Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» (далі ТОВ «НіжинТеплоМережі», позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] (далі відповідач) заборгованість за теплову енергію за період з 01.10.2020 по 30.06.2023, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , в сумі 39 395 грн 59 коп. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач належним чином не виконує обов`язки по оплаті послуг, які надаються. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , є споживачем послуг, що надаються товариством. Станом на 30.06.2023 у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 39 395 грн 59 коп. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито проваження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 29.08.2023 відповідач [PERSON] надіслала заперечення в якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що у квітні 2011 року вона вселилася у кв. [ADDRESS] . Квартира була у не задовільному стані, потребувала ремонту. На час вселення у квартиру теплопостачання було від`єднано через не здійснення оплати за послуги попередніми мешканцями, при цьому документального підтвердження відключення квартири від централізованого теплопостачання у неї не було, тому 22.08.2011 вона звернулася до позивача з заявою про від`єднання квартири від теплопостачання, зазначила, що буде використовувати автономне опалення, заборгованості перед позивачем не має, договір не укладала та не підписувала. У подальшому вказану квартиру вона приватизувала та одержала свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.08.2011. У вересні 2011 року квартиру обладнано індивідуальним електричним опаленням, що підтверджується актом від 21.03.2012, складеним представником балансоутримувача будинку КП «Служби Єдиного Замовника» [PERSON] та начальником дільниці №4 ТОВ «НіжинТеплоМережі» [PERSON] . Договір з позивачем вона не укладала, правовідносини між позивачем і відповідачем не виникали, доказів їх виникнення позивачем не надано. Доказів постачання кількості наданих послуг позивачем та що відповідач є споживачами не надано також. Стверджує, що квартира [ADDRESS] не була підключена до тепломережі, тому заборгованість виникнути не могла, створена штучно. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 27.09.2023 від представника відповідача - адвоката Куровського В.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки на момент звернення позивача до суду з позовними вимогами до [PERSON] , Господарським судом Чернігівської області порушена справа № 927/184/13-г про банкрутство ТОВ «НіжинТеплоМережі», у межах якої відповідно до\~ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства має відбуватися розгляд усіх майнових спорів за участю цього боржника, тобто позов про стягнення з [PERSON] заборгованості підлягає розгляду у порядку господарського судочинства. 21.11.2023 від представника позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення в яких зазначає, що підстави для закриття провадження у справі, передбачені п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, відсутні, оскільки Товариство не визнано банкрутом, позовні вимоги просила задовольнити. 11.12.2023 від представника відповідача адвоката Куровського В.В. надійшло клопотання/заява в якій останній зазначив, що посилання представника позивача на те, що ТОВ «НіжинТеплоМережі» не визнано банкрутом, а тому воно не підпадає під дію приписів ст.9 КУ з процедур банкрутства є хибним, оскільки не узгоджується з установленою ВП ВС практикою щодо визначення підсудності справ за участю особи, відносно якої існує судове провадження у справі про її банкрутство. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіславши 29.02.2024 заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] , у судове засідання повторно не з`явилася. Від представника відповідача - адвоката Куровського В.В. 04.04.2024 надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та представника, позовні вимоги не визнають, з підстав зазначених у запереченнях та просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. Суд дослідивши докази по справі та доводи сторін, приходить до наступних висновків. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст.68 ЖК України. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до пп.1 п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до ст.ст.150, 156, 162 ЖК України, власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, дата формування: 17.07.2023, номер інформаційної довідки 339378334, власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.4).\~\~\~\~ Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] є [ADDRESS] . Положеннями ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідач [PERSON] є споживачем комунальних послуг, які надаються ТОВ «НіжинТеплоМережі» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] . Згідно листа-розрахунку, наданого позивачем, [PERSON] має заборгованість за надані послуги за період з 01.10.2020 по 30.06.2023 в сумі\~39 395 грн 59 коп (а.с.86). Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначила, що є власником квартири в [ADDRESS] , але договір з позивачем про надання послуг з централізованого теплопостачання відповідач не укладала, заяву про переоформлення на неї особового рахунку позивачу не подавала, оскільки централізоване теплопостачання до квартири відповідача не здійснювалось і не здійснюється до цього часу протягом всього періоду відсутнє фактичне користування послугами позивача. На підтвердження зазначено додано заяву [PERSON] від 22.08.2011 до ТОВ «НіжинТеплоМережі» про від`єднання її квартири від теплопостачання, оскільки вона є пенсіонером і у неї відсутня можливість оплачувати рахунки тепломережі. Одночасно повідомляла про те, що вона буде використовувати альтернативне опалення, заборгованості перед ТОВ «НіжинТеплоМережі» вона не має, договір не підписувала (а.с.16). Відповідачем надано договір на виконання робіт №28 від 05.09.2011, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] , виконавець зобов`язався виконати наступні роботи: провести монтаж та укладку теплої підлоги (теплового кабелю), монтаж терморегулятора системи, виконати цементну заливку підлоги за адресою: [ADDRESS] . Акт від 25.09.2011 приймання-передачі виконаних робіт до договору №28 від 05.09.2011 згідно якого сторони договору засвідчили факт виконання та приймання вказаних робіт за договором №28 від 05.09.2011 (а.с.17-19). Відповідно до копі акту від 21.03.2012 на предмет обстеження внутрішньо будинкової системи квартири в [ADDRESS] , складеного в присутності представника балансоутримувача КП «СЄЗ», начальника дільниці №4 ТОВ «НТМ», власника квартири [PERSON] , обстеженням даної квартири встановлено, що опалювальні прилади демонтовані, стояки замуровані в стінах поліпропіленовими трубами (а.с.20). Доводи відповідача про відключення належної їй квартири від мереж централізованого опалення і неспоживання нею послуг ТОВ «НіжинТеплоМережі», що, відповідно, виключає обовязок оплати та наявності заборгованості перед позивачем, є необґрунтованими та такими, що суперечать нормам діючого законодавства. Так, питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 № 1268), та «Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 (із змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06.11. 2007 № 169, який набув чинності з 09.12.2007), який діяв до 26.07.2019. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 із змінами (далі - Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (п. 24- 25). Згідно з п. 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до\~Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Отже, відключення від мереж централізованого теплопостачання окремих квартир (після 09.12.2007), а також відключення будинків без урахування оптимізованої схеми теплопостачання є порушенням вимог чинного законодавства. Згідно з вимогами відповідних будівельних норм при проектуванні будинку, в якому передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньо-будинкової системи загалом. Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу системи загалом, чим порушує права інших мешканців, що є недопустимим за Цивільним кодексом України. З метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 № 1268 до Порядку було внесено принципові зміни, а саме, передбачено, що відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в окремих квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи окремих споживачів не може бути здійснено, а відключення багатоквартирних будинків в цілому здійснюється з ініціативи усіх споживачів. Згідно з п.1.2 Порядку, відключення від системи централізованого теплопостачання відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Відповідачем не надано і у матеріалах справи відсутній акт про відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання, затверджений постійно діючою міжвідомчою комісією. Виходячи з викладеного, докази надані відповідачем про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, не є належними доказами відключення квартири від мереж централізованого опалення у визначеному порядку. Таким чином, процедура відключення від мереж централізованого опалення квартири за адресою: [ADDRESS] , була проведена відповідачем самовільно, з порушенням передбаченого законодавством Порядку. Посилання відповідача на відсутність укладеного договору на постачання теплової енергії, як на підставу відмови у позові, не є підставою для звільнення від оплати послуг. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, у справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 14-280цс18. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «НіжинТеплоМережі» про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.10.2020 по 30.06.2023 в сумі 39 395 грн 59 коп., оскільки стороною позивача доведено належними доказами наявність у [PERSON] , як споживача послуг з теплопостачання, обов`язку по оплаті наданих послуг з теплопостачання. Щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд зазначає наступне. Так, відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції, чинній на час подання позовної заяви у даній справі) господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Постановою Господарського суду Чернігівської області від 12.07.2021 (справа №927/184/13-г) визнано банкрутом ТОВ «НіжинТеплоМережі» і відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Проте, вказане судове рішення було скасовано постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021, а справу передано для продовження розгляду до Господарського суду Чернігівської області. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.01.2023 продовжено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна боржника. З викладеного вбачається, що станом на час подання позову, як і на даний час ТОВ «НіжинТеплоМережі» не визнано банкрутом, у даній цивільній справі вказане товариство є позивачем, тобто вимоги до нього не заявлялися, отже відсутні підстави стверджувати, що ТОВ «НіжинТеплоМережі» не наділене повноваженнями на звернення до суду з вимогами про стягнення на його користь заборгованості за комунальні послуги. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову сплати позивачем 2 684 грн судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача.

Outcome: approved