Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

05 січня 2024 року [PERSON] , звернувся з позовною заявою до АТ «УКРСИББАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Другий відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відділ ДВС) про зняття арешту з майна, у якій просить зняти арешт з нерухомого майна, що накладений постановою відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області від 16 вересня 2015 року № [NUMBER], боржник [PERSON] номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 52747457 від 16 вересня 2015 року, який перенесено із запису 11202426, державний реєстратор Лазоренко О.В., Центр надання адміністративних послуг м. Южноукраїнська Миколаївська область, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 70465450 від 30 листопада 2023 року, Лазоренко О.В. , Центр надання адміністративних послуг м. Южноукраїнська Миколаївська область, вид обтяження: арешт нерухомого майна, обтяжувач: Южноукраїнський відділ державної виконавчої служби у Вознесенсьому районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), код ЄДРПОУ: 34597128, особа, майно/право якої обтяжується: [PERSON] . В обґрунтування своєї позиції позивач вказує на те, що рішенням Южноукраїнського міською суду Миколаївської області від 05 травня 2014 року у справі № 486/271/14-ц був частково задоволений позов АТ «УКРСИББАНК» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11160148000 від 25 травня 2007 року та звернуто стягнення на предмет іпотеки. Вказаним рішенням судом звернуто стягнення на чотирикімнатну квартиру, загальною площею 101,8 кв.м., житловою площею 63,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для задоволення вимог АТ «УКРСИББАНК», що виникли на підставі кредитного договору №11160148000 від 25 травня 2007 року в розмірі 19582,51 дол. США., пеня за прострочення сплати кредиту в розмірі 188,47 доларів США; пеня за прострочення сплати процентів у розмірі 239,86 доларів США. На підставі вказаного рішення суду Банку були видані виконавчі листи щодо кожного із боржників, які перебували на виконанні в свій час у відділі державної виконавчої служби Южноукраїнського МУЮ для примусового виконання. В подальшому 16 серпня 2016 року державним виконавцем відділу ДВС на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи були повернуті стягувачу. В зв`язку із втратою стягувачем виконавчих листів постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року було вирішено питання про видачу дублікату виконавчого листа за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 травня 2014 року у цивільній справі №486/271/14-ц щодо звернення стягнення кредитної заборгованості на предмет іпотеки. На підставі цього, судом, стягувачу щодо кожного із боржників були видані дублікати виконавчих листів, які перебували на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. - виконавче провадження відносно нього як боржника [NUMBER], виконавче провадження відносно [PERSON] [NUMBER], виконавче провадження відносно [PERSON] [NUMBER]. У зв`язку з повним виконанням рішенням суду (оплатою заборгованості за кредитним договором за рішенням суду) постановою приватного виконавця від 08 лютого 2023 року виконавче провадження закінчене, про що винесена відповідна постанова. Також приватним виконавцем зазначено про зняття ним накладеного арешту на належне йому як боржнику майно в межах вказаного виконавчого провадження. Однак, як вказав приватний виконавець, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нього постановою державного виконавця відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження [NUMBER] від 16 вересня 2015 року накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] . За даними автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження за [NUMBER] перебуває в стані «Повернутий стягувачеві». Відповідно до п.16 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання - у разі повернення виконавчого документа стягувачу, за заявою боржника з певних підстав постанова про зняття арешту з майна боржника виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто. Оскільки арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за [NUMBER] від 16 вересня 2015 року накладено державним виконавцем відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції, який, в свій час, повернув виконавчий документ, йому рекомендовано звернутися до відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції. На його звернення до Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (як правонаступника відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції) щодо накладення арешту та можливості його зняття, 03 січня 2024 року він отримав відповідь від 22 грудня 2023 року про те, що постанова про арешт належного йому майна та оголошення заборони його відчуження винесена в матеріалах виконавчого провадження за [NUMBER] в автоматизованій системі виконавчого провадження, щодо [PERSON] , як боржника. Оскільки матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку з закінченням терміну його зберігання, надати інформацію з матеріалів виконавчого провадження не вважається можливим. Після отримання 03 січня 2024 року відповіді з відділу ДВС ним була взята повна інформація з Державних реєстрів про речові права та їх обтяження, з якої вбачається, що арешт на належне батьку [PERSON] нерухоме майно, який накладений по виконавчому провадженню постановою державного виконавця відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження [NUMBER] від 15 вересня 2015 року не знято. За такого ним була подана заява щодо можливості зняття арешту, на що в усній формі повідомили, що однією з підстав є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. В інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Однак на сьогодні виконавчий документ за виконавчим провадженням [NUMBER] повернутий стягувачу, рішення суду виконане під час примусового виконання приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. по виконаному провадженню відносно нього як боржника за [NUMBER], що унеможливлює повторну сплату коштів за виконавчим провадженням [NUMBER], яке перебувало на виконанні у відділі ДВС. Натомість існування арешту на належне майно за постановою державного виконавця відділу ДВС від 16 вересня 2015 року по виконавчому провадженню [NUMBER] в рамках виконання рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 травня 2014 року у справі № 486/271/14-ц, за умови повного виконання рішення суду (погашення заборгованості за кредитом) та відсутності претензій стягувача порушує його права на мирне володіння своїм майном, що змушує звертатися до суду. Його батько [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла належна йому частина квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] . Він у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Дмитрієвої В.В., однак оформити свої спадкові права не може, оскільки постановою державного виконавця відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції від 16 вересня 2015 року по виконавчому провадженню [NUMBER] в рамках виконання рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 травня 2014 року у справі №486/271/14-ц накладений арешт на нерухоме майно боржника. Арешт на сьогодні не знятий. В той же час виконавчий документ по виконавчому провадженню [NUMBER] повернутий стягувачу, матеріали виконавчого провадження знищені в зв`язку з закінченням строків їх зберігання, рішення суду виконане під час примусового виконання приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. по виконавчому провадженню відносно його батька боржника за [NUMBER], а тому припинення чинності арешту в межах виконавчого провадження № [NUMBER] неможливе. Вважає, що прийнявши у визначеному порядку спадщину, як спадкоємець за законом, він як спадкоємець після смерті батька, набув право на спадщину до складу якої входить вищевказана квартира, однак, оскільки він не є стороною виконавчого провадження в межах якого накладено арешт та не може оскаржити з цих підстав дії або бездіяльність державного виконавця, фактично набув у власність належну спадкодавцю квартиру, проте не може її оформити в зв`язку з накладенням арешту, який підлягає зняттю та не може бути знятим державним виконавцем у межах виконавчого провадження з підстави закінчення строку зберігання та знищення матеріалів виконавчого провадження, тому звертається з даною вимогою до суду. 08 січня 2021 року до суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про уточнення позовних вимог, в якій остання конкретизувала обґрунтування позовних вимог в частині покладення саме на державу, а не на суд зобов`язань забезпечити непорушність права власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності. 20 січня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено, що на теперішній час рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 травня 2014 року по справі № 486/271/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки виконане, кошти на погашення заборгованості по кредитному договору сплачені в повному обсязі АТ «УкрСиббанк». Наявність нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору є невиправданим втручанням у право особи на володіння своїм майном. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилась. Адвокат Врадій Л.М. надіслала суду заяву із проханням розглядати справу без її участі та без участі [PERSON] . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач АТ «УКРСИББАНК» в судове засідання не з`явився, у своєму відзиві просив розглядати справу без участі представника АТ «УКРСИББАНК». Другий відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву із проханням розглядати справу без участі представника. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст. 55, ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Судом встановлено, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 травня 2014 року у справі № 486/271/14-ц, зміненим рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 9 вересня 2014 року, звернуте стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором від 25 травня 2007 року кредитної заборгованості в розмірі 156 523 грн. (19 582,51 доларів США) на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження з дотримання вимог Закону «Про іпотеку» з початковою ціною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, але не нижче 307 950 грн. /а.с. 14-21/. На підставі даного рішення біло видано виконавчі листи. 16 вересня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Васильєвою В.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 486/271/14-ц було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, а саме, накласти арешт на квартиру [ADDRESS] , [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] та заборонити її відчуження /а.с.40/. Розпорядженням міського голови від 18 січня 2016 року №19-р «Про перейменування вулиць та проспектів у [ADDRESS] . 16 серпня 2016 року виконавчі листи були повернуті стягувачу відповідно до пункту 9 частини 1 статті 47 Закону «Про виконавче провадження» (у чинній на той час редакції). Оригінали виконавчих листів та копію постанови про їх повернення у період з 2016 по 2021 роки банк не отримував. Тобто виконавчі листи було втрачено. 15 квітня 2021 року Миколаївський апеляційний суд Миколаївської області постановив видати дублікат виконавчого листа за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 травня 2014 року у цивільній справі №486/271/14-ц щодо звернення стягнення кредитної заборгованості на предмет іпотеки /а.с. 14-21/. 08 лютого 2023 року приватним виконавцем Баришніковим А.Д. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки вимоги виконавчого документа виконано боржником фактично в повному обсязі згідно платіжної інструкції № 19888 від 08 лютого 2023 року /а.с. 22-24/. 12 квітня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження [NUMBER] з виконання дублікату виконавчого листа №486/271/14-ц виданого 08 липня 2021 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , [ADDRESS] /а.с. 102-103/. 29 травня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження [NUMBER], в зв`язку з тим, що виконавчого документу, у відновленому виконавчому провадженні, у місячний строк надано не було /а.с.100- 101/. Згідно копії довідки від 04 січня 2024 року станом на 04 січня 2024 року заборгованість [PERSON] перед АТ «УКРСИББАНК», що випливає з Договору про надання споживчого кредиту №11160148000 (№11160148001) від 25 травня 2007 року відсутня, кредит погашений /а.с. 42/. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 03 січня 2024 року реєстраційний номер обтяження: 52747457, вид обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстрованого 16.09.2015р. державним реєстратором: Лазаренко О.В., згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження [NUMBER], виданий 16.09.2015, видавник Васильєва В.О. , відділ ВДВС Южноукраїнського міського управління юстиції, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №70465450 від 30 листопада 2023 р., вид обтяження: арешт нерухомого майна, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції, код ЄДРПОУ: 34597128, особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , згідно постанови про арешт майна боржника від 15.09.2015 року /а.с. 32 - 38/. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Виконкомом Костянтинівської селищної ради Миколаївської області, [PERSON] є батьком позивача [PERSON] /а.с. 11/. [INFO] [PERSON] помер /а.с. 12/. 25 жовтня 2023 року внаслідок смерті [PERSON] приватним нотаріусом Дмітрієвою В.В. була відкрита спадкова справа № 71452952 /а.с. 13/. Також, згідно довідки від 07 лютого 2024 року приватний нотаріус Вознесенського районного нотаріального округу Дмитрієва В.В. повідомила, що в провадженні приватного нотаріуса знаходиться спадкова справа № 36/2023 від 25 жовтня 2023 року, яка зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 71452952, після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та станом на 07 лютого 2024 року спадщину прийняв [PERSON] . [PERSON] від спадщини відмовилась. Інші спадкоємці за законом не звертались. Заповіт відсутній /а.с. 95/. 20 листопада 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. на звернення [PERSON] , було роз`яснено порядок і підстави зняття арешту з майна боржника /а.с. 25- 27/. [PERSON] 22 грудня 2023 року відділом ДВС було роз`яснено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесена в матеріалах виконавчого провадження за № [NUMBER] в автоматизованій системі виконавчого провадження щодо боржника [PERSON] матеріали даного виконавчого провадження знищені в зв`язку з закінченням строку зберігання, а тому надати інформацію з даних матеріалів неможливо /а.с. 28 -29/. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року 1404-VІІІ (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно з частиною 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Аналогічні положення були передбачені у статтях 1, 11 Закону в редакції, яка була чинною до 05 жовтня 2016 року. Отже, метою виконавчого провадження є примусове виконання судових рішень. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з наданих доказів стороною виконавчого провадження був [PERSON] , який помер. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся [PERSON] , який і прийняв спадщину. Статтею 1216 ЦК України визначено поняття спадкування, а саме спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За правилами ч. 1, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Чинна на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу редакція Закону України «Про виконавче провадження» (частина четверта статті 50) передбачала, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. [PERSON] просить про зняття арешту у зв`язку з виконанням виконавчого документу поза межами виконавчого провадження, оскільки державний виконавець відмовився зняти арешт з майна боржника [PERSON] . Застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій. Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні. Судом встановлено, що після повернення банку виконавчого документа про звернення стягнення на майно [PERSON] з метою погашення кредитної заборгованості банк підтвердив повне виконання зобов`язань за кредитним договором. Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням після повернення виконавчого документа стягувачу. Звертаючись з позовом позивач посилається на те, що рішення суду від 05 травня 2015 року виконано в іншому виконавчому провадженні. Також з матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. від 29 травня 2023 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа (дублікату) №486/271/14-ц закінчено на підставі пункту 13 частини 1 статті 39 Закону /а.с. 100-101. Відповідно до частини 1 статті 40 Закону безумовним наслідком закінчення виконавчого провадження є зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, а виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Таким чином, зняття арешту з майна боржника передбачено як наслідок закінчення виконавчого провадження. Також згідно із пунктом 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, (далі - Інструкція) постанова про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо, зокрема: при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена); після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено; після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає). До заяви про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення боржником додається документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови. У разі наявності обставин для одночасного винесення постанов, передбачених цим пунктом, та постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, боржником може бути подано одну заяву та додано до неї документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідних постанов. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення). За таких обставин, враховуючи, що виконавче провадження щодо виконання виконавчого документа, задля виконання якого державним виконавцем був накладений арешт на майно [PERSON] , закінчено і не може бути розпочато знову, а також, що боргові зобов`язання за цим виконавчим листом виконані і такі обставини мали б стати підставою для відповідних виконавчих дій державного виконавця щодо зняття арешту з майна боржника [PERSON] на підставі пункту 16 Інструкції, суд вважає доцільним зняти арешт, накладений на майно [PERSON] для забезпечення виконання виконавчого листа, за яким неможливо відкриття провадження, та вже виконаного судового рішення, оскільки у подальшому застосуванні арешту відсутня необхідність. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Викладені у цій постанові мотиви узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 01 листопада 2021 року у справі № 21/170-08, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22). За таких обставин, зокрема закінчення виконавчого провадження, та враховуючи добровільне погашення боржником боргу за погодженням з кредитором, відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, відсутність будь-яких відомостей стосовно рішення виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, позовні вимоги [PERSON] щодо зняття арештує є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved