Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

25.03.2024 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник посилається на те, що вони з [PERSON] \~проживали у\~шлюбі з\~2005\~року \~по 2023\~ рік.\~ За\~час перебування\~у шлюбі\~у них\~народилась дитина\~ донька\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Оскільки сімейне\~життя не\~склалось,\~малолітня дитина\~після\~припинення шлюбних\~відносин та\~спільного проживання,\~залишилась проживати\~із заявником\~на його\~самостійному утриманні\~та вихованні. [PERSON] тривалий час проживає за кордоном, припинила спілкування с донькою. Заявник зазначає, що з метою захисту прав дитини виникла потреба й юридичній фіксації зазначеного факту, у зв`язку із цим просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] самостійно виховує та утримує малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 28.03.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] \~ та [PERSON] є батьком та матір`ю відповідно малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 1580 від 13.07.2019 року. Дитина проживає разом із заявником за адресою: [ADDRESS] . Між [PERSON] \~ та [PERSON] досягнуто згоди щодо місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини, що підтверджується нотаріально посвідченим договором від 22.03.2024 року Відповідно до ч.2 ст. 315\~ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із\~частиною восьмою\~статті 7\~СК України\~регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини, необхідне заявнику для захисту прав дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає, що заявником доведений факт самостійного виховання та утримання малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] . Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню. \~\~

Outcome: approved