Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

У лютому 2023 року позивач Кредитна спілка "Профспілкова скарбниця" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просили стягнути на свою користь солідарно з відповідачів заборгованість за договором про споживчий кредит № 1185-І від 28.12.2020 року в розмірі 4 950,57 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 26.04.2018 року до кредитної спілки звернулась [PERSON] з заявою про вступ до кредитної спілки та на засіданні правління кредитної спілки на підставі рішення спостережної ради кредитної спілки № 34 від 31.12.2015 року про делегування правління повноважень заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийому [PERSON] в члени кредитної спілки. У той же день [PERSON] сплвтила вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок. 28.12.2020 року [PERSON] подала заяву про надання кредиту, кредитний комітет прийняв рішення про надання кредиту та укладено договір про споживчий кредит № 1184-1, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 50 000 грн. зі сплатою 34 % річних від суми залишку кредиту, зі строком дії договору з 28.12.2020 року по 28.06.2022 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з договором у повному обсязі. У відповідність до картки платежів по гривневому кредиту за період з 28.12.2020 року по 20.02.2023 року (включно) стороною відповідача сплачено 57 310 грн з них 45 049,43 грн тіла кредиту та 12 260,57 грн процентів за користування ним, інші частки кредиту не сплачені. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за зазначеним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договори поруки від 04.03.2021 року, відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе зобов`язання солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором. Станом на 20.02.2023 року за договором заборгованість із погашення суми кредиту складає 4 950,57 грн, всього сума до закриття кредиту 4 950,57 грн, у зв`язку з чим звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 37-38). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.03.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін (а.с. 41). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2023 року змінено порядок розгляду справи, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 61). В судове засідання позивач Кредитна спілка "Профспілкова скарбниця" свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направили до суду заяву у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримують, проти заочного рішення суду не заперечують (а.с. 70). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений строк не надали, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені за останньою відомою адресою проживання, конверти повернулись з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 21, 28, 30), причини неявки суду невідомі. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 26.04.2018 року до Кредитної спілки "Профспілкова скарбниця" звернулась [PERSON] з заявою про вступ до кредитної спілки (а.с. 6). Протоколом № 64 засідання правління Кредитної спілки "Профспілкова скарбниця" від 26.04.2024 року [PERSON] прийнято новим членом Кредитної спілки "Профспілкова скарбниця" (а.с. 7). 28.12.2020 року між кредитною спілкою «Профспілкова скарбниця» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 1185-1, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 50 000 грн. зі сплатою 34 % річних від суми залишку кредиту, зі строком дії договору з 28.12.2020 року по 28.06.2022 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з договором у повному обсязі (а.с. 12-13). Факт отримання грошових коштів підтверджується розапискою про отримання коштів від 28.12.2020 року (а.с. 14). 28.12.2020 рокуміж кредитною спілкою «Профспілкова скарбниця» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого остання прийняла на себе зобов`язання солідарно відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне виконання зобов`язань [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1185-1 від 28.12.2020 року (а.с.29) Встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 163-Л від 04.03.2021 року. 07.12.2022 року кредитна спілка «Профспілкова скарбниця» направила на адресу [PERSON] та [PERSON] нагадування (а.с. 30, 31). Однак, взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами в передбачені кредитним договором строки виконали частково, в результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 4 950,57 грн. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідачів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з приписами ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів , неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] повинні нести солідарну відповідальність за невиконання ним умов договору кредиту № 1185-1 від 28.12.2020 року. Так, відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачами суду не надано. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов`язань порушено з вини відповідачів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved