Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

28 вересня 2023 року Дніпровський державний аграрно-економічний університет в особі Відокремленого структурного підрозділу «Новомосковський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» (далі - Університет, позивач) звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що згідно з Положенням про відокремлений структурний підрозділ «Новомосковський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» (надалі - ВСП «НФК ДДАЕУ», Фаховий Коледж) є закладом фахової передвищої освіти, відокремленим структурним підрозділом Університету з окремими правами юридичної особи. ВСП «НФК ДДАЕУ» є бюджетним навчальним закладом, що фінансується виключно з Державного бюджету України; інших джерел фінансування не має. Веде власний баланс, має розрахунковий, поточний рахунки в УДК у м. Новомосковськ, підпорядковується Міністерству освіти і науки України. На балансі Фахового Коледжу окрім навчального та лабораторного корпусів і студентських гуртожитків, знаходиться багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] , інвентарний номер 10137737. У вказаному житловому будинку № 32 квартири були приватизовані їхніми мешканцями згідно з нормативними документами у період з 1995 по 1997 роки. 05 травня 2005 року [PERSON] (надалі - відповідач) придбав жилу квартиру [ADDRESS] та є її власником, зареєстрований за цією адресою. У вказаній квартирі окрім відповідача зареєстровано ще дві особи: донька відповідача - [PERSON] , [INFO] , та онук відповідача - [PERSON] , [INFO] . З 12 травня 2023 року також зареєстровано онуку відповідача - [PERSON] , [INFO] . Відповідач і його сім`я є споживачами послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: кв. [ADDRESS] , зареєстровані та мешкають за вказаною адресою. До часу звернення з позовом відповідач не уклав договір на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з комунальним підприємством «Новомосковськ водоканал» та не встановив квартирний прилад (вузол комерційного) обліку води, згідно з вимогами діючого законодавства України (Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»), але продовжує споживати воду, взагалі не здійснюючи оплату за отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на користь балансоутримувача житлового будинку [ADDRESS] - ВСП «НФК ДДАЕУ». Внаслідок не оплати [PERSON] за ним утворилась заборгованість перед позивачем. За період накопичення відповідачем заборгованості за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, єдиним постачальником води у місті Новомосковськ Дніпропетровської області, згідно з ліцензією, було КП «Новомосковськ водоканал». На неодноразові письмові звернення позивача на адресу відповідача щодо укладення [PERSON] договору з КП «Новомосковськ водоканал» на послуги з водопостачання та водовідведення за вищевказаною адресою, відповідач не реагує, в добровільному порядку договір не укладає, оплату на користь балансоутримувача будинку не здійснює, від отримання листів про необхідність укладення договору відмовляється. Позивачем неодноразово направлялися запити до КП «Новомосковськ водоканал» щодо укладення договору відповідачем, на що отримано відповіді про відсутність укладеного договору. На час звернення з позовом ВСП «НФК ДДАЕУ» перебуває з скрутному матеріальному становищі через неповне фінансування з Державного бюджету України. Внаслідок несплати відповідачем за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на користь позивача, позивачу нанесено матеріальний збиток. Відповідач, споживаючи воду, в добровільному порядку не укладає з КП «Новомосковськ водоканал» договір на послуги з водопостачання та водовідведення, не оплачує вартість отриманих послуг на користь балансоутримувача будинку і Позивача. Для забезпечення послуг з водопостачання і водовідведення до всіх корпусів і студентських гуртожитків Фахового Коледжу, а також житла Коледжу, розташованого по [ADDRESS] , між ВСП «НФК ДДАЕУ» та комунальним підприємством «Новомосковськ водоканал» укладаються Договори на послуги з водопостачання та водовідведення. У 2017 році в Україні прийнято Закон «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», згідно з яким всі домогосподарства повинні бути укомплектовані приладами обліку холодного та гарячого водопостачання. Завдяки цьому споживачеві буде нараховуватися плата не за теоретичні, а за фактично використані ним ресурси. [PERSON] , станом на дату звернення позивача до суду, в добровільному порядку прилад обліку води у власній квартирі № 11 не встановив. Для контролю за кількістю спожитої води мешканцями будинку [ADDRESS] комунальним підприємством «Новомосковськ водоканал» встановлено загальнобудинковий прилад обліку води (лічильник) на будинок № 32 у водопровідному колодязі. Нарахування відповідачу за послуги з водопостачання та водовідведення здійснюються позивачем за нормами споживання на 1 людину (в метрах кубічних) та встановленими відповідно до законодавства тарифами відповідно пункту 32 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року № 85. Станом на 01 вересня 2023 року, у період з 01 січня 2016 року по 31 серпня 2023 року за відповідачем перед позивачем утворилась заборгованість за спожиті відповідачем та його сім`єю послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 24569,91 грн. Позивач зі своєї сторони виконував і в теперішній час виконує свої обов`язки, забезпечує надання відповідачеві комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Неодноразово відповідач був попереджений про оплату наявної заборгованості за комунальні послуги, але заходів для оплати повному обсязі сум заборгованості не вжив. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті за отримані послуги, позивачем нараховані штрафні санкції: 3 % річних та інфляційні втрати на суму заборгованості за період з 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2023 року, які становлять 335,75 грн та 1 706,37 грн відповідно. При цьому, факт відсутності договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати в повному обсязі таких послуг. Постановленою суддею ухвалою від 19 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначене судове засідання, установлено відповідачеві строк для подання відзиву. Відповідачем 24 січня 2024 року подано до суду заяву про застосування строків позовної давності. У заяві відповідач указав, що позивач звернувся до суду з вищезазначеною заявою 28 вересня 2023 року, надавши на підтвердження своїх вимог розрахунок суми заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, за період з січня 2016 року по серпень 2023 рік. Оскільки позивач не ставить питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, поважних причин пропуску строку не зазначає, з урахуванням строку позовної давності та в межах заявлених позовних вимог вказана сума заборгованості за період з січня 2016 рік по серпень 2023 рік не підлягає задоволенню. 26 березня 2024 року позивачем подано заперечення проти застосування позовної давності. У заяві позивач указав, що Договору на послуги з водопостачання та водовідведення між позивачем і відповідачем немає. Позивач є навчальним закладом, а не постачальником комунальної послуги. В інтересах мешканців будинку [ADDRESS] позивач щороку укладає з КП «Новомосковськ водоканал» договори на послуги з водопостачання та водовідведення і забезпечує в такий спосіб водою мешканців зазначеного будинку № 32 , а також навчальні корпуси і студентські гуртожитки. Строк виконання зобов`язання боржником - щомісяця, проте, боржник не бажає розраховуватись за отримані послуги з водопостачання та водовідведення і взагалі не оплачує послуги, продовжуючи ними користуватись. Позивач вважає, що строк позовної давності ним не пропущено. А також, у тому числі, з огляду на те, що Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц зробила висновок, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. В судовому засіданні 04 квітня 2024 року долучено докази, подані представником позивача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що позивач, як балансоутримувач, оплачує послуги з водопостачання та водовідведення до будинку [ADDRESS] на рахунок КП «Новомосковськ водоканал» за винятком квартир, які уклали договір з КП «Новомосковськ водоканал» та неодноразово зверталося до відповідача з питанням укладення договору. Внаслідок не оплати відповідачем послуг з водопостачання та водовідведення, позивач поніс збитки у виді оплати за водопостачання та водовідведення за показниками загально будинкового лічильника за послуги, фактично отримані відповідачем та членами його родини, як мешканця цього будинку. Вказала на те, що строк позовної давності не пропущено з огляду на щомісячне нарахування заборгованості та те, що встановлення загально будинкового лічильника не є обставиною, що впливає на спір. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Вказала, що позивачем не доведено доказами розміру отриманих позивачем послуг, розміру заборгованості за надані послуги, складових заборгованості, оплати позивачем на рахунок КП «Новомосковськ водоканал» послуг з водопостачання та водовідведення. Також зазначила, що позивачем не надано доказів кількості приватизованих квартир та різниці між показами загальнобудинкового лічильника та лічильниками споживачів в будинку. Послалася на відсутність договору з оплати послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та відповідачем. Зазначила про не підтвердження права позивача на звернення з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення. Вказала на пропуск строку позовної давності. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що згідно з засвідченою копією витягу з Положення про відокремлений структурний підрозділ «Новомосковський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету» /а.с.13-14/, Фаховий Коледж є закладом фахової передвищої освіти, відокремленим структурним підрозділом Університету з окремими правами юридичної особи (п. 1.3.). З листа в.о директора ВСП «Новомосковський фаховий коледж ДДДАЕУ» № 301 від 26 вересня 2023 року вбачається, що на балансі Фахового Коледжу перебуває житловий будинок [ADDRESS] , інвентарний номер 10137737 /а.с.17/. З засвідченої копії довідки Директора Фахового Коледжу № 132 від 03 березня 2021 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] розташовані два будинки (одноповерховий та двоповерховий) всього 22 квартири, приватизація проводилась згідно з нормативними документами у період з 1995 по 1997 роки /а.с.18/. Згідно з засвідченими копіями договору купівлі-продажу жилої квартири, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори 05 травня 2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1053, зареєстрованого в реєстрі прав на нерухоме майно 19 травня 2005 року /а.с.19/, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.22/, [PERSON] набув право власності на жилу квартиру [ADDRESS] . 19 квітня 2005 року виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , дійсним власником вказано [PERSON] /а.с.20-21/. З засвідченої копії довідки службової особи ВСП «Новомосковський фаховий коледж ДДДАЕУ» № 280 від 07 вересня 2023 року /а.с.23/ встановлено, що [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] . Склад зареєстрованих: донька - [PERSON] , [INFO] , онук - [PERSON] , [INFO] , онука - [PERSON] , [INFO] . 14 серпня 2018 складено лист Фахового Коледжу за № 484 /а.с.24/, яким Адміністрацією Фахового Коледжу повідомлено відповідача про наявність у нього заборгованості станом на 01 серпня 2018 року у розмірі 17 005,37 грн, яка складається з квартплати 8 228,87 грн та послуг за водопостачання - 8 776,50 грн та висловлено пропозицію погасити борг в термін до 15 вересня 2018 року та оформити документи на послуги водопостачання та водовідведення з КП «Новомосковськ водоканал». Копії оформлених документів запропоновано надати у бухгалтерію Новомосковського коледжу ДДАЕУ до 15 вересня 2018 року. Повідомлено, що у разі несплати заборгованості за квартирну плату та водопостачання добровільно, ця сума буде стягнута в судовому порядку, з понесенням додаткових судових витрат. 16 лютого 2021 року листом директора Фахового Коледжу за № 86 /а.с.25/, відповідача повідомлено, що згідно з листом № 1086 від 24 грудня 2020 року від КП «Новомосковськ водоканал» йому необхідно встановити прилад обліку холодної води, та укласти договір на водопостачання та водовідведення з КП «Новомосковськ водоканал». Повідомлено, що за [PERSON] рахується заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 11 713,30 грн. Запропоновано погасити борг в термін до 01 березня 2020 року або укласти договір реструктуризації заборгованості. Попереджено, що у разі невиконання цих умов буде припинено подачу води. Вказаний лист направлено відповідачу та 17 березня 2021 року повернуто до Фахового Коледжу з відміткою відділення поштового зв`язку про причину повернення - за закінченням терміну зберігання /а.с.26-27/. 23 березня 2021 року між КП «Новомосковськ водоканал», як Підприємством та Університетом в особі Фахового Коледжу, як Споживачем укладено договір № 071/В /а.с.37-38/, згідно з яким Підприємство забезпечує Споживача послугами централізованого водопостачання (далі за текстом - Послуги), а Споживач своєчасно та в повному розмірі здійснює оплату за отримані послуги відповідно до умов цього Договору. Місце надання Послуг: Коледж, житло коледжу, [ADDRESS] ; Житло коледжу, [ADDRESS] ; Житло коледжу, [ADDRESS] . Підприємство бере на себе зобов`язання забезпечити Споживача питною водою, яка відповідає чинному стандарту або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоров`я України на відхилення від стандарту. Обсяг надання Послуг за цим Договором - 6900*85 м3. Строк надання Послуг: 01 січня 2021 року - 31 грудня 2021 року. Ціна Договору на 2021 рік складає 143 675,68 грн з ПДВ. Надання послуг водопостачання та оплата отриманих послуг проводиться відповідно до даного Договору та на підставі ст. 48 БКУ тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених цим договором. В договорі наведено характеристики засобів обліку, в тому числі і щодо житла коледжу по [ADDRESS] . Прилади обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Розрахунки за надані послуги з централізованого водопостачання здійснюються згідно з Правилами за тарифом: на послуги централізованого водопостачання - 20,82 грн. за 1 куб. м з врахуванням ПДВ; Тариф встановлюється уповноваженим на це органом. Рахунок оплати та акт прийому-передачі виконаних послуг надаються Споживачу: при наявності засобу обліку - по фактичним показникам засобу обліку на кінець звітного періоду; при тимчасовому виходу зі строю засобів обліку - із розрахунку за попередні 2 місяці. Розрахунковий період оплати послуг - один календарний місяць. Споживач зобов`язується, зокрема, кожного місяця надавати письмове підтвердження обсягів фактичного споживання води за формою звіту, самостійно отримувати у Підприємства щомісячно 1-3 числа місяця, який слідує за розрахунковим, рахунок та акт прийому-передачі виконаних послуг. Договір діє з моменту підписання та до 31 грудня 2021 року. 23 березня 2021 року між КП «Новомосковськ водоканал», як Підприємством та Університетом в особі Фахового Коледжу, як Споживачем укладено договір № 071\\К /а.с.39-40/, згідно з яким Підприємство забезпечує Споживача послугами централізованого водовідведення, (далі за текстом - Послуги), а Споживач своєчасно та в повному розмірі здійснює оплату за отримані послуги відповідно до умов цього Договору. Об`єкти надання Послуг: Коледж, житло коледжу, [ADDRESS] ; Житло коледжу, [ADDRESS]. Підприємство бере на себе зобов`язання надання Споживачу послуги водовідведення в об`ємі визначеному цим договором. Обсяг надання Послуг за цим Договором - 5880 м3. Строк надання Послуг: 01 січня 2021 року - 31 грудня 2021 року. Ціна Договору на 2021 рік складає 130 324,32 грн з ПДВ. Надання послуг водовідведення та оплата отриманих, послуг проводиться відповідно до даного Договору та на підставі ст. 48 БКУ тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених цим договором. Надання послуг Споживачу припиняється з дня виникнення факту відсутності коштів і даний Договір являється попередженням про таке припинення надання послуг. Кількість стічних вод, що надходить до системи централізованого водовідведення, визначається за показниками приладів обліку. Засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Розрахунки за надані послуги з централізованого водовідведення здійснюються згідно з Правилами-2 за тарифом: на послуги централізованого водовідведення - 22,164 грн за 1 куб. м з врахуванням ПДВ. Рахунок оплати та акт прийому-передачі виконаних послуг надаються Споживачу: при наявності засобів обліку - за фактичними показниками засобів обліку на кінець звітного періоду; при тимчасовому виходу зі строю засобів обліку - із розрахунку за попередні 2 місяці. Згідно з засвідченими копіями звернень Фахового Коледжу на адресу КП «Новомосковськ водоканал» та листів відповідей на звернення від 19 лютого 2021 року № 149 /а.с.29/, 03 червня 2022 року № 192 /а.с.30/, від 10 червня 2022 року № 273 /а.с.31/, 15 серпня 2023 року № 259 /а.с.35/, від 31 серпня 2023 року № 876 /а.с.36/ Фаховий Коледж звертався протягом 2021 - 2023 років до КП «Новомосковськ водоканал» з питанням щодо наявності договору про послуги з водопостачання та водовідведення, укладеного між споживачами послуг за адресою: [ADDRESS] та КП «Новомосковськ водоканал», на що отримував відповіді про відсутність таких договорів. Позивач указує, що у зв`язку з невиконанням [PERSON] обов`язків по оплаті за послуги з водопостачання та водовідведення, у нього виникла заборгованість, яка за період з 01 січня 2016 року по 01 вересня 2023 року становить 24 569,91 грн, на підтвердження розміру якої надає розрахунок /а.с.41-43/. Таким чином, надані в справу матеріали та пояснення представників сторін свідчать про наявність спору між позивачем та відповідачем з приводу зобов`язання відповідача оплачувати позивачу заборгованість, яка виникла внаслідок оплати позивачем, як балансоутримувачем, послуги з водопостачання та водовідведення до будинку по [ADDRESS] , у квартирі № 11 , в якій проживає відповідач та члени його родини, та її розміру. Також судом досліджено копії: договору № 071/В від 12 березня 2020 року на послуги водопостачання /а.с.81-82/, договору № 071/К від 12 березня 2020 року на послуги водовідведення /а.с.83-84/, договору № 071/В від 16 лютого 2022 року на послуги водопостачання /а.с.85-86/, договору № 071071\\К від 16 лютого 2022 року на послуги водовідведення /а.с.87-88/, договору № 071\\В від 03 лютого 2023 року про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення /а.с.90-93/, договору № 071\\К від 03 лютого 2023 року про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення /а.с.96-99/, які містять умови приблизно ідентичні договорам від 2021 року та відмінності в ціні, обсязі послуг, що будуть надаватися. Також в положення договорів з 2022 року включено положення щодо від`ємного приладжу обліку води за договором № 461 (лічильник № 384380 та прилади обліку води споживачів - населення (мешканців з особовими рахунками за адресою: [ADDRESS] ); додаткової угоди від 22 лютого 2022 року до договору № 071\\К від 16 лютого 2022 року /а.с.89/; додаткової угоди № 1 до договору № 071\\В від 03 лютого 2023 року /а.с.94-95/; довідку № 142 від 20 березня 2024 року /а.с.102/, відомостей про утримання за послуги з водопостачання та водовідведення зі співробітника [PERSON] за січень 2020, квітень 2021, березень 2022, липень 2023 років /а.с.102, 103, 104, 105/; виписку з рахунку Фахового Коледжу за період з 17 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року /а.с.106/, за 15 лютого 2021 року /а.с.107/, за 22 серпня 2022 року /а.с.108/, за 18 січня 2023 року /а.с.109/, з яких вбачається сплата за комунальні послуги від фізичних осіб в якості квартплати за гуртожиток, комунальних послуг, квартплати, не договірних платежів; лист КП «Новомосковськ водоканал» від 23 серпня 2021 року № 159 про опломбування приладу обліку води за адресою: [ADDRESS] ; відповідь КП «Новомосковськ водоканал» від 02 березня 2021 року № 198. Досліджуючи надані докази на предмет їх належності та допустимості суд виходить з того, що за ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Так, позивачем в обґрунтування подання вказаних доказів на стадії судового розгляду після вступної промови пояснено, що ці докази подані у зв`язку з запитаннями відповідача на спростування позиції щодо недоведеності позовних вимог. Водночас, вказані пояснення не доводять, що представником позивача обґрунтовано неможливість подання доказів у строк, передбачений ст. 83 ЦПК України - разом з поданням позовної заяви, з причин, що не залежали від волі позивача, відтак не можуть бути підставою для визнання поважними причин пропуску та порушення права відповідача на підготовку до захисту. Відтак, указані докази в силу положень ст. 83 ЦПК України не приймаються судом до розгляду під час ухвалення рішення та не аналізуються під час його ухвалення. Вирішуючи спір суд виходить з такого. Згідно зі ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Частина 1 статті 322 ЦК України визначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, який набрав чинності 10 грудня 2017 року (надалі - Закон № 2189). Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно зі статтею першою Закону № 2189: виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; норми споживання комунальних послуг (далі - норми споживання) - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством; плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води); управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. За частиною 1 статті 6 Закону № 2189, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцем комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення є, за п. 5 та 6 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суб`єкти господарювання, що провадять господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення відповідно. Відповідно до п. 1, 5, 10, 12 ст. 7 Закону № 2189 індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг; надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. Проте сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги. Суд зазначає, що відсутність такого договору не є безумовною підставою для відмови у стягненні заборгованості за такі послуги, які надавались, оскільки, згідно з ч. 1 ст. 10 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з п. 5, 7, 12 ч. 3 ст. 8 Закону № 2189 управитель багатоквартирного будинку має право: у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, забезпечувати виконання умов договорів та контроль якості цих послуг; вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надані послуги в порядку і строки, встановлені законом та/або договором; у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, здійснювати облік обсягу відповідних спожитих комунальних послуг та їх оплати, у тому числі стосовно кожного співвласника; здійснювати розподіл між співвласниками обсягу спожитої комунальної послуги відповідно до законодавства. За ч. 1, 4 ст. 9 Закону № 2189, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. При цьому, до 09 грудня 2017 року діяв Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (надалі - Закон № 1875), який передбачав наявність, права та обов`язки балансоутримувача будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) та визначав його, як власника або юридичну особу, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Положеннями п. 1, 3 ч. 1 ст. 24 Закону № 1875 було віднесено до прав балансоутримувача здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю, укладати договори на надання житлово-комунальних послуг. При цьому, п. 2, 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1875 визначено, що Балансоутримувач зобов`язаний утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками), забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном. Водночас нормами п. 2 розділу VI Закон № 2189 визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 з дня введення в дію Закону № 2189, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом. П. 3, 6 розділу VI Закону № 2189 встановлено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку не було проведено до 1 травня 2021 року, виконавчий орган відповідної місцевої ради (або інший орган - суб`єкт владних повноважень, якому делеговані функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг) зобов`язаний не пізніше шести місяців з дня припинення або скасування воєнного стану оголосити і провести такий конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку у будинках, у яких станом на дату, що передує двом місяцям до запланованої дати оголошення конкурсу, не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласниками не прийнято рішення про форму управління багатоквартирним будинком та не оголошено і не проведено такий конкурс відповідно до пункту 5 статті 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та абзацу першого цього пункту. Відтак, оскільки майно у виді багатоквартирного житлового будинку перебувало на балансі відокремленого структурного підрозділу позивача, відомостей щодо укладення договору на управління багатоквартирним будинком, у якому проживає відповідач з іншими особами суду не надано, доказів призначення управителя багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , після набрання чинності Законом № № 2189 не надано, позивачем доведено факт відсутності укладення договору з водопостачання та відведення відповідачем з виконавцем послуг, суд приходить висновку, що саме позивач, як балансоутримувач багатоквартирного житлового будинку та особа, що уклала договір з виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення за для задоволення потреб мешканців будинку по [ADDRESS] та за договором здійснює оплату за постачання відповідно до умов договору з надавачем послуг, - є належним позивачем у справі. Крім того, відповідачем жодними доказами не спростовано отримання ним послуг з водопостачання та водовідведення та про таке неотримання, або про отримання неналежної якості послуг відповідач не заявляв. Водночас, визначаючи розмір і період заборгованості суд ураховує таке. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690 затверджено, в тому числі, Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (надалі - Правила). Згідно з абз. 1, 6, 8 п. 14 Правил послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. Споживачі у багатоквартирному будинку, які отримують послуги за іншою моделлю договірних відносин, у разі прийняття рішення про припинення такого договору можуть приєднатися до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, вчинивши дії, що засвідчують їх бажання укласти такий договір, відповідно до абзацу шостого цього пункту. За п. 20, 21, 22, 26 Правил комерційний облік послуги ведеться вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг споживання наданих послуг у будівлі визначається відповідно до Методики розподілу. Обсяг наданих споживачеві послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. Споживач надає щомісяця (у спосіб, передбачений договором) виконавцеві або визначеній власником (співвласниками) особі, яка здійснює розподіл обсягів послуг, інформацію про обсяги споживання послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. Визначена власником (співвласниками) особа, яка здійснює розподіл обсягів послуг, надає виконавцеві інформацію про обсяги спожитої послуги з постачання гарячої води та здійснений ним розподіл такої послуги між споживачами у будівлі. Обсяг спожитої у будівлі холодної води, витраченої на загальнобудинкові потреби, визначається та розподіляється між споживачами відповідно до Методики розподілу. За п. 32, 33 Правил вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. Інформування споживачів про намір зміни (коригування) тарифів на послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцем відповідно до законодавства. У разі зміни (коригування) тарифів протягом строку дії договору нові розміри тарифів застосовуються з моменту їх введення в дію та не потребують внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну (коригування) цін/тарифів на послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу в один із способів, що гарантують доведення інформації до споживачів, які зазначені у пункті 11 цих Правил, з посиланням на рішення відповідного органу. Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. За п. 10 Правил визначення кількості та якості (щодо тиску) послуги здійснюється відповідно до умов договору: 1) за показаннями вузла комерційного обліку послуги та іншими засобами вимірювальної техніки - для колективного договору, договору з колективним споживачем, договору з власником (користувачем) будівлі, індивідуального договору; 2) з урахуванням показань вузла (вузлів) розподільного обліку послуги (у разі їх наявності) - для індивідуальних договорів про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем. За п. 9 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, у разі, якщо окреме приміщення будівлі/будинку, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна, має окремий інженерний ввід зовнішньої інженерної мережі або окреме відгалуження перед вузлом комерційного обліку та не оснащене вузлом обліку комунальної послуги, то при наданні цьому приміщенню послуги з постачання гарячої води, централізованого водопостачання обсяг спожитої цим приміщенням комунальної послуги визначається за нормою споживання комунальної послуги, що установлена органом місцевого самоврядування. Окрім визначеного таким чином обсягу спожитої комунальної послуги цьому приміщенню додатково здійснюється донарахування частки обсягів гарячої/холодної води, витраченої на загальнобудинкові потреби. За п. 5 розділу ІІ Методики Обсяг холодної води, спожитої споживачами у приміщеннях будівлі/будинку (Vх.вбуд), складається з обсягів відповідно до формули, яка включає такі складові: сумарний обсяг спожитої холодної води у j-их приміщеннях, визначений за показаннями вузлів розподільного обліку, м-3; сумарний обсяг спожитої холодної води в i-их приміщеннях, які не оснащені вузлами розподільного обліку, м-3; обсяг холодної води, витраченої на загальнобудинкові потреби, визначений за показаннями вузлів розподільного обліку або на підставі договору з виконавцем комунальних послуг на ці цілі, м-3; обсяг витоку холодної води із внутрішньобудинкових мереж централізованого водопостачання (або із мереж системи автономного водопостачання), який стався з вини особи, яку встановлено, м-3. За відсутності витоків приймають Vхв.вит= 0; обсяг небалансу споживання холодної води, що є різниця між показаннями вузла комерційного обліку та обсягом холодної води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку у будівлі/будинку, усі приміщення якої оснащені вузлами розподільного обліку, м-3. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої холодної води у будівлі/будинку здійснюється відповідно до розділу X цієї Методики. Згідно з Розділом Х Методики, відповідно до формул 7 та 42 цієї Методики у будівлі/будинку, в якій частина приміщень оснащена вузлами розподільного обліку, а частина не оснащена такими вузлами, обсяг небалансу холодної води не визначається Vх.вн.бал = 0, а обсяг споживання холодної води у приміщеннях без обліку визначається як різниця між визначеним за показаннями приладу обліку загального обсягу спожитої холодної води у будівлі/будинку та між сумарним обсягом спожитої/витраченої холодної води за показаннями вузлів розподільного обліку у приміщеннях, вузла розподільного обліку на відгалуженні трубопроводу з водорозбірною арматурою для відбору води на загальнобудинкові потреби (або відповідно до обсягу холодної води, витраченої на загальнобудинкові потреби, що визначений відповідним договором з виконавцем комунальних послуг), обсягом витоків з внутрішньобудинкових мереж водопостачання (за наявності) та вузла обліку холодної води перед водопідігрівачем в індивідуальному тепловому пункті. Такий визначений обсяг розподіляється кожному приміщенню, не оснащеному вузлом розподільного обліку, пропорційно до співвідношення кількості осіб, що фактично користуються комунальною послугою у такому приміщенні, до загальної кількості осіб (споживачів), що фактично користуються комунальною послугою у приміщеннях без обліку. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З розрахунку заборгованості, позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що нарахування заборгованості здійснено відповідачем за нормами споживання на одну людину (в метрах кубічних) за встановленими відповідно до законодавства тарифами за період з 2016 року. Так, оскільки позивачем вказано на те, що будинок за адресою: [ADDRESS] , оснащено приладом обліку загального обсягу спожитої холодної води у будинку, частина квартир у будинку оснащена вузлами розподільного обліку, а частина (в тому числі і та, в якій проживає відповідач) не оснащена такими вузлами, суд вважає, що здійснений позивачем розрахунок заборгованості виходячи з норми споживання є не обґрунтованим та не підтвердженим доказами та таким, що суперечить Методиці розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315. Крім того, суд ураховує, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження норм споживання комунальної послуги, що установлені органом місцевого самоврядування на відповідні роки, в які існувала заборгованість, розміру тарифів, як не надано і доказів сплати позивачем постачальнику послуг централізованого водопостачання та водовідведення, сум, заявлених позивачем до стягнення з відповідача, відсутності заборгованості відповідача перед постачальником з послуг водопостачання та водовідведення, інших доказів, які б давали можливість визначити суду розмір заборгованості відповідно до норм законодавства. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову в частині стягнення основної суми заборгованості - відсутні підстави для задоволення позову і в частині позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. За таких обставин суд приходить висновку про недоведеність позивачем розміру позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні позову в повному обсязі. Інші доводи та аргументи сторін, як самі по собі так і у своїй сукупності не є підставою як для задоволення позову, так і для відмови у його задоволенні, а тому не приймаються судом до уваги. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку з тим, що суд прийшов висновку про відмову в задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed