Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Ірпінського міського суду Київської області звернулося ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості.\~В позовній\~заяві вказує,\~що Публічне\~акціонерне товариство\~«Універсал Банк»\~є правонаступником\~всіх прав\~та обов`язків\~Відкритого акціонерного\~товариства «Універсал\~Банк» -\~22\~червня 2009\~року рішенням\~загальних зборів\~акціонерів,\~ВАТ «Універсал\~Банк» було\~перейменовано в\~Публічне акціонерне\~товариство «Універсал\~Банк».\~25\~квітня 2008\~року між\~Товариством та\~ [PERSON] укладено\~кредитний договір\~№ 073-2008-1383,\~відповідно до\~якого банк\~надав відповідачу\~кредит (грошові\~кошти)\~в розмірі\~148\~990,00\~доларів США,\~а відповідач\~зобов`язалася повернути\~наданий кредит\~у повному\~обсязі до\~10.04.2038\~року згідно\~з графіком\~щомісячних платежів\~(\~додаток №\~2\~до кредитного\~договору)\~та сплатити\~за користування\~кредитом проценти\~у розмірі\~12,45\~%\~річних.\~За користування\~кредитом понад\~встановлений кредитним\~договором строк\~встановлюється підвищена\~процентна ставка\~на рівні\~37,35\~%\~річних.\~Цільове призначення\~кредиту на\~придбання майна,\~а саме:\~земельної ділянки\~за адресою\~ [ADDRESS] .\~Відповідно до\~п.\~2.4.\~кредитного договору\~погашення кредиту\~повинно відбуватися\~шляхом сплати\~щомісячних платежів,\~в останній\~робочий день,\~що передує\~10\~числу кожного\~місяця. Позивач виконав\~свої зобов`язання\~в повному\~обсязі,\~надавши відповідачу\~кредитні кошти,\~а відповідач\~не виконав\~зобов`язання за\~вказаним кредитним\~договором ,\~внаслідок чого\~утворилася заборгованість\~у розмірі\~144987,22\~дол.\~США з\~яких:\~прострочено заборгованість\~по кредиту\~-\~9142,35\~дол.\~США,\~сума дострокового\~стягнення кредиту\~-\~135844,87\~дол.\~США,\~відсотки -\~0,00\~дол.\~США,\~підвищені відсотки\~-\~0,00 дол. США. Відповідно до п. 5.2.5 кредитного договору сторони погодили, що у випадку настання будь якої з обставин, вказаних нижче, та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту. \~ \~ \~ \~Перелік обставин для зміни терміну погашення кредиту, які сторони домовилися вважати істотним порушенням умов договору: прострочення сплати чергового платежу за кредитним договором та /або процентів за користування кредитом понад 2 (двох ) місяців; використання кредиту не за цільовим призначенням і т.д.. Згідно п. 8.1 кредитного договору будь-які повідомлення, які направляються сторонами одна одній в рамках цього договору, повинні бути здійсненні в письмовій формі та будуть вважатися поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом доставлені особисто на адресу сторін, окрім випадків, що передбачені окремими положеннями цього договору. \~ \~ \~ \~04 серпня 2017 року на адресу [PERSON] було направлено дві вимоги про усунення порушень та сплату заборгованості. Однак, зазначені вимоги повернулися в ПАТ «Універсал Банк» за закінченням терміну зберігання. 25.10.2017 року на адресу [PERSON] повторно було направлено дві вимоги про усунення порушень та сплату заборгованості. Однак, зазначені вимоги банку залишилися без виконання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Порушення відповідачем зобов`язань, встановлених кредитним договором щодо сплати заборгованості у відповідача виник обов`язок повністю повернути кредит позивачу. Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом 24.10.2017 року складає 144 987 ( сто сорок чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят сім доларів США) 22 центи з яких: заборгованість по кредиту -9 142,35 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту - 135 844,87 дол. США. Проте, банк вважає за необхідне стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 38 880 дол. США з яких: \~ \~ \~ \~заборгованість по кредиту - 5202,13 доларів США (в межах строку позовної давності) та сума дострокового стягнення кредиту - 33 677,87 дол. США. Просить суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ІПН: [NUMBER] ) на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 073-2008-1383 від 25 квітня 2008 року в розмірі 38880 доларів США та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з викладених обставин в позові. Додатково зазначив, що в зв`язку з виникненням прострочення по кредиту банк звертався до суду з позовами. Долученими рішенням суду відмовлені позовні вимоги банку. По вимозі щодо дострокового повернення кредиту по першому рішенні суду було встановлено судом що позичальник увійшов в графік по погашенню простроченої заборгованості. У другому рішенні суду було посилання на те, що оскільки, банк не надав доказів щодо направлення позичальнику вимоги щодо повернення коштів у банку не виникло права стягнення кредитної заборгованості. Вказаними рішеннями, якими було відмовлено у вимогах банку фактично не вказано про відсутність права такої вимоги, тому вони не мають відношення до даної справи. [PERSON] через невиконання умов кредитного договору має заборгованість на даний час. Банк вважає за необхідне стягнути лише частину заборгованості (користуючись своїм правом на часткове стягнення боргу) частину простроченої та частину поточної заборгованості з загальної суми, а саме: 38 880,00 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту - 5202,13 доларів США, сума дострокового стягнення кредиту - 33 677,87 доларів США. Ця сума не охоплюється зазначеними раніше рішеннями суду. Вимоги щодо погашення заборгованості відповідачу були направлені банком в серпні та жовтні, однак повернулися без їх вручення адресату, та виконані позичальником не були. Просить суд задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Свириденко В.М. не визнала позовні вимоги. Додатково суду пояснила, що дійсно 25.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк»)- кредитор та [PERSON] (позичальником) було укладено кредитний договір № 073-2008-1383 (на придбання майна), відповідно до умов якого кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору кошти в сумі 148990,00 доларів США, а позичальник взяв зобов`язання прийняти, належним чином використати та повернути кредит не пізніше 10 квітня 2038 року, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,45 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Позивач вважає, що відповідачем було допущено порушення виконання зобов`язання, зокрема термінів повернення кредиту та сплати процентів, а тому він має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів в порядку, установленому кредитним договором. Просить суд прийняти до уваги, той факт, що із тексту вимог про повернення заборгованості, доданих до позовної заяви, а саме вимоги від 03.08.2017 року та вимоги від 25.10.2017 року, вбачається, що суми простроченої заборгованості та строкової заборгованості є різними, а також те, що вищевказані вимоги на адресу відповідача не надходили. Крім того, рішенням Ірпінеького міського суду Київської області від 20 травня 2013 року у справі № 1013/9894/2012 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.04.2008 № 073-2008-1383, яке набрало законної сили відповідно до постанови Апеляційного суду Київської області від 29.01.2014 року (провадження № 22-ц/780/27/14) встановлено, що з 10.12.2009 року відповідач не має заборгованості перед позивачем; станом на 19.12.2008 року у відповідача також не було прострочення чергового платежу за кредитом та/або процентами за користування кредитом понад два місяці, як це зазначається у п. 5.2.5 кредитного договору, а тому відсутні підстави для направлення вимоги про дострокове повернення кредиту. Між тим, у наданому до позовної заяви у справі № 367/8303/17 розрахунку від 04.12.2017 року, розрахунковий період при визначенні суми заборгованості відповідача взятий позивачем за період із 25 квітня 2008 року по 10.10.2017 року. Відповідач брала кредит у позивача, однак не має можливості його погасити, оскільки у розрахунку стоїть підвищена процентна ставка, що є неправомірним. Позивачем не надано даних за який період виникла заборгованість у відповідача ( що позбавляє перевірити дотримання вимог щодо строків позовної давності) та яка фактична заборгованість у [PERSON] по кредитному договору № 073-2008-1383 від 25 квітня 2008 року станом на 01.12.2017 року по тілу кредиту, відсоткам та пені з урахуванням вимог кредитного договору та оплачених позичальником коштів, що унеможливлює визначити розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 073-2008-1383 від 25 квітня 2008 року станом на теперішній час. Просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі так як позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ст. 12,\~13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Визначення поняття зобов`язання міститься в ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як видно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Універсал Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № 073-2008-1383, відповідно до п. 1.1 якого кредитор зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 148 990 доларів США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,45% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором; сторони погодили, що розмір процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору. Пунктом 1.1.1 договору визначено, що за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37,35% річних, розмір підвищеної процентної ставки за користування кредитом понад встановлені цим договором терміни сплати щомісячних платежів застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника. Встановлено, що у відповідності до п. 5.2.5 кредитного договору відповідно до статей 525 та 611 Цивільного кодексу України сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, вказаних нижче, зокрема, прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад двох місяців, та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим Договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту. В судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов`язання за даним договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 148 990,00 доларів США. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ч. 4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 травня 2013 року у справі №1013/9894/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.04.2008 № 073-2008-1383, яке набрало законної сили відповідно до постанови Апеляційного суду Київської області від 29.01.2014 року (провадження № 22-ц/780/27/14 відмовлено в задоволенні позову через недоведеність позовних вимог. Встановлено, що з 10.12.2009 року відповідач не має заборгованості перед позивачем; станом на 19.12.2008 року у відповідача також не було прострочення чергового платежу за кредитом та/або процентами за користування кредитом понад два місяці, як це зазначається у п. 5.2.5 кредитного договору, а тому відсутні підстави для направлення вимоги про дострокове повернення кредиту. Крім того, у змісті вказаного рішення зазначено, що в судовому засіданні також встановлено, що згідно розрахунку заборгованості станом на 21.03.2012 року, наданого позивачем, відповідачу нарахована заборгованість за періоди із 25.04.2008 року по 05.02.2010 року та із 06.02.2010 року по 21.03.2012 року в сумі 144 987,22 доларів США, в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту: 144 987,22 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 1 157 722,95 гривень. Також встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25 березня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Універсал Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості Публічному акціонерному товариству Універсал Банк відмовлено в позові до [PERSON] про стягнення заборгованості, дане рішення набрало законної сили і даним рішенням встановлено, що із 10.12.2009 року відповідач не має заборгованості перед позивачем за кредитним договором. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором станом на 24.10.2017 року з загальною сумою заборгованості в розмірі 144\~987, 22 долари США, посилається на право банку стягнути заборгованість не у повному розмірі, а лише її частину, а саме: 38880,00 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту - 5202,13 доларів США, суму дострокового стягнення кредиту - 33 677,87 дол. США. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч.2 ст. 13 ЦПК України це не є обов`язком суду. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). При цьому обов`язок доказування покладений на учасників справи. Суд звертає увагу на те, що на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05 червня 2019 року щодо витребування інформації ПАТ «Універсал Банк» зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості, який було подано з позовною заявою, фактична заборгованість [PERSON] за кредитним договором за період з 25.04.2008 по 24.10.2017 становить 144 987,22 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 9 142,35 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту 135\~844,87 доларів США; заборгованість по відсоткам та пені відсутня. Дана інформація суперечить встановленим обставинам в судових рішеннях від 25.03.2010р. та 20 травня 2013 року по справі № 1013/9894/2012 про те, що із 10.12.2009 року відповідач немає заборгованості перед позивачем за кредитним договором; також станом на 19.12.2008 року [PERSON] не було прострочення чергового платежу за кредитом та /або процентами за користування кредитом понад два місяці. В судовому засіданні представником позивача не було уточнено періоду виникнення заборгованості, не надано доказів на підтвердження розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором з процентною ставкою 12,45% річних та заборгованості за кредитним договором станом на теперішній час із збільшеною процентною ставкою, не надано доказів на підтвердження факту повідомлення відповідача про наявність у неї заборгованості із 19.12.2008 року, крім того, не надано доказів, щодо обґрунтування суми заборгованості в розмірі 38880 доларів США. За таких обставин суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні позивачем не було доведено факту наявності у відповідача заборгованості по кредитному договору № 073-2008-1383 від 25 квітня 2008 року саме у розмірі 144987,22 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 9 142,35 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту 135 844,87 доларів США та факту того, що у зв`язку із наявністю даної заборгованості настав термін дострокового повернення кредиту відповідно до п. 5.2.5 кредитного договору, доводи позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 073-2008-1383 від 25 квітня 2008 року в розмірі 38880 доларів США не підтверджені жодними належними доказами, а тому вважає, що позовні вимоги не доведені позивачем у судовому засіданні та задоволенню не підлягають. Частиною\~1,\~пунктом 2\~частини 2\~статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. У разі відмови в позові - на позивача. Тому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, вимога позивача, щодо стягнення судового збору з відповідача в його користь не підлягає задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed