Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

22 жовтня 2021 року представник позивача адвокат Кострикін О.І. звернувся до суду з позовом в інтересах позивачів, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між дружиною та чоловіком; встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як між онукою та дідом; визнати за [PERSON] , [PERSON] право власності за кожним на 1/4 частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого по [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 0,25 га, виділеної для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташованої по [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 8,30 га, 4823380400:01:000:0113, 4823380400:01:000:0094, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також розташована на території Білозірської сільської ради Миколаївського (раніше Вітовського) району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] , за правом представлення; визнати за [PERSON] право власності на частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого по [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 0,25 га, виділеної для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташованої по [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 8,30 га, 4823380400:01:000:0113, 4823380400:01:000:0094, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також розташована на території Білозірської сільської ради Миколаївського (раніше Вітовського) району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , який фактично успадкував вказане майно після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 8,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білозерської (колишня назва Бармашівської) сільської ради Миколаївського (раніше Вітовського, колишня назва Жовтневого) Миколаївської області. Спадщину прийняли його онуки позивачі [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями за правом представлення, оскільки їх батько син спадкодавця [PERSON] помер [INFO] , тобто до відкриття спадщини. Крім цього, спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Останній фактично спадщину прийняв шляхом подачі заяви до державної нотаріальної контори, але не встиг оформити, в зв`язку зі смертю. Після його смерті фактично спадщину прийняла його дружина [PERSON] . При зверненні до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, позивачам було відмовлено, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії МК 04232 від 30 серпня 1994 року, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] виданий на ім`я « [PERSON] », в свою чергу ім`я та по батькові власника виправлено на « [PERSON] ». Крім цього, існує розбіжність у написанні прізвища спадкодавця [PERSON] з прізвищем його сина [PERSON] та відповідно з його дітьми та онуками померлого [PERSON] та [PERSON] . До того ж, існує необхідність у встановленні факту родинних відносин між померлим сином спадкодавця [PERSON] та його дружиною [PERSON] . Нині захист їх спадкових прав можливий лише шляхом встановлення факту родинних відносин, а також визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом в судовому порядку. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач Білозірська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, причини суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Третя особа - Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала листа з проханням розглядати справу без участі представника контори. Рішення прийняти на розсуд суду. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження про що постановлена відповідна ухвала 27 жовтня 2021 року. 14 лютого 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть виданого Бармашівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 14 травня 2003 року, серії [NUMBER] . Актовий запис про смерть від 14 травня 2003 року № 15 (а.с. 160). Після її смерті відкрилася спадщина. Дослідивши спадкову справу заведену Жовтневою державною нотаріальною контрою Миколаївської області після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , № 93/2004 судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини звернувся лише її син [PERSON] . Останньому 31 березня 2004 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 2-187 після смерті [PERSON] на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 8,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. яка розташована на території Білозерської (колишня назва Бармашівської) сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Крім цього, державний акт на право приватної власності на землю серії МК № 04232 площею 0,25 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, що розташована на території с. Бармашове Бармашівської сільської ради, виданий Бармашівською сільською Радою народних депутатів 30 серпня 1994 року на підставі рішення ХІІ сесії 21 скликання Бармашівської сільської Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] (т. 1 а.с. 29). [PERSON] помер [INFO] , про що Бармашівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області зроблено актовий запис за № 15, відповідно до свідоцтва про смерть повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області 03 серпня 2007 року, серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 20). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Бармашівської сільської Ради від 19 грудня 1996 року № 39. 20 лютого 2008 року виконкомом Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області видано дублікат свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29 липня 1997 року, серії [NUMBER] , замість втраченого (т. 1 а.с.24, 25); земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування індивідуального будинку, виділену [PERSON] на підставі рішення ХІІ сесії 21 скликання Бармашівської сільської Ради народних депутатів, яку фактично успадкував після смерті матері (т. 1 а.с. 29); земельної ділянки площею 8,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Жовтневою райдержадміністрацією 21 вересня 2005 року, серії ЯА № 071115 (т. 1 а.с. 31). Факт належності вказаної земельної ділянки спадкодавцю також підтверджується довідкою Відділу у Вітовському районі Головного управління Держгерокадастру у Миколаївській області від 28 вересня 2020 року № 427/109-20 (т. 1 а.с. 30). На підставі рішення V позачергової сесії сьомого скликання Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 19 лютого 2016 року за № 1 було перейменовано вулиці у тому числі [ADDRESS] (т. 1 а.с. 34). З огляду на довідку видану Первомайською селищною радою Миколаївського району Миколаївської області від 09 листопада 2021 року № 458 на день смерті з [PERSON] , померлим [INFO] ніхто не був зареєстрований та не проживав (т. 1 а.с. 73). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його сини: [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження виданого мовою оригіналу від 21 серпня 1962 року, серії [NUMBER] , в якому в графі батько вказаний « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] » (т. 1 а.с. 122), [PERSON] , свідоцтво про народження виданого мовою оригіналу від 04 квітня 1966 року, серії [NUMBER] , в якому в графі батько вказаний « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] » (т. 1 а.с. 135) та його дружина від другого шлюбу [PERSON] , відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 17 серпня 1996 року Бармашівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (т. 1 а.с. 133), актовий запис про народження від 04 квітня 1966 року № 18, зроблений Бармашівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (т. 1 а.с. 164). Спадкодавець перебував у шлюбі (російською) з [PERSON] , актовий запис про шлюб від 22 серпня 1961 року № 24, зроблений виконавчим комітетом Плющівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (т. 1 а.с.174). Дружина від першого шлюбу [PERSON] померла [INFO] про що Бармашівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області складено актовий запис про смерть від 19 грудня 1994 року № 37 (т. 1 а.с. 162). Син [PERSON] помер [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть від 01 липня 2002 року, серії [NUMBER] (т. 1 а.ч. 21), тобто ще до смерті спадкодавця [PERSON] . З огляду на довідку видану Первомайською селищною радою Миколаївського району Миколаївської області від 04 листопада 2021 року № 457 разом з [PERSON] на день його смерті разом були зареєстровані та проживали: дружина - [PERSON] , діти: [PERSON] , [PERSON] , а також теща [PERSON] (т. 1 а.с. 72). Таким чином спадкоємцями за правом представлення є його діти: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане Бармашівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області від 10 березня 1990 року, серії [NUMBER] (а.с. 16) та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане Бармашівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області від 15 травня 1998 року, серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 17) та дружина [PERSON] , свідоцтво про укладення шлюбу видане 24 вересня 1988 року, Бармашівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 201) (актовий запис про шлюб від 24 вересня 1988 року № 8, зроблений Бармашівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (т. 1 а.с. 161). Оглянувши спадкову справу заведену Жовтневою нотаріальною конторою Миколаївської області № 77/2003 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини звернулися лише його діти: [PERSON] та [PERSON] . В свою чергу його дружина та мати [PERSON] та [PERSON] [PERSON] вказала, що не претендує на видачу свідоцтва про право власності на частину спадкового майна. Нотаріусом спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] 20 березня 2003 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-253 у вигляді земельної ділянки площею 6.11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, а також грошових вкладів (т. 1 а.с.199- 210) Дослідивши спадкову справу заведену Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області № 379/2007 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] судом встановлено, що до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулися син [PERSON] . В свою чергу дружина померлого [PERSON] (т. 1 а.с. 133) звернулася з заявами, в яких вказала, що спадщину за законом у встановлений законом строк вона не приймала, до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звертатися не буде, претензій, що свідоцтво про право на спадщину було видано іншому або іншим спадкоємцям померлого, вона не має. Крім цього, вказала, що на видачу свідоцтва про право на частку в спільному майна подружжя не претендує, оскільки спадкове майно є особистою власністю спадкодавця (т. 1 а.с. 130-131). Постановою нотаріуса від 04 березня 2020 року [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії МК 04232 від 30 серпня 1994 року, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] виданий на ім`я « [PERSON] », в свою чергу ім`я та по батькові власника виправлено на « [PERSON] » (т. 1 а.с. 115- 144). Інший спадкоємець який звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 13 жовтня 2014 року Бармашівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 19). На день його смерті разом із ним проживала без реєстрації лише його дружина [PERSON] , відповідно до довідки виданої 04 листопада 2021 року за № 455 Первомайською селищною радою Миколаївського району Миколаївської області (т. 1 а.с. 71). Остання проводила його поховання, вказане підтверджується довідкою виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 13 жовтня 2014 року №873 (т. 1 а.с. 23). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого 13 серпня 1983 року міськвідділом ДРАЦС Дніпропетровської області, серії [NUMBER] мовою оригіналу « [PERSON] » уклав шлюб з « [PERSON] » [INFO] , актовий запис № 566. Нареченою змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (т. 1 а.с. 22). Дослідивши спадкову справу заведену Жовтневою державною нотаріальною конторою 14 лютого 2015 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] № 29/2015 судом встановлено, що до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Водночас, їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії МК 04232 від 30 серпня 1994 року, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] виданий на ім`я « [PERSON] », в свою чергу ім`я та по батькові власника виправлено на « [PERSON] » (т. 1 а.с 77-111). Тобто єдиною спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка є позивач [PERSON] . Крім цього, як на підставу звернення до суду з позовом представник позивача посилається на розбіжності у написанні прізвищ спадкодавців та спадкоємців при перекладі з російської « [PERSON] » на українську мову « [PERSON] ». В зв`язку з чим виникла необхідність у встановлені фактів родинних відносин. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті\~7\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31\~березня 1995\~року (із\~змінами,\~внесеними згідно\~з Постановою\~Пленуму Верховного\~Суду України\~№ 15\~від 25\~травня 1998\~року)\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~зазначено,\~що суд\~вправі розглядати\~справи про\~встановлення родинних\~відносин,\~коли цей\~факт безпосередньо\~породжує юридичні\~наслідки,\~наприклад,\~якщо підтвердження\~такого факту\~необхідне заявникові\~для одержання\~в органах,\~що вчиняють\~нотаріальні дії,\~свідоцтва про\~право на\~спадщину,\~для оформлення\~права на\~пенсію в\~зв`язку із\~втратою годувальника. Як на доказ посилається на висновок експерта Українського бюро лінгвістичних експертиз від 11 грудня 2019 року № 056/1270-а, з огляду на який під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах прізвищ трапляються випадки сплутування літер и/і в основах. З урахуванням вказаного прізвище [PERSON] (паспорт, запис [PERSON] ; свідоцтво про смерть [PERSON] ) та [PERSON] (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі; довідка видана Білозірською сільською радою Вітовського району Миколаївської області, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними (т. 1 а.с. 33). Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] як між онуками та дідом, а також між [PERSON] та [PERSON] як між дружиною та чоловіком, для позивачів має юридичне значення, для оформлення позивачем в нотаріальному порядку спадщини. Враховуючи викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що факт\~того,\~що [PERSON] ,\~ [PERSON] є\~онуками [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,\~підтверджується дослідженими\~в судовому\~засіданні доказами\~в їх\~сукупності,\~атому заявлені вимоги щодо встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього,\~суд вважає\~доведеним факт\~того,\~що [PERSON] \~є дружиною\~померлого [INFO] [PERSON] ,\~підтверджується дослідженими\~в судовому\~засіданні доказами\~в їх\~сукупності,\~атому заявлені вимоги щодо встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на довідку видану 22 грудня 2023 року Первомайською селищною радою Миколаївської області № 2002 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в наслідок бойових дій був частково пошкоджений (т. 2 а.с. 5). Також, відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини ходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1266 ЦК України встановлено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Судом встановлено, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє невизнане та оспорюване право, крім його захисту в судовому порядку. Враховуючи, що, спадкоємці, що мають право на обов`язкову частину відсутні, та право позивачів на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з обставин, про які вказано вище, тому на підставі ст. ст. 1218, 1220, 1223, 1266 ЦК України, суд визнає заявлені позовні вимоги, такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved