спливу строків позовної давності, оскільки позовна заява позивача подана більш ніж через три роки після дати укладання кредитного договору та спливу строку кредитування, вказаних у наданій позивачем копії кредитного договору та графіку платежів. На підставі зазначених обставин справи представник відповідача просила суд розгляд заявлених клопотань проводити без участі відповідача та представника, у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Судом встановлено, що 06.12.2019 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту №501214164,\~ обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит 77 081,82 грн. Процентна ставка за встановлена фіксована у розмірі 17,99%, строк кредиту 42 міс. (а.с.5). Під час укладення вищевказаного кредитного договору №501214164, відповідачем [PERSON] власноручно підписано Паспорт споживчого кредиту, який надається АТ «Альфа-Банк», в якому викладені погоджені сторонами умови, на яких АТ «Альфа-Банк» надає відповідачу [PERSON] грошові кошти у кредит, а також Додаток №1 до Угоди про надання кредиту, яким є Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх сукупних послуг (а.с.5-9). За змістом частини 2 статті 638 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 1 статті 627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. На підставі статті 640ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами, зокрема підписом [PERSON] власноручно. Крім того, за поданою позивачем випискою по рахунку з кредитною карткою за період з 06.12.2019 по 20.12.2021 підтверджується отримання кредитних коштів відповідачем та наявність заборгованості за кредитним договором (а.с.17-31). 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав та вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором 501214164 від 06.12.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.\~ Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» отримало право вимоги до та [PERSON] згідно зазначеного укладеного договору факторингу, оскільки відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань станом, на 20.12.2021 року утворилася заборгованість за кредитним договором №501214164 від 06.12.2019 року, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 114 600,68 грн., та складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 68 658,41 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 18 918,96грн., заборгованість по комісії в розмірі 27 023,31 грн. (а.с.32). Щодо заявленої представником відповідача заяви про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно ст.ст.256,257ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.260 цього ж кодексу позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності, за правилами ст. 261 Цивільного кодексу, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Статтею 267ЦК України встановлено, що особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.\~ Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як зазначалося 06.12.2019 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] було укладено угоду про надання кредиту №501214164, строк дії договору 42 місяці, з чого слідує, що кінцевий термін повернення кредиту 06.06.2023. Відтак, за наведених умов перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, а саме з 06.06.2023 та триває 3 роки. Позивач звернувся до суду із позовом 17.01.2024. Таким чином, на час подання до суду позову за позовними вимогами позовна давність не сплинула. Щодо заявлених представником відповідача заяв про призначення по справі судової комп`ютерно-технічної експертизи для дослідження цифрового файла - електронного доказу, оскільки відповідач заперечує проти позову у тому числі через те, що кредитний договір не був укладений у формі електронного документа, та відсутній підпис обома сторонами, про перевірку судом оригіналів електронних доказів та виключення копій з числа доказів у справі, суд зазначає наступне. Як було встановлено та зазначено вище 06.12.2019 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту №501214164,\~ обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит 77 081,82 грн. Процентна ставка за встановлена фіксована у розмірі 17,99%, строк кредиту 42 міс. (а.с.5). Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами, зокрема підписом [PERSON] власноручно. Як вбачається із розрахунку заборгованості, поданого позивачем, відповідач [PERSON] \~ частково сплачувала заборгованість на погашення кредиту (а.с.32). Стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Досліджені судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання [PERSON] кредитних коштів, а також неналежне виконання нею умов договору. Розрахунок заборгованості та виписки по рахунку підтверджують існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві. Крім того, суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 357/12292/16-ц, в якій зазначено, що не оспорювання кредитного договору, часткове його виконання, відповідно до ст.204 ЦК України свідчить про правомірність цього правочину. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття умов цього договору. З врахуванням того що, судом встановлено отримання відповідачем кредитних коштів та часткової оплати по кредиту, суд сприймає доводи представника відповідача щодо не укладення кредитного договору такими, що спрямовані на затягування розгляду справи, а відтак вищезазначені клопотання представника відповідача не підлягають до задоволення. Тому, виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин виникнення зобов`язальних відносин між сторонами, а також неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд вважає, що позивач наділений правом вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Таким чином із відповідача [PERSON] підлягає до стягнення у користь позивача заборгованість за кредитним договором №501214164 від 06.12.2019 року, у розмірі - 114 600,68 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 68 658,41 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 18 918,96грн., заборгованість по комісії в розмірі 27 023,31 грн.\~ Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп., відповідно до Закону України «Про судовий збір"». Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 3028 грн. 00 коп. Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4,ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Частиною 8 вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження отриманих правничих послуг позивач надав: копію договору про надання юридичних послуг від 02.10.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та ТОВ «Перший інвестиційний клуб», копію додаткового договору № 2 до договору №02/10-23, який укладений 03.01.2024, за змістом якого сторони погодили, що сума витрат, за надання послуг по справі за позовом до [PERSON] становить 7100 грн., копію акт №2 приймання-передачі виконаних робіт від 03.01.2024 щодо передачі-прийняття юридичних послуг на суму 7100 грн., а також копія платіжної інструкції від 04.01.2024 про перерахування ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь ТОВ «Перший інвестиційний клуб» 7100 грн., як оплату по договору про надання юридичних послуг (а.с.34-37). Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує обсяг матеріалів справи, складність, обсяг та характер наданої допомоги, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у заявленому\~ розмірі в сумі 7100,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved