Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . На день смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8106 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0099, та площею 1,6045 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0085. Нещодавно позивачеві стало відомо, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачеві все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не приймав. Спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. за заявою позивача про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 13 грудня 2023 року за № 66/2023. У видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки позивачеві було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження прийняття ним спадщини у встановлений законом спосіб. Позивач у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав у зв`язку з поважними причинами. Цією поважною причиною є те, що йому не було відомо про існування вищевказаного заповіту. Позивач просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 16 лютого 2024 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09 квітня 2024 року. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, до початку підготовчого судового засідання подав до суду заяву, у якій указав, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розглянути цивільну справу без участі свого представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачем визнано позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. [INFO] в с. Адамівка Носівської ТГ Ніжинського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8106 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0099, та площею 1,6045 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0085, що належали померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 625393 (а. с. 10). Судом\~\~\~ установлено,\~\~\~ що\~\~\~ на\~\~\~\~ день\~\~ своєї\~\~\~ смерті\~\~\~ [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , одна, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області (а. с. 5). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 40). За життя, а саме 26 липня 2022 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений [PERSON] , старостою Держанівського старостинського округу Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за № 10, яким все майно, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON] (а. с. 9). Заповіт є чинним, його не змінено й не відмінено, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 25-34). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 24) слідує, що до майна померлої [PERSON] . приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. заведена спадкова справа за № 66/2023 (а. с. 24). Згідно з копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] дана спадкова справа заведена приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. за заявою [PERSON] від 13 грудня 2023 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні (а. с. 35-43). Судом установлено, що приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,8106 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0099, та земельну ділянку площею 1,6045 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0085, після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] не подано документів на підтвердження факту прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року\~\~\~ у\~\~\~\~ справі\~\~\~\~ №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Як слідує з правової позиції Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд ураховує, що Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області є належним відповідачем по справі, оскільки має право на спадкове майно (у розумінні ст. 1277 ЦК України відумерлість спадщини), інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом, які претендують на спадщину, відсутні, представником відповідача визнано позов, вимоги позову і визнання їх відповідачем не суперечать закону та не порушують\~ жодним чином права інших осіб і не направлені на захист інтересів таких інших осіб. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Ураховуючи, що строк для звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини, спадщина після смерті [PERSON] на час розгляду справи ніким не прийнята, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , відсутні, суд робить висновок про необхідність задоволення позовних вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На\~\~\~ підставі наведеного,

Outcome: approved