Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

У грудні 2023 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його у лютому 2024 р. та просить усунути йому перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю квартирою [ADDRESS] та зобов`язати [PERSON] , [PERSON] , виселитись зі вказаної квартири, без надання іншого житлового приміщення та передати\~йому ключі\~від вхідних\~дверей вказаної\~квартири.\~В обґрунтування\~позову зазначив,\~що він є власником квартири [ADDRESS] . 26.11.2016 р., [PERSON] , разом із своїм цивільним чоловіком [PERSON] , донькою [PERSON] та онуком [PERSON] , переїхали з однокімнатної квартири [ADDRESS] , проживати у належну йому - [PERSON] квартиру [ADDRESS] , а він у той же день переїхав проживати у належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 26.11.2016 р. був здійснений обмін кодами «Нова Ком» із метою оплати комунальних послуг та ключами від вхідних дверей квартир. За усною домовленістю між ним та [PERSON] у подальшому вони мали оформити на себе право власності на квартири до яких переїхали. Строки переоформлення квартир не оговорювались. Він неодноразово звертався до [PERSON] з приводу переоформлення квартир, але вона щоразу находила причини по яких вона не могла піти до нотаріуса. Крім цього, за період проживання відповідачів у спірній квартирі, утворився борг по оплаті комунальних послуг. 07.09.2023 р. він направив відповідачу [PERSON] письмову вимогу щодо переоформлення вказаних квартир та сплати заборгованості за комунальні послуги. У вимозі також було зазначено, що у разі неприйняття вказаної вимоги, протягом тижня з дня отримання вимоги, відповідачі мали виїхати з належної йому квартири та передати ключі від вхідних дверей квартири. Вказану вимогу відповідач [PERSON] отримала 14.09.2023 р.. Станом на 19.12.2023 р. відповідачі не вчинили жодних дій з переоформлення квартири та зі сплати заборгованості з оплати комунальних послуг. На час вселення відповідачів у спірну квартиру, загальна заборгованість по оплаті комунальних послуг становила 4377,15 грн., а станом на 01.12.2023 р. становить 83295,61 грн.. У вересні 2023 р., він виїхав з квартири, яка належить на праві власності відповідачам. Відповідачі відгук на позов не надали. Перевіривши матеріали справи докази: копії: договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , вимоги [PERSON] , рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] , інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , роздруківки Єдиної міської автоматизованої системи комунальних розрахунків за адресою [ADDRESS] (а.с. 9, 10, 11, 12, 14-15, 16, 17, 30, 31), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. Позивач, згідно договору купівлі-продажу квартири, є власником квартири [ADDRESS] . 26.11.2016 р., відповідач [PERSON] , разом зі своїм цивільним чоловіком [PERSON] , донькою [PERSON] та онуком [PERSON] , переїхали з однокімнатної квартири [ADDRESS] , проживати до належної позивачу [PERSON] квартири [ADDRESS] , а позивач [PERSON] . у той же день переїхав проживати до належної відповідачу [PERSON] квартири [ADDRESS] . 26.11.2016 р. був здійснений обмін кодами «Нова Ком» з метою оплати комунальних послуг та ключами від вхідних дверей квартир. За усною домовленістю між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , у подальшому вони мали оформити право власності на квартири до яких переїхали. Строк переоформлення квартир не оговорювався. Позивач [PERSON] неодноразово звертався до відповідача [PERSON] із приводу переоформлення квартир, але відповідач щоразу знаходила причини з яких вона не могла піти до нотаріуса. Крім цього, за період проживання відповідачів у спірній квартирі, утворився борг по оплаті комунальних послуг за адресою [ADDRESS] . На час вселення відповідачів у спірну квартиру, загальна заборгованість з оплати за комунальні послуги становила 4377,15 грн., а станом на 01.12.2023 р. становила 83295,61 грн.. Позивач [PERSON] , 07.09.2023 р. направив відповідачу [PERSON] письмову вимогу щодо переоформлення вказаних квартир та сплати заборгованості за комунальні послуги. У вимозі також було зазначено, що у разі неприйняття вказаної вимоги, протягом тижня з дня отримання вимоги, відповідачі мали виїхати з належної позивачу квартири та передати ключі від вхідних дверей квартири. Вказано вимогу відповідач [PERSON] отримала 14.09.2023 р., але станом на 19.12.2023 р. відповідачі не вчинили жодних дій з переоформлення квартири та зі сплати заборгованості з оплати комунальних послуг. У вересні 2023 р., позивач [PERSON] виїхав з квартири, яка належить на праві власності відповідачу [PERSON] .. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, вони вважаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми згідно до ст. ст. 76-80 ЦПК України, і свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні належною йому власністю та необхідності задоволення його позовних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати, у виді судового збору в розмірі 1073,60 грн. сплаченого ним при пред`явлені позову з обох відповідачів у рівних частинах. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved