Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив: - визнати недійсним рішення Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області №860 від 15.06.2021 року в частині включення до переліку земельних ділянок, що передаються із державної власності в комунальну власність, земельних ділянок із кадастровими номерами 3524655100:02:000:0561, 3524655100:02:000:0576, 3524655100:02:000:0567, 3524655100:02:000:0560. - визнати недійсним рішення Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області №1527 від 26.07.2021, яким передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3524655100:02:000:0561; - визнати недійсним рішення Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області №1529 від 26.07.2021, яким передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3524655100:02:000:0576; - визнати недійсним рішення Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області №1528 від 26.07.2021, яким передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3524655100:02:000:0567; - визнати недійсним рішення Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області №1530 від 26.07.2021, яким передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3524655100:02:000:0560; - витребувати у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) земельну ділянку площею 2 га, яка розташована на території Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області з кадастровим номером 3524655100:02:000:0561 на користь держави в особі уповноваженого органу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 39767636, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26); - витребувати у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) земельну ділянку площею 2 га, яка розташована на території Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області з кадастровим номером 3524655100:02:000:0576 на користь держави в особі уповноваженого органу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 39767636, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26); - витребувати у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) земельну ділянку площею 2 га, яка розташована на території Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області з кадастровим номером 3524655100:02:000:0567 на користь держави в особі уповноваженого органу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 39767636, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26); - витребувати у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) земельну ділянку площею 2 га, яка розташована на території Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області з кадастровим номером 3524655100:02:000:0560 на користь держави в особі уповноваженого органу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 39767636, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26); - скасувати державну реєстрацію речового права - права власності земельної ділянки кадастровий номер 3524655100:02:000:0567, площею 2 га, що здійснена приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу 03.12.2021, на підставі договору купівлі-продажу №460 від 03.12.2021 про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис: 45451345, припинивши речове право - права власності земельної ділянки кадастровий номер 3524655100:02:000:0567, площею 2 га; - скасувати державну реєстрацію речового права - права власності земельної ділянки кадастровий номер 3524655100:02:000:0576, площею 2 га, що здійснена приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу 03.12.2021, на підставі договору купівлі-продажу №458 від 03.12.2021 про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис: 45451215, припинивши речове право - права власності земельної ділянки кадастровий номер 3524655100:02:000:0576, площею 2 га; - скасувати державну реєстрацію речового права - права власності земельної ділянки кадастровий номер 3524655100:02:000:0561, площею 2 га, що здійснена приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу 03.12.2021, на підставі договору купівлі-продажу №456 від 03.12.2021 про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис: 45451059, припинивши речове право - права власності земельної ділянки кадастровий номер 3524655100:02:000:0561, площею 2 га; - скасувати державну реєстрацію речового права - права власності земельної ділянки кадастровий номер 3524655100:02:000:0560, площею 2 га, що здійснена приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу 03.12.2021, на підставі договору купівлі-продажу №462 від 03.12.2021 про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис: 45451460, припинивши речове право - права власності земельної ділянки кадастровий номер 3524655100:02:000:0560, площею 2 га. Обґрунтовано позовні вимоги тим, що у вересні 2021 року до Кіровоградської обласної прокуратури надійшла інформація головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у Кіровоградській області за якою виявлено порушення в діяльності Онуфріївської селищної ради, а саме реєстрація права комунальної власності на земельні ділянки, на підставі рішення Онуфріївської селищної ради від 15.06.2021 року №860, та подальша їх передача у приватну власність, що є власністю держави та перебувають у постійному користуванні ДП «Конярства України». Державна реєстрація права власності за Онуфріївською селищною радою була здійснена, зокрема, на підставі п.24 розділу\~Х\~Перехідних положень Земельного кодексу України,\~ЗУ №1423-ІХ від 28.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набрав чинності 27.05.2021 року, за положеннями якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук). Прокурор зазначає, що таким чином, у зв`язку з набранням чинності вищезазначеним законом, не вважаються землями комунальної власності територіальних громад землі державної власності, що використовуються підприємствами на праві постійного користування. У подальшому Онуфріївська селищна рада передала безоплатно у власність фізичним особам земельні ділянки: 1) [PERSON] площею 2 га з кадастровим номером 3524655100:02:000:0561 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території селищної ради на підставі рішення №1527 від 26.07.2021 року. Останній на підставі зазначеного рішення 05.08.2021 здійснив реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, запис 43385144 та 03.12.2021 року за договором купівлі-продажу №456 вказану земельну ділянку купила [PERSON] , яка і є її власником; 2) [PERSON] площею 2 га з кадастровим номером 3524655100:02:000:0576 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території селищної ради на підставі рішення №1529 від 26.07.2021 року. Остання на підставі зазначеного рішення 05.08.2021 здійснила реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, запис 43385369 та 03.12.2021 року за договором купівлі-продажу №458 вказану земельну ділянку купила [PERSON] , яка і є її власником; 3) [PERSON] площею 2 га з кадастровим номером 3524655100:02:000:0567 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території селищної ради на підставі рішення №1528 від 26.07.2021 року. Останній на підставі зазначеного рішення 05.08.2021 здійснив реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, запис 43385492 та 03.12.2021 року за договором купівлі-продажу №460 вказану земельну ділянку купила [PERSON] , яка і є її власником; 4) [PERSON] площею 2 га з кадастровим номером 3524655100:02:000:0560 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення на території селищної ради на підставі рішення №1530 від 26.07.2021 року. Останній на підставі зазначеного рішення 05.08.2021 здійснила реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, запис 43385930 та 03.12.2021 року за договором купівлі-продажу №462 вказану земельну ділянку купила [PERSON] , яка і є її власником. Таким чином, зазначає прокурор, на сьогодні [PERSON] є єдиною власницею 4-х земельних ділянок загальною площею 8 га, що є державною землею та протиправно були передані Онуфріївською селищною радою особам у власність. Проте, як стверджує прокурор, станом на дату набрання чинності вищезазначеним ЗУ, спірні земельні ділянки були та на сьогодні є державною формою власності, а ДП «Конярство України» є її постійним користувачем, а тому вказані земельні ділянки не вважаються землями комунальної власності територіальної громади та не могла передаватися у приватну. Зазначає, що за вказаним фактом здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №42021000000001679 від 11.08.2021 року за ч.5ст. 191\~КК України. На підтвердження належності спірної земельної ділянки до земель державної власності та перебування у постійному користуванні ДП «Конярство України» прокурором у позовній заяві наведено про наступне. У 1947 році на підставі наказу Маршала Радянського Союзу Будьоного СМ. засновано Онуфріївський кінний завод №175, який з того часу є постійним користувачем земель на території Онуфріївського району Кіровоградської області. Запис, який вчинений у 1973 році в Державній земельній книзі, порядковий номер 13, у розділі 3 - «Землі радгоспів», в 5 колонці «Види користування землею» зазначено «постійне» щодо Онуфріївського кінного заводу №175. Загальна площа - 4206,6 га, копію витягу прокурор додає. Онуфріївський кінний завод №175 використовував землі основного (виробничого) призначення у відповідності до плану внутрігосподарського землеустрою, про що свідчить «Технічний звіт по землеустрійним вишукуванням для розроблення проекту внутрішньогосподарського землеустрою коне заводу №175 Онуфріївського району Кіровоградської області» Розпорядженням представника Президента України в Онуфріївському районі Кіровоградської області №81 від 13.07.1992 року затверджено технічну документацію по формуванню території району, згідно з якої за Державним підприємством «Онуфріївський кінний завод №175» визнано право постійного користування на закріплені та передані в користування земельні угіддя, які знаходяться на території Онуфріївської селищної ради, загальною площею 2211,7 га, в тому числі, сільськогосподарських угідь площею 1809, 1 га. Зазначає, що за даними ГУ ДГК у Кіровоградській області за ДП «Конярство України» обліковуються земельні ділянки загальною площею 3688,79 га (з них площею 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради та 1551,2 га на території Павлиської селищної ради). Вказане право виникло у попередника ДП «Конярство України» - ДП «Онуфріївський кінний завод №175» до 1990 року. Нормативно-правовим обґрунтуванням позову прокурор наводить положення ЗК УРСР 1970 року, відповідно до яких, зокрема, ст. 15 встановлювала безстрокове і тимчасове користування землею. Землекористувачами визначалися - колгоспи, радгоспи, інші сільськогосподарські державні, кооперативні, громадські підприємства, організації і установи, промислові, транспортні, інші несільськогосподарські державні, кооперативні, громадські підприємства, організації та установи, громадяни. Відповідно до п.5 Постанови ВР УРСР «Про порядок введення в дію ЗК УРСР» від 18.12.1990 громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування. Зі змісту пунктів 1,7 розділу\~Х «Перехідні положення» ЗК України\~громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки, отримані ними до 01.01.2002 у власність, тимчасове користування або на умовах оренди у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством. Згідно із абз. 1 п.2 розділу\~VII\~Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про державний земельний кадастр»\~земельні ділянки, право власності (користування) на які виникла до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Також, прокурор наводив правові позиції Верховного Суду щодо того, що існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акта; відсутність у юридичної особи акта про право постійного користування земельною ділянкою не є достатньою підставою для позбавлення права землекористування; право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється. Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене тільки з підстав, передбачених уст. 141\~ЗК України, перелік яких є вичерпним. Також наводив правові позиції ВС щодо того, що право користування земельною ділянкою, як і будь-яке інше право юридичної особи (яка припиняється в результаті реорганізації) переходить до її правонаступника. Прокурор зазначав, що Онуфріївський кінний завод №175 з 30-х років був правомірним постійним користувачем земель на території Онуфріївського району Кіровоградської області загальною площею 3688,79 га (з них 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради та 1551,2 га на території Павлиської селищної ради), та надані до суду копії архівних документів підтверджують наявність права користування у Онуфріївського кінного заводу №175 на землі, розташовані на території Онуфріївської селищної ради та те, що ніхто не позбавляв підприємство такого права. ДП «Конярство України» засноване відповідно до наказу Міністерства аграрної політики №510 від 19.08.2010 «Деякі питання розвитку кінної галузі», на основі державної власності. У подальшому, на підставі розпорядження КМУ№2305-р від 01.12.2010 «Про деякі питання розвитку конярства» та\~наказу Міністерства аграрної політики України №33від 01.02.2011«Про реорганізацію державних підприємств, діяльність яких пов`язана з розвитком конярства»\~ДП «Онуфріївський кінний завод №175» реорганізовано шляхом приєднання до ДП «Конярство України» зі створенням на базі ДП «Онуфріївський кінний завод №175» відокремленого підрозділу (філії) без прав юридичної особи. Відповідно до п.2 вказаного\~наказу\~ДП «Конярство України» визнано правонаступником майнових прав і обов`язків реорганізованих державних підприємств, зокрема ДП «Онуфріївський кінний завод №175». Комісією з реорганізації 11.08.2011 року підписано передавальний акт, відповідно до якого ДП «Конярство України» стає правонаступником всіх майнових та немайнових прав, а також обов`язків ДП «Онуфріївський кінний завод №175». На підставі якого до ДП «Конярство України» перейшли права щодо користування земельними ділянками загальною площею 3688,79 га, в тому числі на території Онуфріївської селищної ради площею 2137,59 га та Павлиської селищної ради площею 1551,20 га. Та, зазначає, що вказані обставини встановлені постановою ВГСУ від 02.11.2015 у справі 912/1677/14, а тому у відповідності до ч.5ст. 82\~ЦПК України, є такими, що не підлягають обов`язковому доказуванню. У довідці відділу Держкомзему в Онуфріївському районі Кіровоградської області від 07.02.2012 №47 зазначено про те, що ДП «Конярство України» на праві постійного користування належить 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради. Про належність на праві постійного користування ДП «Конярство України» земель на території Онуфріївської селищної ради свідчить те, що наказом ГУ ДГК в Кіровоградській області від 09.02.2018 №11-287/14-18-СГ було надано ДП «Конярство України» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності. Розташованих на території Онуфріївської селищної ради, орієнтовним розміром 1939,8000 га, в тому числі1571,3000 га - рілля, 185,6000 га - сіножаті, 98,5000 га - пасовища, 63,3000 га - землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, 21 га - під господарськими шляхами та прогонами, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ДП «Конярство України» на підставі наданого дозволу розробило відповідні проекти відведення земельних ділянок та на цій підставі до ДЗК внесені відомості про сформовані земельні ділянки. Наводить перелік наказів відповідно до яких ДП «Конярство» зареєстровано право постійного користування земельними ділянками, розташованими на території Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області загальною площею 1378,2826 га. Відповідно до інформації ГУ ДГК в області спірні земельні ділянки є державною власністю та законодавчо не могли перейти у комунальну власність та за актами приймання з державної власності у комунальну не передавались. Той факт, що земельні ділянки, передані у власність відповідачам не належали до земель комунальної власності та не могли бути передані у приватну власність, а також є землями, що перебувають у постійному користуванні ДП «Конярство України» прокурор підтверджує інформацією головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 28.09.2021 відповідно до якої при проведенні перевірки виявлено порушення вимог земельного законодавства в діяльності Онуфріївської селищної ради щодо реєстрації права комунальної власності, а у подальшому передачі у власність земель, у тому числі й земельних ділянок, наданих у власність відповідачам, із наведенням схематичних даних розташування спірних земельних ділянок, згідно з якої беззаперечно видно, що територія, де розташована спірна земельна ділянка входить у землі, що є власністю держави та перебувають у постійному користуванні ДП «Конярство України». На підтвердження чого проведено земельно-технічну експертизу, відповідно до висновку від 12.10.2021 №200/08/2021 спірна земельна ділянка повністю накладається на поле № [NUMBER] , яке знаходиться в межах постійного землекористування ДП «Конярство України», як правонаступника ДП «Онуфріївський кінний завод №175» згідно передавального акту від 11.08.2011, складеного комісією з реорганізації ДП «Онуфріївський кінний завод №175» та Плану землекористування Онуфріївського «Кінного заводу№175». Окремою підставою для визнання недійсним рішення селищної ради щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2 га на території Онуфріївської селищної ради, є порушення вимог ст. ст.116,118 ЗК України. Наводячи положення зазначених норм закону та\~ст. 20 ЗУ «Про землеустрій», прокурор зазначає, що законодавець визначив обов`язковий механізм, дотримання якого є передумовою одержання у власність земельної ділянки. Зі змісту заяв від 20.07.2021 року та рішення Онуфріївської селищної ради від 26.07.2021 року видно, що така процедура не дотримана. Та, резюмує, що оскаржуваними рішеннями Онуфріївської селищної ради, рішеннями державного реєстратора порушується право держави на володіння землями державної власності та, як наслідок, постійного користувача вказаних земель - ДП «Конярство України». Водночас,\~Земельним кодексомУкраїни\~не допускається передання в оренду чи на іншому правовому титулі земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні. Наведене свідчить про порушення та загрозу порушення оскаржуваними рішеннями права власності держави земельними ділянками, розташованими на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Прокурором у п.2 позовної заяви наведено правове обґрунтування звернення прокурора до суду. У пункті 3 позовної заяви наведено підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, які зводяться до того, що головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області бездіє протягом тривалого часу. Відповідач Онуфріївська селищна рада заперечила проти позову та подала відзив (а.с.190 т.2), відповідачем позовні вимоги не визнаються в повному обсязі, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Наведено положення абз. а) п.24 Перехідних положень ЗК України, та зазначено, що визначальним для правильного вирішення даного спору є з`ясування чи дійсно ДП «Конярство України» на законних підставах набуто право постійного користування землями на території Онуфріївської селищної ради до складу який увійшла спірна земельна ділянка. Відповідач ставить під сумнів зазначений факт. Вважає, що документи, на які посилається прокурор у позові, не несуть у собі достатньої доказової інформації щодо законності набуття ДП «Конярство України» право постійного користування землями. Посилається на ст. 15 ЗК УРСР, який був чинний на час вчинення запису у Державній земельній книзі, на яку посилається прокурор, та зазначає, що земля надавалася в безстрокове та тимчасове користування. У безстрокове користування землі надавалися тільки колгоспам, а іншим землекористувачам у тимчасове користування, строк якого не міг перевищувати 25 років. А у наданому витязі назва розділу «Радгосп», тобто «Онуфріївський кінний завод №175» мав юридичний статус «радгосп» (радянське господарство), а не «колгосп» (колективне господарство). Законодавство на той час не передбачало право постійного користування для суб`єктів, які не мали статусу колгоспу. Наголошував відповідач і на відсутності запису у гр.9 про документ, на підставі якого встановлено користування землею та зазначив, що державний акт на безстрокове користування землею Онуфріївському кінному заводу №175 видано не було, про що свідчить відсутність відповідного запису у Державній земельній книзі. Також наголошував на тому, що у гр. 7 Державної земельної книги не зазначено, що воно є безстроковим, як це зазначено щодо інших землекористувачів у книзі. Відсутність державного акта на право безстрокового користування, відсутність запису у книзі про те, що користування є безстроковим, а також, той факт, що Онуфріївський кінний завод №175 не відносився до колгоспів, свідчить про те, що землі йому були надані у тимчасове користування, строк якого закінчився до 1983 року, так як відповідне розпорядження Ради Міністрів Української РСР про встановлення більш тривалого строку користування відсутнє. А тому, на думку відповідача, за сукупності даних фактів, один тільки запис про вид користування, як постійний, не може достеменно підтверджувати той факт, що «Онуфріївський кінний завод №175» мав у користуванні земельну ділянку на постійній основі. Відповідач вважає, що технічний звіт по землеустрій ним вишукуванням для розроблення проекту внутрішньо господарського землеустрою конзаводу №175, не може свідчити про набуття земель у постійне користування, так як його складено тільки для розроблення проекту землеустрою, що є проміжним етапом у набутті прав на землю і не свідчить про завершення, передбаченої законом процедури. Також, відповідач вважає безпідставним посилання на технічну документацію по формуванню території району, затверджені розпорядженням представника Президента України в Онуфріївському районі від 13.07.1992 року №81, так як, враховуючи наведені норми законодавства, що діяло, надання земель у користування здійснювалося виключно за рішенням відповідних рад народних депутатів, тобто повноваження представника Президента України не включали у себе надання земель у постійне користування, тому технічна документація по формуванню території району, затверджена зазначеною особою, не може вважатися документом, що встановлював право Онуфріївського кінного заводу №175 на постійне користування землями. Тому, відповідач вважає, що жоден перелічений документ, який надано прокурором до позову, не є правовстановлюючим документом, на підставі якого у заводу №175 виникло право постійного користування землями та не містить посилання на такий документ, і з наданих суду матеріалів, відповідач вважає, неможливо встановити, чи дійсно заводу №175 було надано у постійне користування землі на території Онуфріївської селищної ради. Посилання позивача на довідку Держкомзему від 07.02.2012 року №47 вважає необґрунтованим, так як інформація зазначена у ній могла б мати доказове значення тільки у сукупності із іншими документами, які б підтверджували факт надання земель у постійне користування, в той же час у зазначеній довідці, як і у інших наданих Держгеокадастром документах, відсутнє навіть посилання на конкретну підставу набуття права постійного користування Онуфріївським кінним заводом №175. Відповідач вважає, що постанова ВГС від 02.11.2015 у справі №912/1677/14 не може підтверджувати факт набуття кінним заводом та його правонаступником права на постійне користування землями, що є предметом даного спору, так як з її змісту не вбачається, що саме земельна ділянка, яка є предметом позову у даній справі, була предметом дослідження у справі №912/1677/14. Також, заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначав, що на підтвердження свого права, у позовній заяві позивач посилається на наступні обставини - здійснення дій направлених на реєстрацію Конярство України свого права. Надання дозволу Держгеокадастром на розроблення проекту землеустрою, схематичне зображення місця розташування земель. На думку відповідача, вказане не може свідчити про правомірність набуття права постійного користування, так як за відсутності правовстановлюючого документа або рішення компетентного органу про передачу земель у постійне користування Онуфріївському кінному заводу №175, вказане свідчить лише про фактичне користування позивачем відповідними землями, а не про законність набуття на них права. Посилаючись на ст.ст.22, 23\~ЗК України ред. 1990 року відповідач зазначав, що за законодавством, що діяло на час виникнення у Кінного заводу, за твердженням прокурора, права постійного користування, виникнення такого права пов`язувалося із отриманням державного акту, за відсутності якого твердження про правомірність володіння спірними землями, є хибним. Заперечуючи посилання прокурором на позицію ВП ВС у постанові від 13.11.2019 року №823/1984/16 відповідач зазначає, що таке посилання у контексті даних правовідносин є хибним, так як у справі 823/1984/16 спір виник щодо того, чи перейшло вже існуюче право постійного користування землею до правонаступника, а правомірність набуття такого права попередником не заперечувалася сторонами та не досліджувалася судом. Відповідач ставить під сумнів сам факт набуття Онуфріївським кінним заводом №175, а відповідно і ДП «Конярство України», права постійного користування, у порядку, встановленому законодавством чинним та той час. Посилаючись на ст. 22 ЗК України 1990 року, відповідач зазначає про те, що матеріали справи не містять посилання на рішення компетентного органу щодо передання земель у постійне користування, з чого обґрунтовано припускає, що землі на території Онуфріївської селищної ради могли бути передані Онуфріївському кінному заводу №175 лише у тимчасове користування. Та, зазначає, що всі інші правові позиції ВС на які посилається прокурор зводяться до того, що право постійного користування, набуте у встановленому законом порядку не втрачається та не припиняється. Проте, матеріали справи не містять доказів того, що Онуфріївським кінним заводом №175 було набуто право постійного користування у встановленому діючим на той час законодавством порядку. Також заперечуючи позовні вимоги, відповідач вказував не те, що матеріали справи не містять доказів того, що земельні ділянки, рішення про державну реєстрацію прав на які оскаржують у даному позові дійсно увійшли до складу земель, яким на думку прокурора, володіє ДП «Конярство України» на праві постійного користування, для ідентифікації земель не надано жодних доказів, окрім загальної площі земель, що перебувала у користуванні Онуфріївського кінного заводу №175 на території Онуфріївського району Кіровоградської області. Висновок експерта також не свідчить про те, що саме спірні земельні ділянки увійшли до земель, що перебували у користуванні Онуфріївського кінного заводу №17, так як серед матеріалів справи відсутні докази набуття права постійного користування на законних підставах. Резюмуючи, відповідач зазначив, що прокурором не надано жодного достовірного доказу законного перебування у постійному користуванні ДП «Конярство України» спірних земельних ділянок, тому вимоги про визнання рішення включення їх до переліку земельних ділянок, які передаються із державної в комунальну власність є такими, що не підлягають задоволенню, так само, як і інші вимоги, які є похідними від них. Щодо окремої підстави для визнання недійсним рішення селищної ради щодо передачі у власність відповідачам земельних ділянок площею по 2 га на території Онуфріївської селищної ради, відповідачем наведені у відзиві заперечення з посиланням на ст. 50 ЗУ «Про землеустрій», зі змісту якої видно, що проекти землеустрою в обов`язковому порядку розробляються тільки при формуванні нових земельних ділянок, при зміні цільового призначення або у випадку поділу чи об`єднання земельних ділянок. З посиланням на ст.\~79-1\~ЗК України відповідач стверджує, що на момент прийняття рішення про передачу громадянам у власність земельних ділянок, вони мали статус окремого об`єкту, так як були вже сформовані на підставі наказів позивача присвоєнням їм кадастрового номеру та внесення даних про них до Державного земельного кадастру, що підтверджується відповідними витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за відповідачем, а проекти землеустрою, згідно яких було сформовано спірні земельні ділянки, як окремі об`єкти цивільних прав, були розроблені на підставі наказу ГУ ДГК у Кіровоградській області від 10.04.2021 року, ще коли дані земельні ділянки перебували у державній власності. Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі, якщо земельна ділянка є не сформованою, або у разі зміни її цільового призначення. З огляду на відсутність вказаних обставин, для отримання громадянами земельних ділянок у порядку безоплатної приватизації, за зазначених обставин, не було необхідності розробляти проект землеустрою. Відповідач [PERSON] у відзиві просила відмовити у позові повністю, посилаючись на принцип «належного урядування» згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України», та на правову позицію рішення зазначеного суду у справі «Стретч проти Об`єднаного королівства Великобританії і Північної Ірландії» від 24.06.2003. Зазначає, що спірні земельні ділянки були придбані нею за відплатним договором, тому у випадку визнання спірних рішень недійсними та витребування їх з її власності, вона матиме беззаперечне право вимагати від продавців переданих нею коштів. В свою чергу це призведе до незапланованих витрат з боку продавців, які не несуть жодної відповідальності за дії органів місцевого самоврядування та не зобов`язані нести на собі тягар їх помилки, якщо така дійсно мала місце. Скасування спірних рішень призведе до порушення принципу «належного урядування» та призведе до порушення балансу між суспільним та приватним інтересом. Посилаючись на ст. ст. 330, 387, 388 ЦК України зазначає,що за обставинами даної справи вона є добросовісним набувачем спірних земельних ділянок. Посилаючись на ст.1 Першого протоколу до Конвенції відповідач зазначила, що необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар, відповідно буде порушення вказаного протоколу. Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку з помилками влади, а факт незаконного переходу прав власності на землю та допущення продажу майна не може продовжувати правових наслідків для добросовісного набувача, проте, вочевидь, є підставою для виникнення обов`язку щодо відшкодування збитків, що завдані таким відчуженням. Задоволення позовних вимог про витребування спірних земельних ділянок у неї,я к добросовісного набувача, призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки в такому випадку на неї буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Зазначена позиція висловлено у постанові ВС від 13.11.2019 у справі 645/4220/16-ц, тому вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. У поданих запереченнях на відповідь на відзив прокурора відповідачем Онуфріївською селищною радою зазначено, що за наявності доказів правомірності набуття у постійне користування спірних земельних ділянок ДП «Онуфріївським кінним заводом», відповідач не заперечував би наявності такого права. Але, серед наданих до матеріалів справи доказів відсутнє будь-яке рішення про передачу земель у постійне користування або хоча б посилання на нього. Все, що надано прокурором на підтвердження факту виникнення постійного користування, це тільки технічна документація з визначення меж земельних ділянок, якими фактично користувався ДП «Онуфріївський кінний завод №175» та яка не свідчить про правомірність набуття права постійного користування землями за відсутності рішення уповноваженого органу про встановлення такого права та первинної документації, розробленої на підставі такого рішення з визначенням розташування та меж земель, переданих у постійне користування. Звертав увагу суду на те, що посилання прокурора на постанову ВС від 13.11.2019 у справі №823/1984/16 є хибним, оскільки у вказаній справі спір виник щодо переходу існуючого права постійного користування землею до правонаступника, при цьому, правомірність набуття такого права попередником не заперечувалася сторонами та не досліджувалася судом. Наголошував на первинному підтверджені права постійного користування це виключно рішенням відповідного компетентного органу, а не технічна документація, яку надав прокурор. Експертом не досліджувалася первинна документація, розроблена на підставі рішення про передачу земель у постійне користування з чітким визначенням розташування та меж земель, переданих у таке користування, а експертом досліджувалася тільки технічна документація з визначення меж земельних ділянок, якими фактично користувався ДП «Онуфріївський кінний завод №175» та в експертному висновку вказано, що спірні земельні ділянки входять до складу земель, якими фактично користується ДП «Конярство України», проте без дослідження саме первинної документації неможливо встановити чи дійсно ДП «Конярство України» набуло на них право у встановленому законом порядку, чи входили ці спірні земельні ділянки до складу земель, переданих у користування ДП «Конярство України». Ухвалою суду від 17.02.2022 забезпечено позов, накладено арешт на земельні ділянки (а.с.119-122 т.2). Ухвалою суду від 05.05.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 165 т.2). 24.05.2022 надійшов відзив від відповідача Онуфріївської селищної ради (а.с.190-250 т.2). 24.05.2022 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (а.с.2-24 т.3). 01.06.2022 від представника третьої особи надійшли пояснення щодо позовної заяви, в яких останній підтримав позовні вимоги прокурора, вважав їх законними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню, просив позов прокурора задовольнити повністю (а.с.61-106 т.3). Ухвалою суду від 02.06.2022 встановлені строки для подання заяв по суті справи (а.с.111-113 т.3). 03.06.2022 від прокурора надійшла відповідь на відзив [PERSON] (а.с.114-128 т.3). 03.06.2022 від прокурора надійшла відповідь на відзив Онуфріївської селищної ради (а.с.129-153 т.3). 14.06.2022 від Онуфріївської селищної ради надійшли заперечення (а.с.170-185 т.3). 17.06.2022 від представника третьої особи надійшли пояснення щодо відзивів (а.с.186-209 т.3). 08.07.2022 до суду надійшла позиція позивача у справі (а.с.33-56, 74-105 т. 5). 28.07.2022 від позивача надійшла позиція позивача у справі (а.с.112-197 т.5). Ухвалою від 02.08.2022 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с.205-207 т.5). Ухвалою від 07.11.2023 року визнано потрібним, щоб представник позивача Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області надав суду в судовому засіданні особисті пояснення. Явку представника позивача визнано обов`язковою (а.с.219-220 т.7). В судовому засіданні прокурор підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивача підтримала позовні вимоги прокурора, просила їх задовольнити у повному обсязі. В ході надання особистих пояснень в судовому засіданні, зокрема, зазначила, що наявність у ДП «Конярства України» права постійного користування земельними ділянками на території Онуфріївської селищної ради встановлена на підставі тих документів, які наявні при матеріалах справи. Державний акт на право постійного користування земельними ділянками, у т.ч. спірними, фізично не зберігся, але його реєстрація є у відповідній довідці. Зазначила, що під час складання передавального акта та таблиці, представника їхнього органу не було. Право постійного користування на спірні земельні ділянки не було зареєстроване. Представник третьої особи підтримав у повному обсязі позовні вимоги просив їх задовольнити. В судове засідання 18.04.2024 не з`явився, у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання, судом відмовлено. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Завчасно подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача Онуфріївської селищної ради та представники відповідачів [PERSON] , [PERSON] , просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, врахувавши, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. У позовній заяві прокурор стверджує, що у 1947 році на підставі наказу Маршала Радянського Союзу [PERSON] засновано Онуфріївський кінний завод №175, який з того часу є постійним користувачем земель на території Онуфріївського району Кіровоградської області. Проте, на підтвердження зазначеного, прокурором не надано ні названого\~наказу\~з його реквізитами - дата, №, ні доказів постійного користування землею з 1947 року, в які б входила і спірна земельна ділянка. З назви наказу зрозуміло лише про створення кінзаводу, а не про надання йому земель у постійне користування. Відповідно до інформації з Державного реєстру (а.с.28-31 т.1) судом встановлено, що земельна ділянка 3524655100:02:000:0560, площею 2 га належить на праві приватної власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу №462 від 03.12.2021. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі рішення Онуфріївської селищної ради від 26.07.2021 №1530. Онуфріївській селищній раді вказана земельна ділянка належала на праві комунальної власності на підставі рішення зазначеної селищної ради №860 від 15.06.2021 року. Із копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.12.2021 №462 (а.с.32-35 т.1) судом встановлено, що [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 3524655100:02:000:0560, для ведення ОСГ, яка розташована Онуфріївська селищна рада Олександрійський район Кіровоградська область. Із копії рішення Онуфріївської селищної ради від 26.07.2021 року №1530 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON] » (а.с.36 т.1), судом встановлено, що відповідно до ст.ст.12,116,118,121, п.24 розділу Х\~перехідних положень ЗК України\~та ст.ст.20,25,50 ЗУ «Про землеустрій», розглянувши клопотання гр. [PERSON] , селищна рада вирішила передати із земель комунальної власності Онуфріївської селищної ради гр. [PERSON] у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, в тому числі: 2,0000 га рілля для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки 3524655100:02:000:0560 код КВЦПЗ 01.03) із земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район Онуфріївська селищна рада. Гр. [PERSON] здійснити державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до заяви [PERSON] від 20.07.2021 року адресованої селищному голові В.Березі (а.с. 37 т. 1) судом встановлено, що останній просив передати йому у власність земельну ділянку за межами населеного пункту, площею 2,0000 га, для ведення ОСГ, за адресою смт Онуфріївка на території Онуфріївської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки 3524655100:02:000:0560, зава зареєстрована за №839 від 20.07.2021 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру (а.с.38-40 т.1) судом встановлено, що земельна ділянка 3524655100:02:000:0561, площею 2 га належить на праві приватної власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу №456 від 03.12.2021. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі рішення Онуфріївської селищної ради від 26.07.2021 №1527. Онуфріївській селищній раді вказана земельна ділянка належала на праві комунальної власності на підставі рішення зазначеної селищної ради №860 від 15.06.2021 року. Із копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.12.2021 №456 (а.с.41-44 т.1) судом встановлено, що [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 3524655100:02:000:0561, для ведення ОСГ, яка розташована Онуфріївська селищна рада Олександрійський район Кіровоградська область. Із копії рішення Онуфріївської селищної ради від 26.07.2021 року №1527 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON] » (а.с.45 т.1), судом встановлено, що відповідно до ст.ст.12,116,118,121, п.24 розділу Х\~перехідних положень ЗК України\~та ст.ст.20,25,50 ЗУ «Про землеустрій», розглянувши клопотання гр. [PERSON] , селищна рада вирішила передати із земель комунальної власності Онуфріївської селищної ради гр. [PERSON] у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, в тому числі: 2,0000 га рілля для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки 3524655100:02:000:0561 код КВЦПЗ 01.03) із земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район Онуфріївська селищна рада. Гр. [PERSON] здійснити державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до заяви [PERSON] від 20.07.2021 року адресованої селищному голові В.Березі (а.с. 46 т. 1) судом встановлено, що останній просив передати йому у власність земельну ділянку за межами населеного пункту, площею 2,0000 га, для ведення ОСГ, за адресою смт Онуфріївка на території Онуфріївської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки 3524655100:02:000:0561, зава зареєстрована за №837 від 20.07.2021 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру (а.с.47-49 т.1) судом встановлено, що земельна ділянка 3524655100:02:000:0576, площею 2 га належить на праві приватної власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу №458 від 03.12.2021. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі рішення Онуфріївської селищної ради від 26.07.2021 №1529. Онуфріївській селищній раді вказана земельна ділянка належала на праві комунальної власності на підставі рішення зазначеної селищної ради №860 від 15.06.2021 року. Із копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.12.2021 №458 (а.с.50-53 т.1) судом встановлено, що [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 3524655100:02:000:0576, для ведення ОСГ, яка розташована Онуфріївська селищна рада Олександрійський район Кіровоградська область. Із копії рішення Онуфріївської селищної ради від 26.07.2021 року №1529 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON] » (а.с.54 т.1), судом встановлено, що відповідно до ст.ст.12,116,118,121, п.24 розділу Х\~перехідних положень ЗК України\~та ст.ст.20,25,50 ЗУ «Про землеустрій», розглянувши клопотання гр. [PERSON] , селищна рада вирішила передати із земель комунальної власності Онуфріївської селищної ради гр. [PERSON] у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, в тому числі: 2,0000 га рілля для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки 3524655100:02:000:0576 код КВЦПЗ 01.03) із земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район Онуфріївська селищна рада. Гр. [PERSON] здійснити державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до заяви [PERSON] від 20.07.2021 року адресованої селищному голові В.Березі (а.с. 55 т. 1) судом встановлено, що останній просив передати йому у власність земельну ділянку за межами населеного пункту, площею 2,0000 га, для ведення ОСГ, за адресою смт Онуфріївка на території Онуфріївської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки 3524655100:02:000:0576, зава зареєстрована за №834 від 20.07.2021 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру (а.с.56-59 т.1) судом встановлено, що земельна ділянка 3524655100:02:000:0567, площею 2 га належить на праві приватної власності [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу №460 від 03.12.2021. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі рішення Онуфріївської селищної ради від 26.07.2021 №1528. Онуфріївській селищній раді вказана земельна ділянка належала на праві комунальної власності на підставі рішення зазначеної селищної ради №860 від 15.06.2021 року. Із копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.12.2021 №460 (а.с.60-63 т.1) судом встановлено, що [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер 3524655100:02:000:0567, для ведення ОСГ, яка розташована Онуфріївська селищна рада Олександрійський район Кіровоградська область. Із копії рішення Онуфріївської селищної ради від 26.07.2021 року №1528 «Про передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON] » (а.с.64 т.1), судом встановлено, що відповідно до ст.ст.12,116,118,121, п.24 розділу Х\~перехідних положень ЗК України\~та ст.ст.20,25,50 ЗУ «Про землеустрій», розглянувши клопотання гр. [PERSON] , селищна рада вирішила передати із земель комунальної власності Онуфріївської селищної ради гр. [PERSON] у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, в тому числі: 2,0000 га рілля для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки 3524655100:02:000:0567 код КВЦПЗ 01.03) із земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район Онуфріївська селищна рада. Гр. [PERSON] здійснити державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до заяви [PERSON] від 20.07.2021 року адресованої селищному голові В.Березі (а.с. 65 т. 1) судом встановлено, що останній просив передати йому у власність земельну ділянку за межами населеного пункту, площею 2,0000 га, для ведення ОСГ, за адресою смт Онуфріївка на території Онуфріївської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки 3524655100:02:000:0567, зава зареєстрована за №838 від 20.07.2021 року. Витяг із ЄРДР у кримінальному провадженні 42021000000001679 від 11.08.2021 року суд не бере до уваги, оскільки останній не стосується предмета позову (а.с.66 т.1). Із листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 28.09.2021 року №10-11-0.61-5521/2-21 (а.с.67-78 т.1) адресованого керівнику Кіровоградської обласної прокуратури В. Твердохлібу «Про захист інтересів держави» судом встановлено, що головним управління виявлено, що Онуфріївською селищною радою здійснено державну реєстрацію комунальної форми власності щодо, зокрема, спірних земельних ділянок. Крім того, на підставі рішень від 26.07.2021 року №№1527, 1528, 1529, 1530 Онуфріївською селищною радою спірні земельні ділянки надані у приватну власність для ведення ОСГ відповідачам. Та, зазначено, що таким чином наявне порушення інтересів держави, а саме селищною радою порушені інтереси Головного управління спрямованих на виконання функцій держави, передбачених чинним законодавством України. А тому, відповідно до ст.23 ЗУ «Про прокуратуру»\~просили здійснити процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів держави шляхом подання відповідних позовів в інтересах держави. Із копії постанови ВГСУ від 02.11.2015 року у справі №912/1677/14 (а.с.79-87 т.1) судом встановлено, що касаційну скаргу прокурора залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 року у справі №912/1677/14 господарського суду Кіровоградської області, залишено без змін. Сторони у справі - заступник прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області до ДП «Конярство України», ТОВ «Агрогрупа Деметра», предмет позову - про визнання недійсним договору, зобов`язання повернути земельну ділянку. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 17.04.2015 року позов задоволено повністю - визнано недійсним договір про спільний обробіток земельної ділянки №5 від 21.02.2014 р.; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрогрупа Деметра" та Державне підприємство "Конярство України" повернути державі в особі Головного управління Держземагенства Кіровоградської області земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2997,8 га ріллі (1571,3 га - на території Онуфріївської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, 1426,5 га - на території Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області) вартістю 55830434,40 грн. у придатному для використання стані шляхом складання акту прийому-передачі цих земельних ділянок та звільнити ці земельні ділянки шляхом фактичного припинення господарської діяльності на них. Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що правовстановлюючі документи на підтвердження права власності (постійного користування, оренди) або права розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площею 2997,8 га ріллі, з яких1571,3 га - на території Онуфріївської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, 1426,5 га - на території Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області на спірні земельні ділянки у Державного підприємства "Конярство України" відсутні. А тому, місцевий господарський суд вказав, що Державне підприємство "Конярство України" не мало повноважень передбачених законом на укладення договору про спільний обробіток земельної ділянки, що є підставою для визнання його недійсним. Предметом розгляду у даній справі було визнання недійсним договору про спільний обробіток земельної ділянки з підстав його укладення відповідачем - Державним підприємством "Конярство України" без необхідного обсягу цивільної дієздатності, а також повернення земельних ділянок сільськогосподарського призначення шляхом фактичного припинення господарської діяльності на них. Приймаючи рішення у даній справі про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції з огляду на матеріали справи, зауважив, що внеском Державного підприємства "Конярство України" за спірним договором є не сама земельна ділянка,\~а право доступу до неї, що не суперечить видам господарської діяльності, визначеної статутом відповідача. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів касаційної інстанції погодилася з висновками суду апеляційної інстанції та вважала, що укладаючи договір про спільний обробіток земельної ділянки\~сторони мали необхідний для цього обсяг цивільної дієздатності, який визначено законом, установчими документами (статутом), особи, які підписали договір, були наділені відповідними повноваженнями, підтвердженими певними юридичними документами, що відповідають вимогам чинного законодавства, тому відсутні підстави для визнання договору недійсним саме з цих обґрунтувань. Також, колегія суддів касаційної інстанції вважала правомірними висновки суду апеляційної інстанції про те, що договором про спільний обробіток земельної ділянки ніяким чином не були порушені права Державного агентства земельних ресурсів України, адже, його діяльність спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, який очолює Міністерство аграрної політики та продовольства України і яке, як було встановлено, погодило Державному підприємству "Конярство України" укладання договору про спільний обробіток земельної ділянки. З огляду на зазначене, судом встановлено, що у зазначеній справі предметом розгляду було визнання недійсним договору про спільний обробіток земельної ділянки з підстав його укладення відповідачем - Державним підприємством "Конярство України" без необхідного обсягу цивільної дієздатності, а також повернення земельних ділянок сільськогосподарського призначення шляхом фактичного припинення господарської діяльності на них, та, судами оцінювалися докази надані сторонами виключно з огляду на предмет позову. Прокурором у позові зазначено, що обставини встановлені постановою ВГСУ від 02.11.2015 у справі 912/1677/14 у відповідності до ч.5ст. 82\~ЦПК України, є такими, що не підлягають обов`язковому доказуванню. Проте, відповідно до постанови ВС від 04.06.2020 року у справі №522/7758/14-ц преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови:обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. При цьому, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники, то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. Особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. У даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Тобто, якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається. Крім того, відповідно до ч.7ст.\~82\~ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Враховуючи, що у даній справі склад учасників інший, сторона відповідача повністю заперечує позовні вимоги, звертає увагу на те, що питання законності переходу до ДП «Конярство України» права постійного користування земельними ділянками на території Онуфріївської селищної ради площею 2137,59 га та Павлиської селищної ради площею 1551,20 га взагалі не було предметом розгляду у справі, що розглядалася, то обставини, на які посилається прокурор, за умов розгляду судом інших справ, зокрема з участю сторін цієї справи, підлягають встановленню на загальних підставах. Відповідно до рішення Онуфріївської селищної ради від 15.06.2021 року №860 «Про державну реєстрацію права комунальної власності за територіальною громадою» судом встановлено, що відповідно до ст.ст.15-1,117,122 ЗК України, п.24 р.\~Х\~Перехідних положень ЗК України,ЗУ №1423-ІХ від 28.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», та\~ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», селищна рада вирішила доручити начальнику відділу земельних відносин Онуфріївської селищної ради Колосу Андрію Юрійовичу звернутись до органу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації права комунальної власності за громадою Онуфріївської селищної ради на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які перебували у державній власності, згідно додатку. Відповідно до додатку до рішення сесії №860 від 15.06.2021 року у пунктах 62-65 наявні дані щодо передачі із державної форми власності у комунальну спірних земельних ділянок. (а.с.89-93 т.1). З листа заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 19.10.2021 року №15/1-716вих-21, адресованого начальнику ГУ ДГК у Кіровоградській області, судом встановлено, що останній просив з метою вивчення питання щодо наявності підстав для застосування прокурором заходів представницького характеру, надати до обласної прокуратури інформацію та копії запрошуваних у листі документів (а.с.99-102 т.1). Із листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області адресованого заступнику керівника Кіровоградської обласної прокуратури О. Маленку від 10.11.2021 року №0-11-0.6-6401/2-21 (а.с.103-105 т.1) судом встановлено, що головне управління за результатом розгляду звернень від 19.10.2021 №15/1-71вих-21, №15/1-719вих.21 від 20.10.2021 надало наявні запитувані матеріали та повідомило, що згідно облікових даних Онуфріївської та Павлиської селищних рад за філією «Онуфріївський кінний завод №175» ДП «Конярство України» рахуються земельні ділянки загальною площею 3688,7935 га, в т.ч. 18,5935 га в межах населених пунктів. 13.07.1992 року розпорядженням представника Президента України в Онуфріївському районі Кіровоградської області №81 затверджено технічну документацію по формуванню території району, згідно якої за Державним підприємством Онуфріївський кінний завод №175 визнано право постійного користування на закріпленні та переданні в користування земельні угіддя. Головним управлінням видані накази на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ДП «Конярство України» від 09.02.2018 року №11-287/14-18-СГ та №11-288/14-18-СГ та від 06.04.2018 року №11-1377/14-18-СГ. Відповідно до яких останнім замовлено виготовлення проекту землеустрою. В подальшому ГУ проведено інвентаризацію земель, сформовані земельні ділянки на підставі наказів були передані у постійне користування ДП «Конярство України». Разом з тим, у ГУ знаходиться на затвердженні проект землеустрою щодо передачі земельних ділянок у постійне користування ДП «Конярство України» на загальну площу 317,8145 га та 9 земельних ділянок, але в процесі розгляду матеріалів встановлено реєстрацію комунальної власності за Онуфріївською селищною радою, що унеможливлює затвердження проекту землеустрою, вказана реєстрація здійснена на підставі рішення зазначеної ради №806 від 15.06.2021 року, чим порушено п.24\~Перехідних положень ЗК України. Та, додатково повідомлено, що здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства шляхом проведення перевірки дотримання Онуфріївською селищною радою вимог земельного законодавства включено до Плану робіт управління з контролю за використанням та охороною земель головного управління на IV квартал 2021 року. Листом від 07.12.2021 року №15/1-803вих-21 заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури звертається до головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з проханням надати інформацію та копії документів з метою вивчення питання щодо наявності підстав для застосування прокурором заходів представницького характеру. Та просили вказати, які заходи здійснено ГУ до поновлення інтересів держави та повернення вказаних вище земельних ділянок у державну власність (а.с.106-110 т.1). На зазначений лист прокурора головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом від 13.12.2021 року №0-11-0.6-6401/1/2-21 «Про розгляд листа» повідомило останнього, що з вказаних питань у листі ГУ надано відповідь листом від 10.11.2021 №0-11-0.6-6401/2-21 та надано копії наявних документів (а.с.111 т.1). Із листа заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури від 14.01.2022 року №15/1-10ВИХ-22 адресованого головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області, судом встановлено, що останній просив надати до прокуратури інформацію та копії документів (а.с.112-115 т.1). У відповідь на зазначений лист головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом від 27.01.2022 року №10-11-0.3-402/2-22 «Про надання інформації» надало до прокуратури області запитувану інформацію в електронному вигляді (а.с.116 т.1). Із копії наказу головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 15.11.2021 року №630-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» судом встановлено, що наказано здійснити державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки додержання Онуфріївською селищною радо вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю під час прийняття рішень про передачу у власність та користування ще мельни ділянок за рахунок земель переданих із державної власності у комунальну, а саме у термін з 01.12.2011 по 14.12.2021 року (а.с. 117-118 т.1). Із копії акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 14.12.2021 року №630-ДК/569/АП/09/01/-21 головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (а.с.119-134 т.1) судом встановлено, що на підставі вищезазначеного наказу проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства Онуфріївською селищною радою у результаті чого, зокрема, встановлено, що рішенням селищної ради від 15.06.2021 року №860 доручено звернутися до органу державної реєстрації для проведення державної реєстрації права комунальної власності за громадою на земельні ділянки, у т.ч. і щодо спірних земельних ділянок. Крім того, перевіркою встановлено, що на підставі рішень від 26.07.2021 року №1527, №1528, №1529, №1530, спірні земельні ділянки надані у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідно, для ведення особистого селянського господарства. Крім того, перевіркою встановлено, що наказом головного управління від 09.02.2018 року «11-287/14-18-СГ ДП «Конярство України» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Онуфріївської селищної ради, орієнтовний розмір земельних ділянок 1939,8000 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Посилаючись на ч.4 ст. 122 ЗК України, п.24 розділу Х Перехідних положень ЗК України, в акті зазначено, що розпорядником зазначених у акті земельних ділянок є головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Таким чином, зазначено у акті, що селищною радою при прийнятті рішення від 15.06.2021 року №860 порушено вимоги ст. 122 ЗК України та п.24 розділу Х Перехідних положень ЗК України. Судом зазначається, що акт не доводить того, що спірні земельні ділянки перебувають в постійному користуванні в ДП «Конярство України». Із наказу головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 08.07.2021 року №11-1812/14-21-СГ «Про державну реєстрацію права власності держави на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав» судом встановлено, що за наведеною у ньому преамбулою наказано здійснити державну\~права власності\~держави у\~Державному реєстрі\~речових прав - реєстрацію земельних ділянок за відповідними кадастровими номерами, у тому числі, щодо спірних земельних ділянок, що розташовані на території Онуфріївської селищної ради (а.с.135-137 т.1). Із повідомлення в порядку ч.4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» від 14.01.2022 року за №15/1-9вих-22, судом встановлено, що прокурором повідомлено начальника ГУ ДГК у Кіровоградській області про те, що прокуратурою готуються позовні заяви до суду в інтересах держави в особі ГУ ДГК у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача ДП «Конярство України» до Онуфріївської селищної ради та фізичних осіб про визнання недійсними рішень ради, скасування державної реєстрації права власності та витребування 58 земельних ділянок, які мають кадастрові номери, зокрема, і щодо спірних земельних ділянок (а.с.138-139 т.1). Із листа Кіровоградської обласної прокуратури від 09.12.2021 року №15/1-811вих-21 адресованого директору ДП «Конярство України» судом встановлено, що з метою вивчення питання щодо наявності підстав для застосування прокурором заходів представницького характеру просили за наявності надати до обласної прокуратури інформацію та копії документів, що зазначені у листі (а.с.141-144 т.1). У відповідь на зазначений лист прокуратури області ДП «Конярство України» листом від 17.01.2022 року №2022-01-1719 надіслало завірені копії запитуваних документів, за переліком зазначеним у листі (а.с.145 т.1). Із копії наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 09.02.2018 року №11-287/14-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» судом встановлено, що надано дозвіл ДП «Конярство України» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Онуфріївської селищної ради, орієнтовний розмір земельних ділянок 1939,8000 га, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.146 т.1, 115 т.5). Схематичне зображення поля, із зазначенням на одній із ділянок ОКЗ №175 (а.с.147 т.1, 115 т.5 на звороті-127 на звороті т.5). Із копії довідки відділу в Онуфріївському районі ГУ ДГК у Кіровоградській області від 06.10.2017 №639/103-17 (а.с.128 т.5) судом встановлено, що вказаним органом повідомлено керівнику філії «Онуфріївський кінний завод №175 ДП «Конярство України», що згідно облікових даних Онуфріївської та Павлисьої селищних рад за філією вказаного заводу рахуються земельні ділянки загальною площею 3688,7935 га, в т.ч. 18,5935 га в межах населення пунктів, з них наведені дані по Онуфріївській та Павлиській селищних радах в тому числі по угіддях, яка становить 2997,8 га. Судом зазначається, що вказаною довідкою не доводиться наявність права постійного користування на зазначені земельні ділянки ДП «Конярства України». Із довідки від грудня 2011 №876/03/11-11, адресат відсутній, (а.с.128 т.5 на звороті) судом встановлено, що у користуванні в Онуфріївському кінному заводі №175 знаходяться земельні ділянки площею 3689,7 га, з них ріллі 2997,8 (по Онуфріївській та Павлиській селищних радах) та наведені інші угіддя. Судом зазначається, що вказаною довідкою не доводиться наявність права постійного користування на зазначені земельні ділянки ДП «Конярства України». Встановлено, що наявне користування, проте, яке саме, на підставі чого, довідка такої інформації не містить. Із копії проекту внутрішньогосподарського землеустрою кінзаводу №175 Онуфріївського району Кіровоградської області, Кіровоград 1982 р., розробленого Кіровоградським філіалом Республіканського проектного інституту по землеустрою «Укрземпроект» (а.с.194 т.1-52 т.2), судом встановлено, що останній розроблений на підставі замовлення Онуфріївського конзаводу № 175 від 04.02.82 р. №27 та у відповідності з діючими нормами і правилами, що відносяться до компетенції органів Державного нагляду. Згідно із завданням (а.с.138 т.1) проектні рішення по організації території господарства розробити на перспективу до 1990 року з виділенням першої черги на 1985 рік. Основний виробничий напрямок заводу - конярство. Всього по конзаводу №175 рахується 4424,0 га земель, із них наданих у користування конзаводу 4214,2 га, а 209,8 га - землі несільськогосподарського призначення і транспорту (п.1.2-1.3). Із експлікації земель по проекту внутрігосподарського землеустрою Кінзаводу №175 встановлено, що склад земельних угідь різний, а саме с-г угідь 3669,8 га в які увійшли орні включаючи городи, в т.ч. зрошувані, сіножаті (чисті, поліпшені), пасовища (суходільні, поліпшені з чагарником) та присадибні землі, ліси, чагарники, болота, під водою, під шляхами і прогонами, під будівлями і дворами, під вулицями, провулками, під ярами, кургани, кладовища і скотомогильники. Всього земель закріплених за господарством 4214,2 гав т.ч.- громадських земель - земель вільного присадибного фонду - 4150,2 га, сторонні землекористування - 209,8 га, всього земель в межах плану - 4424,0 (а.с.5, стор.35, т.2). Тобто, із зазначеного документу видно, що більша частина земель, які були закріплені за кінзаводом №175 це були громадські землі - землі вільного присадибного фонду та сторонні землекористування. Загально відомо, що внутрішньогосподарський землеустрій це окремий вид землеустрою, самостійний розділ землеустрійного проектування. Об`єктом проектування виступає територіальна організація виробництва на підприємстві агропромислового комплексу. Його метою є підвищення економічної, екологічної, соціальної ефективності використання і охорони сільгоспугідь шляхом розробки та здійснення комплексу заходів, які забезпечують найвигідніше використання кожної земельної ділянки з урахуванням його індивідуальних характеристик, збільшення рентабельності виробництва сільгосппродукції; визначення призначення і організація раціонального використання і охорони кожної ділянки землі та ряд інших заходів. Тобто із зазначеного документу встановлено, що за завданням було розроблення проектного рішення по організації території господарства на перспективу до 1990 року з виділенням першої черги на 1985 рік, тобто, технічним документом визначався порядок використання земель основного (виробничого) призначення радгоспів у відповідності з їх спеціалізацією (ст. 72 ЗК УРСР 1970 року), та у господарстві в користуванні перебували землі, проте вид користування, підстава виникнення такого користування, у вказаному документі відсутня. І як видно із експлікації земель по проекту внутрігосподарського землеустрою що у загальну площу земель закріплених за господарством 4214,2 га в т.ч. включені громадські землі - землі вільного присадибного фонду - 4150,2 га, а всього земель в межах плану 4424,0 га, оскільки увійшли сторонні землекористування - 209,8 га, тобто 4214,2 га +209,8 га. Із архівної копії відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі розпорядження представника Президента України від 13.07.1992 року №81 «Про затвердження технічної документації по формуванню територій і встановленню меж сільських, селищних Рад народних депутатів, меж земельного запасу та особливо цінних продуктивних земель» (а.с.148 т.1) судом встановлено, що представником Президента України в районі Ю.М. Абрамовичем розглянуто технічну документацію по формуванню територій і встановленню меж сільських, селищних Рад, розроблену Кіровоградським філіалом інституту «УкрНДІземпроект» на підставі\~Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу»\~та\~Земельного кодексу України\~та\~затверджено\~технічну документацію по формуванню територій і встановленню меж сільських, селищних Рад народних депутатів Онуфріївського району. На вказаній архівні копії міститься повідомлення про те, що документів, які стали підставою для прийняття відповідного розпорядження в архівному відділі райдержадміністрації немає. А.с. 149-150 т.1 суд не взяв до уваги, оскільки з наданої копії неможливо встановити його зміст. Із копії довідки про кількісні характеристики земельних ділянок розподілення земель між власниками і користувачами (за даними форми 6-зем) (za 788-98) від 07.02.2012 року №47 відділу Держкомзему у Онуфріївському районі Головного управління Держкомзему у Кіровоградській області видану по філії «Онуфріївський кінний завод №175» ДП «Конярство України», судом встановлено, що згідно наведеної у довідці таблиці в графі показники: «Документ, що посвідчує право на землю» наявні відомості в рядку держакт на право пост. корист., га, а саме по Онуфріївській селищній раді всього 2137,59 га, з них в межах н.п.18,59, з них: рілля 1571,3, пасовища 284,1, господарські будівлі і двори 78,89, ставки 44,1, лісосмуги 118,5, проектні дороги 21,1, інші землі 19,6. Цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель - сільськогосподарські (а.с.156 т.1). Суд критично ставиться до інформації зазначеній у вищевказаній довідці, оскільки матеріалами справи не підтверджено видачу державного акта на право постійного користування Онуфріївському кінному заводу №175 ДП «Конярство України» на вказану у зазначеній довідці площу землі. Не доводить вказана довідка і того, що у наведену площу землі увійшли спірні земельні ділянки. Відповідно до Передавального акта від 11.08.2011 року затвердженого заступником Міністра аграрної політики та продовольства України (а.с.205-210 т.1) судом встановлено, що на виконання\~розпорядження КМ України від\~01.12.2010року\~№2305-р\~«Деякі питання\~розвитку конярства» та\~наказу Міністерства аграрної політики України від 01.02.2011 р. №33 «Про реорганізацію державних підприємств, діяльність яких пов`язана з розвитком конярства»\~(зі змінами), комісія з реорганізації державного підприємства Онуфріївський кінний завод №175 (список наведено у передавальному акті) склала цей акт про нижченаведене: Державне підприємство Онуфріївський кінний завод №175 в особі директора [PERSON] передано, а державним підприємством «Конярство України» в особі директора [PERSON] , прийнято майно, майнові та немайнові права та обов`язки станом на 31 липня 2011 року у сумі 38 287 млн грн, що відображено у передавальному балансі - Додаток №1:, який одразу наведено нижче та в якому відображено актив, пасив, баланс. Права та обов`язки ДП «Онуфріївський кінний завод №175» переходять до ДП «Конярство України» з моменту підписання акта і приймаються до бухгалтерського обліку на дату підписання акту. З моменту підписання передавального акта ДП «Конярство України» стає правонаступником всіх майнових та немайнових прав та обов`язків, в тому числі у відношенні кредиторів і боржників ДП «Онуфріївський кінний завод №175». Невід`ємною частиною передавального акта є додаток №1 - передавальний баланс та додатки №2-12 за відповідними рядками балансу, з яких, судом встановлено, відсутність інформації про передачу земель. Судом встановлено, що прокурором у п. 37 додатку до позовної заяви зазначено про - копію передавального акта від 11.08.2011 з додатком на 10 арк. В судовому засіданні прокурором зазначено про те, що: «таблиця на а.с.214 т.1 була разом із передавальним актом, а довідка №482 від 01.08.2011 р. при матеріалах справи відсутня, разом із позовом не додавалася. Із таблиці без будь-якої назви (а.с. 166 т.1) судом встановлено, що її копія неякісна, у зв`язку з чим назву граф неможливо прочитати, відповідно встановити достеменний їх зміст неможливо. ПІБ особи, яка передала та особи, яка прийняла, їх посади не зазначені, не входять до комісії з реорганізації, які склали передавальний акт, та не є директором ДП Онуфріївський кінний завод №175 та ДП «Конярство України». Вказана таблиця жодним чином не відображена у передавальному балансі додаток №1 та не зазначена у жодному іншому з зазначених вище додатків, що є невід`ємною частиною передавального акта. Відповідно до п.5.26 ДСТУ 4163-2003 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів, який діяв станом на 2011 рік, відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ. Так, судом встановлено, що зазначена таблиця скріплена печаткою, відбиток якої розміщений посередині між ПІБ особи, яка передала та підписом особи, яка прийняла, відповідно не є зрозумілим дані якої із зазначених осіб засвідчено печаткою. Крім того, видно, що вищеназваний відбиток печатки відмінний від тих, якими скріплено передавальний акт в розділі «Передав [PERSON] », « [PERSON] ». Тому, з названої таблиці незрозуміло, що саме, коли, ким, кому, на підставі чого та у відповідності до чого було передано. З огляду на вказане, судом визнається неналежність, недостовірність та недостатність наданого прокурором доказу у вигляді таблиці а.с. 166 т.1, відповідно суд не бере до уваги вказаний доказ. Із копії акта від 20.05.1982 р. (а.с.151-153 т.1) про перенесення в натуру проєкта внутрішньогосподарського землеустрою кінзаводу №175 Онуфріївського району судом встановлено, що останній складений представником Кіровоградської філії інституту «Укрземпроект» Баранюк З.Б., «затверджений виконкомом Ради народних депутатів, перенесений в натурі в період ______» - дані відсутні. Дані щодо інших рядків також не заповнені, підписи відсутні. Суд визнає вищезазначений акт як неналежний, недостовірний та недостатній доказ, відповідно суд не бере до уваги вказаний доказ. З копії зобов`язання (а.с.153 т.1) судом встановлено, що через посіви сільгоспкультур землевпорядник Кіровоградської філії інституту Укрземпроект [PERSON] не зміг пропахати межі полів сівозмін і польові дороги. Правління конзаводу №175 Онуфріївського району зобов`язується пропахати проектні межі полів сівозмін і польові дороги згідно проекту між встановленими межовими знаками, власними силами. Із висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 12.10.2021 року №200/08-2021 (а.с.53-91 т.2) судом встановлено наступне. 12.08.2021 до Українського незалежного інституту судових експертиз від в.о. директора ДП «Конярства України» Веретюка Є.О. надійшла заява про проведення земельно-технічної експертизи у господарській справі №910/21682/15 (910/12376/21) за позовом Державного підприємства «Конярство України» до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про скасування рішень, визнання права постійного користування та припинення права власності, з матеріалами на 234 арк. На вирішення експертизи поставлено 8 питань (а.с.213-214). Відповідно до ст.101 ГПК України\~висновок підготовлений для подання до суду, експерт відповідно до ч.5 ст. 101\~ГПК України, про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку обізнаний, наявний підпис судового експерта Л.А. Коваленко. Об`єктами дослідження були земельні ділянки за кадастровими номерами: 3524655100:02:000:0717, 3524655100:02:000:0713, 3524655100:02:000:0715, 3524655100:50:035:0049, поле №1, поле №2, які розташовані на території Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області. По першому питанню експерт виснував, що у\~фактичному\~користуванні ДП «Конярство України» (в особі філії «Онуфріївський кінний завод №175»), знаходяться земельні ділянки за кадастровими номерами: 3524655100:02:000:0717, 3524655100:02:000:0713, 3524655100:02:000:0715, а також земельні ділянки площею 52,00 га (поле №1) та площею 64,15 га (поле №2), що знаходяться в північній частині території Онуфріївської селищної ради,\~яке використовується протягом багатьох років, зокрема для сінокосіння (сіножаті, пасовища) та вирощування сільськогосподарських культур (рілля). Обґрунтовуючи свій висновок по першому питанню судовий експерт зазначав, що слід відрізняти порядок використання земельних ділянок встановлений\~правовстановлюючими\~документами та документацією із землеустрою і\~фактичний\~порядок використання земельних ділянок. Наводила визначення цільовому призначенню земельної ділянки, факту, порядку, діяльності та зазначила, що порядок використання земельної ділянки згідно правовстановлюючих документів та документації із землеустрою - це те, як має використовуватися земельна ділянка,а фактичний порядок користування земельною ділянкою - це те як насправді вона використовується в дійсності; користування земельною ділянкою для тих чи інших потреб, в тому числі для ведення особистого селянського господарства, передбачає здійснення тих чи інших активних дій. В результаті обстеження земельних ділянок в натурі (на місцевості) встановлено використання земельних ділянок для сінокосіння (сіножаті, пасовища), вирощування с/г продукції (рілля), з наведенням фото та малюнків. Тому, експерт дійшла висновку, що досліджувані земельні ділянки - це землі сільськогосподарського призначення,які протягом багатьох років використовуються, зокрема, для сінокосіння (сіножаті, пасовища) та вирощування сільськогосподарських культур (рілля). По другому та третьому питаннях судовий експерт виснувала, що земельні ділянки з кадастровими номерам: 3524655100:02:000:0717, 3524655100:02:000:0713, 3524655100:02:000:0715, 3524655100:02:000:9096, 3524655100:02:000:9073, 3524655100:02:000:9089, поле №1 та поле №2, знаходяться в межах Плану землекористування Онуфріївського «Кінного заводу №175». Земельні ділянки з кадастровими номерам: 3524655100:02:000:0717, 3524655100:02:000:0713, 3524655100:02:000:0715, 3524655100:50:035:0049 входять в межі постійного землекористування Державного підприємства «Конярство України», як правонаступника Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175» згідно передавального акта від 11.08.2011 року, складеного Комісією з реорганізації Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175»та Плану землекористування Онуфріївського «Кінного заводу №175». Одночасно судом зазначається, що зазначений експертом План землекористування Онуфріївського кінного заводу №175 до матеріалів справи учасниками справи, не надано, відповідно останній судом не досліджувався. Обґрунтовуючи свій висновок по зазначених питаннях судовий експерт навела визначення, зокрема, землекористування, сітки кілометрової, сітки координатної, масштабної сітки, послалася на Передавальний акт від 11.08.2011 року, а саме на додаток №1 (мал.7) на якому зображено таблицю, яку суд досліджував на а.с. 166 т.1 та яку судом визнано неналежним, недостовірним та недостатнім доказом та не взяв його до уваги, крім того, судом зазначено про те, що вказана таблиця жодним чином не відображена у передавальному балансі додаток №1 та не зазначена у жодному іншому з зазначених у передавальному акті додатків, які є його невід`ємною частиною. Також судовим експертом зазначено, що порівнюючи інформацію, яка міститься у Додатку №1, що є складовою передавального акта (мал.7) і відповідь в.о. начальника ГУ ДГК у Кіровоградській області від 06.08.2021 за №29-11-0.331-4841/2-21, де зазначена площа по угіддях відповідно до форми 6-зем, яка складається 1 січня кожного року, можливо прийти до висновку, що за ДП «Конярство України» (в особі філії «Онуфріївський кінний завод №175»), відповідно до облікових даних форми (6-зем) по Онуфріївській селищній раді рахуються земельні ділянки загальною площею 2137,5935 га. Судом одночасно зазначається, що відповідь в.о. начальника ГУ ДГК у Кіровоградській області від 06.08.2021 за №29-11-0.331-4841/2-21 до матеріалів справи ні позивачем ні прокурором, не додано. За результатами камеральних робіт та узагальнюючи результати дослідження, експерт прийшов до висновку, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3524655100:02:000:0717, 3524655100:02:000:0713, 3524655100:02:000:0715, 3524655100:50:035:0049, 3524655100:02:000:9096, 3524655100:02:000:9073, 3524655100:02:000:9089, а також поле №1 та поле № [NUMBER] , знаходиться в межах Плану землекористування Онуфріївського «Кінного заводу №175» та входять в межі постійного землекористування ДП «Конярство України», як правонаступника Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175» згідно з передавального акта від 11.08.2011 року, складеного Комісією з реорганізації Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175». По четвертому - восьмому питаннях судовий експерт виснувала про накладення земельних ділянок, та про те, що спірні земельні ділянки повністю накладається на поле №2, яке знаходиться в межах постійного землекористування ДП «Конярство України», як правонаступника Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175» згідно з передавального акта від 11.08.2011 року, складеного Комісією з реорганізації Державного підприємства «Онуфріївський кінний завод №175» та плану землекористування Онуфріївського кінного заводу №175. Обґрунтовуючи свій висновок, зокрема, по питанню №8, що стосується предмету позову, судовий експерт посилалася на п.4.3, 4.4\~Інструкції №376, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі рішення розробленої та затвердженої відповідно до ст.186 ЗК України\~документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Зазначено, що фактичні межі поля №1 і поля №2 були встановлені у вигляді межових знаків (кілочки). Під час обстеження земельних ділянок в натурі (на місцевості) були визначені координати поворотних точок меж наступних земельних ділянок (по фактичних межах встановлених у вигляді межових знаків (кілочків), а саме таблиця №1 поле №1 площею 52,00 га, межі якого зображені на малюнку №14 червоним кольором, згідно наданих координат поворотних точок меж, межі земельних ділянок, зображені на малюнках №16, №17, а саме, зокрема, спірна земельна ділянка позначена під № [NUMBER] . З огляду на зазначене, аналізуючи та оцінюючи висновок експерта, суд дійшов висновку, що судовий експерт встановила\~фактичне\~користування Онуфріївським кінним заводом №175 та його правонаступником ДП «Конярство України» землею, а не юридичне - на підставі правовстановлюючого документу та документації із землеустрою, жодні правовстановлюючі документи на право постійного користування у висновку, не зазначені. Відповідно до ст.110 ЦПК України\~висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Судом вище зазначено про те, що судовий експерт даючи висновки посилалася на Передавальний акт від 11.08.2011 року, а саме на додаток №1 (мал.7) на якому зображено таблицю, яку суд досліджував на а.с. 214 т.1 та яку судом визнано неналежним, недостовірним та недостатнім доказом та не взято його до уваги, крім того, судом зазначено про те, що вказана таблиця жодним чином не відображена у передавальному балансі додаток №1 та не зазначена у жодному іншому з зазначених у передавальному акті додатків, які є його невід`ємною частиною. Крім того, план землекористування Онуфріївського кінного заводу №175 до матеріалів справи учасниками справи, не надано, відповідно останній судом не досліджувався, як не надана і відповідь в.о. начальника ГУ ДГК у Кіровоградській області від 06.08.2021 за №29-11-0.331-4841/2-21. З огляду на зазначене, оцінивши висновок експерта суд його відхиляє. Із копії статуту ДП «Конярство України», код ЄДРПОУ 37404165, судом встановлено, що останнє засноване на державній власності, належить до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та є державним комерційним підприємством. Підприємство є правонаступником майнових прав та обов`язків, зокрема, державного підприємства Онуфріївський кінний завод №175. Підприємство створене з метою розвитку конярства в Україні, реалізації державної політики в сері конярства, забезпечення розвитку кінної галузі, популяризації порід коней, вирощування сільськогосподарських культур та ведення тваринництва, здійснення іншої діяльності з метою отримання прибутку. Предмет діяльності підприємства згідно КВЕД наведено у п.3 статуту (а.с.172-193 т.1). Із копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.203-206 т.2) судом встановлено, що 24.06.2021 по спірних земельних ділянках державним реєстратором зареєстровано право комунальної власності за Онуфріївською селищною радою на підставі рішення №860 від 15.06.2021 року. Із копії технічної документації по формуванню територій і встановленню меж сільських, селищних Рад народних депутатів та меж земельного запасу і особливо цінних продуктивних земель в границях Онуфріївської селищної Ради Онуфріївського району Кіровоградської області, 1992 року (а.с.69-86 т.3), яка затверджена розпорядженням представника Президента України в Онуфріївському районі від 13.07.1992 року №81, судом встановлено, що на підставі замовлення управління по земельних ресурсах і земельній реформі Кіровоградського облвиконкому від 26.04.1991 р. №45 Кіровоградським філіалом Українського науково-дослідного і проектно-вишукувального інституту по землеустрою розроблена вказана технічна документація, зокрема встановлено межі границь земель селищної Ради народних депутатів та склад угідь та її території. Відповідно до експлікації земель в межах границь Онуфріївської селищної Ради Онуфріївського району, Кіровоградської області, зведена по селищній Раді судом встановлено, що землі Кінзаводу №175 складають загальною площею 2211,7 га, в т.ч. по угіддях - орних 1549,2 га, сіножатей - 186,0, пасовищ 73,9, всього с/г угідь 1809,1, лісових площ 60,2, дерево-чагарникові насадження - 127,4, болота - 5,0, під водою - 80,6, під дорогами - 21,4, під госп. дворами 81,0, інших земель 27,0. Відповідно до експлікації польових земель в межах границь Онуфріївської селищної ради Кінзавод №175 наявна загальна площа земель - 2198,7 га, в т.ч. по вгіддях - 1549,2 га, сіножатей - 186,0, пасовищ 73,9, всього с/г угідь 1809,1, лісових площ 60,2, дерево-чагарникові насадження - 127,4, болота - 5,0, під водою - 80,6, під дорогами - 21,4, під госп. дворами 68,0, інших земель 27,0. Землі промисловості, транспорту, оборони, зв`язку та іншого призначення по Кінзаводу №175 загальною площею 68,1 - дерево-чагарникові насадження - 7,1, під дорогами - 45,0, під госп. дворами 6,0. Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що станом на 1992 рік за кін заводом № [NUMBER] було закріплено земель загальною площею 2211,7 га, з них с/г угідь 1809,1 га та інші угіддя, що зазначені вище. Вказана технічна документація жодним чином не свідчить про те, що нею визнано/надано право постійного користування за Кінним заводом №175 на закріплені земельні угіддя, а свідчить про те, що нею встановлені межі границь\~земель\~селищної Ради народних депутатів, склад угідь та її території. Із копії витягу з державної земельної книги (а.с.85, 87 т.3) судом встановлено, що у розділі 3 - Землі радгоспів, за порядковим номером 13 містяться записи про землекористувача - Онуфріївський кінний завод №175 (гр. 4) з датами запису у графі 3 - 01.11.1973 р., 01.11.1973 р., 01.11.1974 р., 01.11.1982 р., у графі 5 - вид користування землею зазначено - постійне, в сел. Онуфріївка, Онуфріївської с-р. (гр.6), у графі 7 - на який строк надана земля, запис відсутній. Земельна площа зазначена у граф 8- 4206,6, 4202,6, 4202,8, 4217,4 відповідно до дат гр.3. Відомості у гр. 9 - назва документу на право користування землею, його номер і дата видачі землекористувачу, відсутні. При цьому, суд звертає увагу на попередні записи №№11,12 по к-пу «Дружба», к-пу «Шлях Леніна», де у графі 5 зазначено - постійне, у гр.7 зазначено - безстрокове та у гр.9 зазначено про Держ.акт на вічне користування землею його № та дата видачі. З огляду на викладене видно, що у Онуфріївського кінного заводу №175 перебували землі у користуванні, проте строк на який надана земля та на підставі якого документу на право користування землею, відомості відсутні. Суд не бере до уваги наказ про задоволення скарги, висновок від 03.12.2021 (а.с.42 т.5 на звороті, 43-45 т.5), оскільки вони не стосуються предмету позову. Із технічного звіту по коригуванню планового матеріалу зйомок минулих літ Конзаводу №175 Онуфріївського району, Кіровоградської області республіканського проектного інституту по землеустрою «Укрземпроект» Кіровоградська філія, м. Кіровоград, 1981 (а.с.129-197 т.5), судом встановлено, що відповідно до технічного завдання на виконання робіт по коректуванню планового матеріалу зйомок минулих років замовником є Онуфріївський кінний завод №175, метою та призначенням робіт були - уточнення матеріалів для проведення робіт по внутрішньогосподарському землеустрою. В результаті виконання робіт повинен бути наданий технічний звіт та план-оригінал масштабу 1:10000. Із довідки про розміри землекористування і розподіл земель, по вгіддях колгоспу (радгоспу) Кінзаводу №175 на 01.11.1980 року видно, що всього земель закріплених за господарством 4214,2 в т.ч. громадських земель 4150,2 га. Із зведеної експлікації плану землекористування радгоспу конзаводу №175 Онуфріївського району видно, що за господарством закріплено 4214,2 га в т.ч. громадських земель, сторонні землекористування 209,8 га, і всього земель в межах плану 4424,0 га. Тобто, видно, що із закріплених земель більша частина становили громадські землі (4150,2), присадибні землі в особистому користуванні (64,0 га), сторонні землекористування (209,8 га). Наявність закріплених за вказаним заводом земель кореспондується і з даними експлікації земель по проекту внутрігосподарського землеустрою Кінзаводу №175 згідно з яким судом встановлено, що склад земельних угідь був різний, а саме с-г угідь 3669,8 га в які увійшли орні включаючи городи, в т.ч. зрошувані, сіножаті (чисті, поліпшені), пасовища (суходільні, поліпшені з чагарником) та присадибні землі, ліси, чагарники, болота, під водою, під шляхами і прогонами, під будівлями і дворами, під вулицями, провулками, під ярами, кургани, кладовища і скотомогильники. При цьому, суд звертає увагу, що у експлікації зазначено про - всього земель закріплених за господарством 4214,2 гав т.ч. - громадських земель - земель вільного присадибного фонду - 4150,2 га, сторонні землекористування - 209,8 га, всього земель в межах плану - 4424,0 (а.с.153, стор.36, т.1). Тобто із площі 4214,2 га 4150,2 га становили громадські землі - землі вільного присадибного фонду, та сторонні землекористування 209,8 га, а всього земель в межах плану було 4424,0. Із копії рішення Господарського суду м. Києва від 25.07.2022 року у справі №910/21682/15 (910/12376/21) (а.с.224-227 т.2), судом встановлено, що позов ДП «Конярство України» до Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство економіки України про скасування рішень, визнання права постійного користування та припинення права власності задоволено повністю, визнано незаконними та скасовано прийняті державним реєстратором речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень по земельним ділянка кадастрові номери - 3524655100:02:000:0717, 3524655100:02:000:0713, 3524655100:02:000:0715. 3524655100:50:035:0049. Припинено право комунальної власності Онуфріївської селищної ради на земельні ділянки з вищезазначеними кадастровими номерами. Визнано за ДП «Конярство України» право постійного користування на земельні ділянки з вищезазначеними кадастровими номерами. Судом встановлено, що як вбачається з матеріалів справи, позивач з 2011 року є правонаступником майна, всіх прав і обов`язків ДП «Онуфріївський кінний завод № 175», в тому числі й права постійного користування земельними ділянками площею 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради та 1551,2 га на території Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Вказане право виникло у правопопередника ДП «Конярство України» - ДП «Онуфріївський кінний завод № 175» до 1990 року. Суд посилався на норми ЗК УРСР 1970 року, ЗК України, інші НПА та судову практику щодо того, що відсутність у юридичної особи акта про право постійного користування земельною ділянкою не є достатньою підставою для позбавлення права землекористування. Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою є документом, який посвідчує наявність такого права. Існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акта. Суд виснував, що вказане дає підстави для висновку про те, що позивач є постійним користувачем земельної ділянки площею 2137,59 га, розташованої на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. При цьому, факт відсутності оригіналу державного акта у зв`язку зі сплином значного періоду часу чи не реєстрації права постійного користування у Державному реєстрі прав не є обставиною, яка свідчить про відсутність у ДП «Конярство України» права постійного користування землею площею 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Зважаючи на те, що станом на дату набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин»\~позивач використовував на праві постійного користування земельні ділянки з кадастровими номерами: 3524655100:02:000:0717, площею 86,1759 га, 3524655100:02:000:0713, площею 51,3197 га, 3524655100:02:0715, площею 88,3456 га, 3524655100:50:035:0049, площею 5,6453 га сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, то вказані земельні ділянки не вважаються землями комунальної власності територіальної громади. Тому державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області не був наділений повноваженнями приймати рішення про державну реєстрацію щодо реєстрації права власності на вказані земельні ділянки за Онуфріївською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області. Тобто, у даній справі за вищевказаного суб`єктного складу, суд дійшов висновку про право постійного користування ДП «Конярство України» на земельні ділянки кадастрові номери - 3524655100:02:000:0717, площею 86,1759 га, 3524655100:02:000:0713, площею 51,3197 га, 3524655100:02:0715, площею 88,3456 га, 3524655100:50:035:0049, оскільки з матеріалів справи судом встановлено, що позивач з 2011 року є правонаступником майна, всіх прав і обов`язків ДП «Онуфріївський кінний завод № 175», в тому числі й права постійного користування земельними ділянками площею 2137,59 га на території Онуфріївської селищної ради та 1551,2 га на території Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Вказане право виникло у правопопередника ДП «Конярство України» - ДП «Онуфріївський кінний завод № 175» до 1990 року. Вказане рішення суду залишено без змін відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 року (а.с.59-67, т.4). Представник третьої особи вказував на преюдиційне значення зазначеного рішення суду. За положеннямич.ч.4-5\~ст.82ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч.7 зазначеної статті правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Крім того, відповідно до постанови ВС від 04.06.2020 року у справі №522/7758/14-ц преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови:обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі. При цьому, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники, то в інших випадках - ці обставини встановлюються на загальних підставах. Особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. У даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів. Тобто, якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається. Враховуючи, що у даній справі склад учасників інший, сторона відповідача повністю заперечує позовні вимоги, звертає увагу на фактичне користування землями та відсутність будь-яких правовстановлюючих документів на право постійного користування земельними ділянками про які зазначає сторона позивача, то обставини, на які посилається прокурор, за умов розгляду судом інших справ, зокрема з участю сторін цієї справи, підлягають встановленню на загальних підставах. Крім того, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (ч.7ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 57 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970 р., який діяв з 01.01.1971 р. по 01.07.1992 р.,\~землі громадського користування\~використовуються\~колгоспами\~для ведення\~громадського господарства, зокрема під посіви сільськогосподарських культур, посадку багаторічних насаджень, сінокоси, пасовища, лісові та декоративні насадження, під будівництво виробничих, житлових, культурно-побутових та інших споруд, а також для інших громадських потреб. Відповідно до ст. 71 зазначеного вище кодексу землі,\~надані\~радгоспам та іншим державним сільськогосподарським підприємствам і організаціям у\~безстрокове\~користування, складаються\~із земель основного (виробничого) призначення та присадибних земель. Як видно, за кінним заводом були закріплені лише землі вільного присадибного фонду. Закріплення за заводом\~земель основного (виробничого) призначення, із досліджених документів,\~судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 73 вказаного кодексу із земель, наданих в користування радгоспам для сільськогосподарських потреб, відповідно до затверджених проектів внутрігосподарського землеустрою,\~виділяються і відмежовуються\~в натурі присадибні землі,\~призначені длянадання\~робітникам і службовцям присадибних земельних ділянок в межах норм, передбачених статтею 78 цього Кодексу. Тобто присадибні землі призначені для надання радгоспами та іншими державними сільськогосподарськими підприємствами, організаціями і установами постійним робітникам і службовцям, а також вчителям, лікарям та іншим спеціалістам, які працюють і проживають у сільській місцевості. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що передбачено ч. 1ст. 81\~ЦПК України. Відповідно до ст.72Конституції\~Української РСР від 30.01.1937 (далі по тексту -\~Конституція\~УРСР від 30.01.1937), органами державної влади в областях, районах, містах, селищах і селах Української РСР були ради депутатів трудящих. Виконавчими і розпорядливими органами обласних, районних, міських, селищних і сільських Рад депутатів трудящих були вибирані ними виконавчі комітети. Згідно з ст.73 Конституції\~УРСР від 30.01.1937, виконавчі комітети Рад депутатів трудящих (області, району, міста, селища, сіла) здійснювали керівництво культурно-політичним і господарським будівництвом на своїй території. Відповідно до ст. 1 Загальних початків землекористування і землеустрою від 15.12.1928 р., суб`єктом державної власності на землю у 1947 році була держава, насамперед СРСР, яка своїми органами здійснювала і загальне управління земельним фондом, посередньо або безпосередньо експлуатацію земель. Отже, відповідно до вимог\~Земельного кодексу\~УРСР 1922 року усі землі перебували у державній власності, а ради депутатів виступали як органи державної влади в областях, районах, містах, селищах і селах Української РСР і відповідно повноваження на розпорядження державними землями мали Виконавчі комітети відповідних рад. Положеннями ст.168 Земельного кодексу\~УРСР від 29.11.1922 р., який діяв до 30.09.1971, передбачалося, що землеустрій має на меті упорядкування існуючих землекористувань та створення нових у відповідності до прав на землю та вимог господарсько-технічної доцільності. До землевпорядних дій\~стаття 169Земельного кодексу\~УСРС відносила, окрім іншого, відвід земель, які надавалися у користування державним організаціям, установам, підприємствам тощо. Відповідно до вимог ст.180 Земельного кодексу\~УРСР справи із землеустрою вчинялися у такій послідовності: 1) порушення землевпорядної справи; 2) підготовка землевпорядної справи, складання землевпорядного проекту та пред`явлення його учасникам землеустрою; 3) затвердження проекту землеустрою та виконання його зі встановленням на місці межових знаків; 4) складання і видача сторонам землевпорядних документів. Відповідно до ст.\~192,\~193 Земельного кодексу\~УРСР правильно виконаний проект землеустрою остаточно затверджується землевпорядною установою. Після остаточного затвердження проектів землеустрою землевпорядними установами та після державної реєстрації створених землекористувань (земельної реєстрації), учасникам землеустрою видаються належним чином засвідчені документи. В зазначених документах повинні бути означені межі, місце розташування, склад землекористувань, а також вказані їх назви, найменування землекористувачів, час проведення землеустрою і його підстави, умови землекористування та інші обов`язкові відомості, що містяться в постанові про затвердження проекту землеустрою. Відповідно до ст.195 Земельного кодексу\~УРСР державний запис землекористувань (земельна реєстрація) має на меті загальнодержавне управління землями та земельна реєстрація, крім іншого, містить відомості про кожну земельну ділянку, як то: місце розташування, назва земельної ділянки, площа землі у ній загалом та по окремим угіддям, відомості щодо будівель; найменування землекористувачів і підстави надання їм земельних ділянок тощо. Таким чином, вказаним вище земельним законодавством була передбачена обов`язкова процедура оформлення права землекористування. В подальшому, 13.12.1968 Верховною радою СРСР затверджені основи земельного законодавства СРСР і союзних республік загальносоюзний закон, що визначав основні положення, зміст і характер правового регулювання земельних відносин. Положеннями статті 10 основ передбачалося, що надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку землевідводу. Відвід земельних ділянок здійснюється на підставі постанови Ради Міністрів союзної республіки або Ради Міністрів автономної Республіки або рішенням виконавчого комітету відповідної Ради депутатів трудящих в порядку, визначеному законодавством СРСР і союзних республік. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення відповідними землевпорядними установами в натурі (на місцевості) її меж та видачі документа, що посвідчує право користування землею, забороняється. Право користування колгоспів, радгоспів і інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Порядок тимчасового користування землею встановлюється законодавством союзних республік. Отже, відповідно до норм діючого\~Земельного кодексу\~УРСР від 29.11.1922, який діяв до 30.09.1971 року, уповноваженим органом по розпорядженню державними землями були ради депутатів трудящих, як органи державної влади в областях, районах, містах, селищах і селах Української РСР в особі виконавчих комітетів відповідних рад. Рішення виконавчого комітету відповідної ради про надання земельних ділянок, у тому числі спірних, у постійне користування позивач не надав. Відповідно до Земельного кодексу Української РСР, прийнятого 08.07.1970 року та введеного в дію з 01.01.1971 року - ст. 13 « Землекористувачі» - земля в Українській РСР надається в користування: - колгоспам, радгоспам, іншим сільськогосподарським державним, кооперативним, громадським підприємствам, організаціям і установам; - промисловим, транспортним, іншим несільськогосподарським державним, кооперативним, громадським підприємствам, організаціям і установам; - громадянам СРСР. Стаття 15 регламентувала «Строки землекористування» - земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку. Земля, яку займають колгоспи, закріплюється за ними в безстрокове користування, тобто навічно. Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до десяти років. По окремих видах користування землею Радою Міністрів Української РСР може бути встановлений і триваліший строк довгострокового користування, але не більш як двадцять п`ять років. Стаття 16 регламентувала - «Надання земель у користування» - надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад депутатів трудящих в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР. У постановах або рішеннях про надання земельних ділянок вказується мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею. Статтею 20 передбачалося - «Документи, що стверджують право землекористування» - відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Право короткострокового тимчасового користування землею засвідчується рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування. Право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі. В силу\~ст.15 Земельного кодексу\~УРСР, саме у постійному користуванні перебували землі виключно у колгоспів. Інші підприємства, організації, у т.ч. і радгоспи могли отримувати землю як у постійне так і у тимчасове користування і строк землекористування визначався при відведенні земельних ділянок і повинен бути визначений у відповідних документах: рішенні відповідної ради, державному акті тощо. Таким чином, відповідно до діючого до 1990 року земельного законодавства, документами, що можуть підтверджувати право ДП «Конярство України», як правонаступника Онуфріївського кінного заводу №175, на безстрокове (постійне) користування земельною ділянкою з кадастровим номером 3524655100:02:000:0598 можуть бути виключно: 1)Постанова Ради Міністрів УРСР про відведення земельних ділянок у користування або Рішення виконавчого комітету відповідної ради депутатів трудящих (області, району, міста, селища, сіла) та/або 2) Державними актом на право безстрокового (постійного) користування земельною ділянкою. Жодного із цих документів позивачем не надано. Рішення про передачу (надання) Онуфріївському кінному заводу №175 земельних ділянок, у тому числі спірних земельних ділянок, у постійне користування, суду не надано. Матеріалами справи підтверджується той факт, що за Онуфріївським кінним заводом №175 станом на 1981-1982 роки обліковано всього земель закріплених за господарством 4214,2 га в т.ч. - громадських земель - земель вільного присадибного фонду - 4150,2 га, сторонні землекористування - 209,8 га, всього земель в межах плану - 4424,0. При цьому, із експлікації земель по проекту внутрігосподарського землеустрою Кінзаводу №175 встановлено, що склад земельних угідь різний, а саме с-г угідь 3669,8 га, в т.ч в населених пунктах, І та ІІ відділок в т.ч. в населених пунктах, в які увійшли орні включаючи городи, в т.ч. зрошувані, сіножаті (чисті, поліпшені), пасовища (суходільні, поліпшені з чагарником) та присадибні землі, ліси, чагарники, болота, під водою, під шляхами і прогонами, під будівлями і дворами, під вулицями, провулками, під ярами, кургани, кладовища і скотомогильники. Всього земель закріплених за господарством 4214,2 га в т.ч. - громадських земель - земель вільного присадибного фонду - 4150,2 га, сторонні землекористування - 209,8 га, всього земель в межах плану - 4424. Тобто, як зазначалося судом вище, видно, що із закріплених земель більша частина становили громадські землі - землі вільного присадибного фонду та сторонні землекористування. В подальшому, станом на 1992 рік за кінзаводом №175 було обліковано земель загальною площею 2211,7 га, з них с/г угідь 1809,1 га та інші угіддя, про які зазначено вище. При цьому, вид права користування землею та на підставі якого правовстановлюючого документу, не зазначено, будь-яких документів з цього приводу до матеріалів справи не додано. З огляду на зазначене, враховуючи наявність даних у затвердженій технічній документації по формуванню територій і встановленню меж сільських, селищних Рад народних депутатів та меж земельного запасу і особливо цінних продуктивних земель в границях Онуфріївської селищної Ради Онуфріївського району Кіровоградської області, 1992 року, проект внутрішньогосподарського землеустрою кінзаводу №175 Онуфріївського району Кіровоградської області, Кіровоград 1982 р., технічний звіт по коригуванню планового матеріалу зйомок минулих літ Конзаводу №175 Онуфріївського району, Кіровоградської області, м. Кіровоград, 1981 та витяг із Державної земельної книги, вказані документи не доводять актуальної інформації станом на 1992 рік про площу землі закріпленої за Онуфріївським кінним заводом №175 та того, що спірні земельні ділянки входили чи входить до земель постійного користування чи до закріплених земель. Крім того, дані вищезазначеної документації жодним чином не підтверджують того, що за державним підприємством Онуфріївський кінний завод №175 визнано право постійного користування на закріпленні та переданні в користування земельні угіддя. Одночасно слід зазначити, що вказаною документацією обліковано станом на 1992 рік за кінзаводом №175 земель загальною площею 2211,7 га, з них с/г угідь 1809,1 га, а не загальною площею 3688,7935 га, в т.ч. 18,5935 га в межах населених пунктів, як про це зазначав представник позивача у листі а.с.103-105 т.1. Довідка про кількісні характеристики земельних ділянок розподілення земель між власниками і користувачами (за даними форми 6-зем) (za 788-98) від 07.02.2012 року №47 відділу Держкомзему у Онуфріївському районі Головного управління Держкомзему у Кіровоградській області видану по філії «Онуфріївський кінний завод №175» ДП «Конярство України» (а.с.156 т.1), суд не бере до уваги, оскільки з огляду на відсутність у матеріалах справи даних про видачу Онуфріївському кінному заводу державного акта на право постійного користування землею, або ж рішення компетентного органу щодо передання земель у постійне користування, така довідка, в сукупності з дослідженими судом матеріалами справи, не відповідає критеріям належності, достовірності та достатності доказів. Таким чином, суду не надано жодного належного та допустимого доказу належності спірних земельних ділянок до земель, які перебувають у постійному користуванні ДП «Конярства України». Суд вважає безпідставним посилання прокурора на практику Верховного Суду, яка зводиться до того, що існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності у нього такого державного акта; відсутність у юридичної особи акта про право постійного користування земельною ділянкою не є достатньою підставою для позбавлення права землекористування; право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не припиняється. В даному випадку, матеріали справи не свідчать про набуття Онуфріївським кінним заводом №175 у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття, права постійного користування, у т.ч. щодо спірних земельних ділянок. Судом встановлено, що державна реєстрація права комунальної власності на спірні земельні ділянки за Онуфріївською селищною радою була здійснена, зокрема, на підставі п.24 а) розділу\~Х\~Перехідних положень Земельного кодексу України,\~ЗУ №1423-ІХ від 28.04.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набрав чинності 27.05.2021 року, за положеннями якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук), про що Онуфріївською селищною радою прийнято оскаржуване рішення №860 від 15.06.2021 року. Відповідно до абз. 13 п.24 розділу\~Х\~Перехідних положень Земельного кодексу України\~надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради. Судом встановлено, що на момент прийняття рішення про передачу відповідачам у власність земельних ділянок, вони мали статус окремого об`єкту, так як були вже сформовані з присвоєнням їм кадастрового номеру та внесення даних про них до Державного земельного кадастру, що підтверджується відповідними витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за відповідачами. Відповідно, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі, якщо земельна ділянка є несформованою, або у разі зміни її цільового призначення. З огляду на відсутність вказаних обставин, для отримання громадянами земельних ділянок у порядку безоплатної приватизації, у т.ч., відповідачам, за зазначених обставин, не було необхідності розробляти проект землеустрою. Враховуючи дані про сформовані земельні ділянки з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, розташованої за межами населеного пункту у межах Онуфріївської територіальної громади та відсутність по них будь-яких обмежень та наведених положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 року №1423-ІХ» та ст.ст.20,25,50 ЗУ «Про землеустрій», селищною радою правомірно передані спірні земельні ділянки у власність відповідачам. Вказаним одночасно спростовується окрема підстава позову прокурора, як недотримання селищною радою вимог ст. ст.116,118 ЗК України. На підставі зазначеного, суд не вбачає порушень наведених норм закону під час прийняття селищною радою оскаржуваних рішень. Враховуючи вищезазначене, у даній справі позивачем не доведено належності спірних земельних ділянок до земель державної форми власності, що перебувають у постійному користуванні ДП «Конярство України». Враховуючи все вищезазначене, суд не вбачає жодних порушених прав позивача та жодних порушень при прийнятті Онуфріївською селищною радою оскаржуваних рішень. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищезазначене, предмет та підстави позову суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю, оскільки в ході судового розгляду справи позивачем не доведено, що його право порушене. Та, на переконання суду, оскаржувані рішення прийняті селищною радою у відповідності до чинного законодавства. Оскільки інші позовні вимоги є похідними та взаємопов`язаними із основними, то у їх задоволенні слід також відмовити. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами абз.2 ч.5 ст.56 ЦПК України\~у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed