Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1 В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 03.09.2022 Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №266. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, з червня місяця 2023 року проживають порізно, не спілкуються, не підтримують шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер, подальше збереження суперечить його інтересам. Вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе, тому просить шлюб розірвати, сплачений судовий збір просить залишити за собою. 1.2 Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі Сторони в судове засідання не з`явилися, згідно поданих заяв просять проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідачка згідно заяви просить відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ч. 4 ст.268 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 вересня 2022року, Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №266, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивач стверджує, що спільно з відповідачкою не проживає, шлюб є формальним, продовжувати шлюбні відносини не бажає, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення, просить відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Тож подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідно позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved