Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 27 квітня 1991 року він та відповідач зареєстрували шлюб у виконкомі Ворочівської сільської Ради народних депутатів. Спільних неповнолітніх дітей у них немає. Однак, їх подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя. Оскільки подружні відносини між ними фактично розірвані, спільного господарства вони не ведуть, подальше збереження шлюбу, який має формальний характер, суперечить їх інтересам, тому просить шлюб між ними розірвати.\~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак одночасно з позовною заявою подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.\~\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 27 квітня 1991 року у виконкомі Ворочівської сільської Ради народних депутатів було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 02. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей у них немає. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, відповідач позовні вимоги визнала, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Судові\~ витрати\~ підлягають\~ стягненню з\~ відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved