Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позиція позивача, відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Представник позивача [PERSON] , діючи в інтересах свого довірителя, за допомогою підсистеми "Електронний суд" звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку (сіножаті) в порядку спадкування за заповітом. Додатково надіслала до суду клопотання, в якому прохала вважати правильним написання прізвища позивача та спадкодавця в тексті позовної заяви як " [PERSON] ". На обґрунтування позову зазначила, що позивач є спадкоємцем за заповітом майна покійної [PERSON] , 1925 року народження, яка померла [INFO] . Після смерті останньої відкрилася спадщина на її спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,1892 га, кадастровий номер: 5324886200:00:014:0039, розташованої: на території Полтавської області Хорольського району Трубайцівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 522570, а також земельну частку (пай) сіножаті площею 0,35 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (колишньої Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області), що належали останній на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія РІ № 601815, загальною площею 2,5500 га (рілля та сіножаті). \~ \~ \~ \~ Оскільки у позивача немає оригіналу правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку (сіножаті), нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на це спадкове майно. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду з позовом та прохав визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку (сіножаті) в порядку спадкування за заповітом померлої [PERSON] 13.02.2024 у справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. У визначений судом строк від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою суду від 05.03.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від останньої надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами судового розгляду справи має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. З наданих до суду доказів встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином та спадкоємцем за заповітом [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] ; свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області 02 вересня 2017 року, актовий запис № 13; копією сторінок паспорта позивача серії [NUMBER] ; копією заповіту від 06.02.1991. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,1892 га, кадастровий номер: 5324886200:00:014:0039, розташованої: на території Полтавської області Хорольського району Трубайцівської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 522570, а також земельну частку (сіножаті) площею 0,35 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (колишньої Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області), що належали останній на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія РІ № 601815, загальною площею 2,5500 га (рілля та сіножаті), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.10.2020; копією відповіді з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 24.08.2023 № 29-16-0.163-4245/15-23. Згідно з повідомлень відділу №3 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 24.08.2023 року 29-16-0.163-4245/15-23 та додатку до нього, Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , серія ЯЛ № 522570, загальною площею 2,182 га (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 53248862:00:014:0039, що розташована на території Трубайцівської сільської ради колишнього Хорольського району Полтавської області, виготовлено на підставі розпорядження Хорольської районної державної адміністрації № 406 від 09.12.2009 взамін Державного акта на право приватної власності на землю серія РІ № 601815, загальною площею 2,55,00 га (ріллі та кормових угідь). Відповідно «Технічної документації з паювання земель, переданих у колективну власність КСП ім. Калініна Хорольського району Полтавської області» на території Трубайцівської сільської ради, паювання підлягали угіддірілля та сіножаті. Уточнений розмір земельної ділянки (сіножатей), затверджений розпорядженням Хорольської районної державної адміністрації № 5 від 20.05.2017 становить 0,35 га, уточнена вартість земельної ділянки станом на 01.01.2024 з урахуванням коефіцієнтів індексації становить 5146,78 грн. Позивач звернувся до Хорольської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (сіножаті). Відповідно до відповіді державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори від 21.11.2023 № 556/02- 14, єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після померлої [PERSON] є позивач. У державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа № 26/2018 на підставі його заяви. Оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа, що посвідчують право власності на земельну ділянку (сіножаті), нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельну ділянку (сіножаті), площею 0,35 га, яка розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (колишньої Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області), у зв`язку із чим позивачеві рекомендовано звернутися до суду. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12\~ЦПК\~України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 Цивільного кодексу України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Статтями 1268, 1269 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що володіння майном повинно бути законним. З листа Міністерства юстиції від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника(спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Мотивована оцінка аргументів сторін. Як встановлено судом, згідно ст.1261 Цивільного кодексу України позивач є спадкоємцем за заповітом померлої [INFO] матері [PERSON] , тому має право на її спадкове майно. Незважаючи на те, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на земельну ділянку (сіножаті) площею 0,35 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (колишньої Трубайцівської сільської ради Хорольського району Полтавської області), яка належала останній на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія РІ № 601815, за позивачем, як спадкоємцем останньої, має бути визнано право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved