Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

05.12.2023 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, вона [PERSON] , є власником земельної ділянки площею 0,0860 га., згідно державного акту на право приватної власності на землю, який зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №84 від 31.03.1993 року, земельна ділянка розташована на території Бузької сільської ради, садове товариство «Дружба». Заявник звернулась для присвоєння кадастрового номера земельної ділянки до кадастрового реєстратора, який присвоїв земельним ділянкам кадастрові номера (номер витягу НВ 6800455742023 та НВ 1200515442023). Вищезазначені витяги та державний акт «старого» зразка вона подала до центру надання адміністративних послуг для реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав рухомого та нерухомого майна. 03.11.2023 року державним реєстратором прав на нерухоме майно винесено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій за №70055858, у якому зазначено, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та обтяження, а саме: в державному акті на право приватної власності, який видано 31.03.1993 року Бузькою сільською Радою народних депутатів Вознесенського району Миколаївської області власником є [PERSON] . Однак, в документі, що посвідчує особу громадян (паспорт громадянина України), зазначено прізвище « [PERSON] ». Тобто, існує певна невідповідність між документом, що посвідчує особу, та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. Наявність такої помилки у правовстановлюючому документі унеможливлює реалізацію заявника свого права власності на земельну ділянку. Вважає, що різниця у написанні прізвища із неправильного « [PERSON] » на правильне « [PERSON] » є наслідком довільного перекладу з російської мови, яку використовували при заповненні документів за часів СРСР, на українську мову, з боку посадових осіб, які по завершенню існування СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Зазначене виправлення у прізвищі перешкоджає її володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Отже, можливість внесення змін чи виправлень до існуючого державного акта на право постійного користування земельною ділянкою чи державного акта на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачено. Внаслідок такої помилки, в неї, на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності її правовстановлюючого документу, а саме Державного акта на право приватної власності на землю. У судове засідання заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] , не з`явилися, однак надала до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Центру надання адміністративних послуг м.Южноукраїнськ Вороніна О., у судове засідання не з`явилася, подала клопотання, у якому зазначила, що не заперечує щодо задоволення заяви про встановлення належності правовстановлюючого документу та просила справу розглянути без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсне прізвище заявника згідно копії паспорта є « [PERSON] », який був виданий останній - паспорт серії [NUMBER] , виданого Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області від 29.02.1996 року (а.с. 4-5). Згідно з копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] наданий Державною податковою адміністрацією України ідентифікаційний номер: 1986408663 (а.с. 6). З копії диплому АТ №748491 від 05.03.1979 року вбачається, що видано [PERSON] , в тому, що вона в 1975 році вступила до Гайворонського машинобудівного технікуму і в 1979 року закінчила повний курс названого технікуму по спеціалізації «сільськогосподарські машини», рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 01.03.1979 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію техніка механіка (а.с. 13). Згідно копії диплому ТВІ №178752 від 02.01.1989 року зазначено, що видано [PERSON] , в тому, що вона в 1981 році вступила до Одеського сільськогосподарського інституту і в 1989 року закінчила повний курс названого інституту за спеціалізацією «економіка та організація сільського господарства», рішенням Державної екзаменаційної комісії від 02.01.1989 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію економіста-організатора сільськогоспод виробництва (а.с. 14). У копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 03.01.1976 року Гайворонським райвідділом РАЦС Кіровоградської області, за актовим записом №1 вбачається, що прізвище заявника зазначено російською мовою: « [PERSON] » (а.с. 15). Згідно копії Витягу №НВ-6800455742023 від 27.06.2023 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер 4822080800:02:000:0149 належить на праві приватної власності [PERSON] землі сільськогосподарського призначення загальною площею 0,0200 га у межах згідно з планом, розташовані в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, в якому зазначено прізвище « [PERSON] » (а.с. 7-8). З копії Витягу №НВ-1200515442023 від 27.06.2023 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер 4822080800:02:000:0150 належить на праві приватної власності [PERSON] землі сільськогосподарського призначення загальною площею 0,0660 га у межах згідно з планом, розташовані в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, в якому зазначено прізвище « [PERSON] » (а.с. 9). Із копії державного акту на право приватної власності на землю видано громадянину України [PERSON] , виданого на підставі рішення виконкому Бузької сільської Ради народних депутатів №16 від 25.02.1993 року, заявнику передано у придатну власність земельну ділянку площею 0,0860 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Бузької сільської Ради, садове товариство «Дружба», земельна ділянка передана для ведення садівництва, зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 84 від 31.03.1993 року, в якому зазначено прізвище « [PERSON] » (а.с. 10-11). Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 03.11.2023 року №70055858 було заявнику відмовлено в проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з тим, що в державному акті на право приватної власності, виданий 31.03.1993 року Бузькою сільською Радою народних депутатів Вознесенського району Миколаївської області, згідно якого власником є [PERSON] . Однак, в документі, що посвідчує особу громадянина України, зазначено прізвище « [PERSON] ». Отже, існує певна невідповідність між документом, що посвідчує особу, та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я (а.с. 12). Таким чином, судом встановлено розбіжності у написанні прізвища заявника у документі, що посвідчує її особу, із державним актом про право приватної власності на землю. Відтак, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, зважаючи на розбіжності в написанні прізвища заявника в документі, що посвідчує його особу, (« [PERSON] ») із написанням її прізвища у правовстановлюючому документі (« [PERSON] »), судом встановлено, що в даному випадку мова йде про одну і ту саму особу («Дзіговську»). Оскільки, при видачі державного акта на право приватної власності на землю заявника було допущено орфографічну помилку в написанні її прізвища у зв`язку із неправильним перекладом її прізвища з російської на українську мови. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Наявність невідповідностей у написанні прізвища заявника в правовстановлюючому документі впливає на обсяг його прав. Даний факт має для заявника юридичне значення, іншим шляхом встановити його неможливо. Тому суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа\~державного акту на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення виконкому Бузької сільської ради народних депутатів №16 від 25.02.1993 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 84. На підставі викладеного та

Outcome: approved