Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Від позивача до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла дана позовна заява. В прохальній частині уточненого позову позивач просить суд: - виключити запис про [PERSON] , як батька, з актового запису №645 від 30 вересня 2009 року про народження [PERSON] , вчиненого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 20.03.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13.01.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судовим наказом Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 06.11.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу, аліменти на утримання дитини позивач сплачує регулярно. При цьому позивач дитину став бачити рідше. У дитини почалась розвиватись хвороба грудної клітини. Лікарі поставили діагноз: сколіоз грудно-поперекового відділу хребта. Лійкоподібна деформація грудної клітки. Плоско-вальгусні стопи. Призначили довготривале лікування, яке полягає у періодичних обстеженнях, носінні відповідного корсету та ортопедичного взуття. Відповідачка здоров`ям дитини не займається, коли необхідно було здавати відповідні аналізи, відповідачка відмовлялась від участі позивача. Після розмови про оплату лікування дитини, відповідачка заборонила бачитись позивачу із дитиною, контакт припинився, однак гроші відповідачка постійно вимагала. У позивача з`явились сумніви чи являється він біологічним батьком дитини [PERSON] , зокрема з наступних підстав. У період часу з 08.01.2000 - 13.12.2006 роки позивач перебував шлюбі з іншою жінкою, у якому не було спільних дітей; за власними підрахунками спільне проживання із відповідачкою до моменту укладання шлюбу та народження сина [PERSON] , становило 7 місяців, а не 9 місяців; після розірвання шлюбу із відповідачкою, у позивача з`явилась інша жінка (яка має дітей від попереднього шлюбу), з якою вони намагались завагітніти, однак жодного результату не було (а.с. 30-35). Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа - Самарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просив справу розглядати без присутності представника відділу у зв`язку із неможливістю його явки в судове засідання. Проти вимог, вказаних у заяві заперечень не мають та просить винести рішення згідно чинного законодавства (а.с. 70). ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с.37). У визначений термін позивачем вказані недоліки було усунуто. 02 листопада 2023 року ухвалою судді по даній справі відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання (а.с. 44). 29.11.2023 року у підготовчому засіданні позивач заявив клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи (а.с. 49). Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року клопотання позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено. Призначено по цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення експертизи доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР (а.с. 50). 19.02.2024 року від КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» до суду надійшов висновок експерта (а.с. 58). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2024 року поновлено провадження у цивільній справі та призначено судове засідання (а.с. 63). 21 березня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Самарський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, до судового розгляду по суті (а.с. 66). Під час розгляду справи судом заслухано пояснення позивача, відповідача, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 08.04.2024 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 20 березня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20 березня 2009 року, виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис №84). Прізвище після реєстрації шлюбу дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.24). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 645), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 30 вересня 2009 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 11). Судовим наказом, виданим Самарським районним судом м. Дніпропетровська 06 листопада 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15). Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетроська від 13 січня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 березня 2009 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 84 - розірвано (а.с. 13). 28 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 вересня 2021 року, виданого Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (актовий запис №235). Прізвище після реєстрації шлюбу дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.24). 28 березня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 березня 2022 року, виданого Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (актовий запис №115). Прізвище після реєстрації шлюбу дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 48). На підтвердження стану здоров`я дитини - [PERSON] та позивача [PERSON] до позовної заяви долучені копії медичних документів, консультативні висновки спеціаліста, результати досліджень (а.с. 8, 9, 17-19). Відповідно до висновку експерта № 117-МГ КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 25.01.2024 року, вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999% (а.с. 59-61). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з положеннями статті 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до п. 1, 5 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст. 136 Сімейного Кодексу України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до положень ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення по виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами , зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами. Відповідно до статей 77, 78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] , оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ймовірність його батьківства відносно дитини [PERSON] дорівнює 99,9999%. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається, зокрема у разі відмови в позові - на позивача. Отже судові витрати зі сплати судового відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed