Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

15 січня 2024 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовна заява\~мотивована тим,\~що [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого рішенням суду стягнено з позивача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2016. Починаючи з 21.12.2021 позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , мають двох спільних дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , який є дитиною з інвалідністю, та [PERSON] , [INFO] . В даний час у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, він також знаходиться у відпустці по догляду за дитиною з інвалідністю з 12.01.2024, оскільки син [PERSON] потребує додаткового догляду та додаткових витрат, а тому позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання сина [PERSON] , з 1/4 до 1/8 частини усіх видів його доходів. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.05.2017, стягнено щомісячно з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини \~ [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі\~1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з\~ 01.09.2016 (а.с.15-16). Згідно свідоцтва про шлюб, з 21.12.2021 [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , та мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження (а.с. 6, 9-11, 14). [PERSON] дитина з інвалідністю, що встановлено медичним висновком № 372 від 07.11.2023, довідкою № 1390 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 07.11.2023 КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР (а.с.19, 24). [PERSON] механік в кар`єрі (змінний) Гірничотранспортний цех ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», знаходиться у відпустці по догляду за дитиною: до виповнення нею 6 річного віку з 12.01.2024 по 07.11.2024, що підтверджується довідкою Центру надання послуг «Єдине вікно» ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (а.с.25). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що окрім сина [PERSON] , на утримання якого він сплачує аліменти, в нього на утриманні також перебуває двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, один з яких дитина з інвалідністю, яких він також утримує. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позивачем доведено підстави зменшення розміру аліментів, які він сплачує на утримання дитини, та враховуючи інтереси останньої вважає можливим зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/6 частини всіх видів доходів позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial