Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

09.05.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду було розірвано. Від подружнього життя мають двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2009 року стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача, на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, який був пред`явлено до виконання. Відповідач ухилявся від сплати аліментів і як наслідок станом на 21.03.2023 року має заборгованість у розмірі 2 13619,00 грн. Загальний розмір неустойки за період з липня 2018 року по лютий 2023 року становить 2673864,80 грн, однак з врахуванням вимог ст. 196 СК України позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі 213619,00 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін по справі в судове засідання. 10.07.2023 року Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області зупинено провадження у справі на час хвороби відповідача. 02.11.2023 року на запит суду надійшов лист КНП «Чутівська Центральна Лікарня» № 1820 від 26.10.2023 року про те, що [PERSON] на час надання відповіді не проходить лікування. 13.11.2023 року Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області поновлено провадження у справі та призначено до розгляду. 29.11.2023 через канцелярію Фастівського міськрайонного суду надійшла заява від гр. [PERSON] , яка діє на підставі Доручення посвідченого Сергеєвою А.В., приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу. Зареєстрованого в реєстрі за № 1092, в якій зазначено, що [PERSON] , є учасником бойових дій з березня 2022 року. На час подачі заяви перебуває на стаціонарному лікуванні у КНП «Київський обласний центр Ментального здоров`я» смт. Ворзель. 14.12.2023 року отримано на запит суду, Лист № 410 від 14.12.2023 року КНП «Київський обласний центр Ментального здоров`я» в якому зазначено що [PERSON] , знаходився на стаціонарному лікуванні з 28.11.2023 року по час видачі даного листа. 20.12.2023 року Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області зупинено провадження у справі на час хвороби відповідача. 11.03.2024 року отримано на запит суду, Лист № 95 від 11.03.2024 року КНП «Київський обласний центр Ментального здоров`я» в якому зазначено що [PERSON] , отримував стаціонарну допомогу з 28.11.2023 року по 19.12.2023 року. 11.03.2024 року Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області поновлено провадження у справі та призначено до розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що 08.07.2000 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстрований шлюб, який за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2011 року розірвано. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, які містяться в матеріалах справи. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.11.2009 року до повноліття синів. На підставі вказаного судового рішення відділом ДВС Фастівського міськрайонного УЮ 11.03.2010 року відкрито виконавче провадження № 18019730. Як вбачається з розрахунку заборгованості складеного державним виконавцем Фастівського ВДВС у Фастівському районі Кузнєцовою К.М., станом на 21.03.2023 року по виконавчому провадженню № 26485621, [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів за період з липня 2018 року по лютий 2023 року у загальному розмірі 213619,00 грн. Згідно ч. 1, 2\~ст. 196 Сімейного Кодексу\~України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, відповідно до ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені).\~\~ За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це один зі способів забезпечення виконання зобов`язання. Її завданням є сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. При розрахунку пені за прострочення сплати аліментів суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Згідно з розрахунком, наданим представником позивача, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] за період з липня 2018 року по лютий 2023 року становить в сумі 2\~673 864,80 грн. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~внесено зміни до\~статті 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: «У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості». Наданий представником позивача розрахунок суд приймає за основу для нарахування пені, так як він проведений відповідно до вимог\~ст.196 СК України\~за період несплати аліментів на утримання дитини, з урахуванням вищевикладеного, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача становить 213619,00 грн. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved