Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Зарічненської селищної ради Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, належні його батьку [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 605430 від 14.04.2006 року. У зазначеній позовній заяві позивач покликається на те, що його батько [PERSON] помер [INFO] . До складу спадщини, яка відкрилася внаслідок його смерті, входять земельні ділянки, належні спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 605430 від 14.04.2006 року, за кадастровими номерами - 5622255100:17:000:0173, 5622255100:13:000:0283, 5622255100:13:000:0081, 5622255100:13:000:0157. Вказує, що заповіт [PERSON] не вчинявся. Відповідно до ст. 1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом із цим постановою нотаріуса від 23 лютого 2024 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Покликаючись на положення ч. 1 ст. 392 ЦК України, просив визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки, оскільки документи, які засвідчують право власності спадкодавця на це майно, не визнаються іншою особою та оригінал державного акту втрачено. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача Зарічненської селищної ради Рівненської області у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] від 30.04.1987 року його батьком вказаний [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 09.11.2012 року батько позивача [PERSON] , помер [INFO] . До складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , входять земельні ділянки площею 0,7910 га, 0,5652 га, 0,8680 га, та 1,6362, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Зарічненської селищної ради Вараського (Зарічненського) району Рівненської області, належні останньому на підставі державного акту серії ЯБ № 605430 від 14.04.2006 року, за кадастровими номерами 5622255100:17:000:0173, 5622255100:13:000:0283, 5622255100:13:000:0081, 5622255100:13:000:0157, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.03.2024 року, витягами із технічної документації з нормативної грошової оцінки зазначених земельних ділянок, сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ № 008430, розпорядженням Зарічненської районної державної адміністрації № 37 від 30.01.2006 р. про виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки із списком розподілу закріплення за земельними ділянками пайовиків колишнього КСП "Перемога" для видачі державних актів на право власності на земельні ділянки, трудовою книжкою [PERSON] . Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із повідомлення Зарічненської державної нотаріальної контори Рівненської області від 22.03.2024 року № 1-16\\128, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 21.03.2024 року, заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину від 08.02.2013р. вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся син спадкодавця - [PERSON] 08 лютого 2013 року на ім`я спадкодавця заведено спадкову справу № 23. Заповіт [PERSON] не вчинявся. 19 серпня 2013 року за реєстровими номерами 621, 622, 623, а також 28 жовтня 2013 року за реєстровим номером 732 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я спадкоємця [PERSON] . Таким чином встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] , який на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем та у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявами [PERSON] від 08.02.2013 р. про видачу свідоцтва про право на спадщину, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 08.02.2013 р., свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.08.2013 року на грошовий вклад спадкодавця. Разом із тим постановою державного нотаріуса Корецької державної нотаріальної контори Рівненської області Денисюк А.М. від 23 лютого 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право власності на земельні ділянки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] (позивач у справі). На даний час позивач має намір оформити право на спадщину на вказані земельні ділянки, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому відмовлено у зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа на право власності на земельні ділянки втрачено. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених обставин суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на спірні земельні ділянки, однак це право не визнається іншими особами. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved