Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

У вересні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобинський м`ясокомбінат» про стягнення завданої шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 11.09.2020 року о 10 год. 40 хв. у м. Києві по проспекту М. Бажана сталась\~ДТП, в якій було завдано матеріальний збиток позивачу, внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу «Mazda6», державний номерний знак [NUMBER] , 2019 року виробництва, з вини [PERSON] , який керував транспортним засобом «МАN», державний номерний знак [NUMBER] , який належить ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат». Вина [PERSON] встановлена постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2020 року по справі № 753/15933/20. Постанова набрала законної сили 26.10.2020 року. Внаслідок вказаної дорожньої події, за участю автомобіля, який належить Відповідачу Позивачу було завдано шкоду в розмірі 399 969, 02 грн. Вказаний розмір збитків складається з вартості відновлюваного ремонту автомобіля в розмірі 378711, 42 грн. та втратою товарної вартості автомобіля в розмірі 21 257, 60 грн. Вказані обставини підтверджуються Висновком експертного дослідження № 165 виконаного судовим експертом [PERSON] та складеним 30 листопада 2020 року. Відповідач повідомлявся про час та місце огляду автомобіля, проте представник останнього не з`явився. 21.01.2021 \~ \~ \~ \~року Позивач звернувся до Відповідача з Вимогою про відшкодування шкоди яку віз зазнав у наслідок втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 21 257, 60 грн. У відповідь на вказану Вимогу Позивачем від Відповідача отримано лист від 22.02.2021 року № 51 в якому останній повідомив про те, що відсутні підстави для відшкодування шкоди щодо втрати товарної вартості автомобіля в заявленому вигляді, оскільки цивільно - правова відповідальність Відповідача була застрахована у 2 (двох) страховиків за різними формами страхування, що підтверджується наявними полісами обов`язкового та добровільного страхування, а отже для отримання відшкодування необхідно звертатися до вказаних страхових компаній. Вказав, що Відповідач не виконав у встановлений строк зобов`язання, відповідно інфляційні збитки складають загальну суму 7269,96 грн. та 3% річних загалом складають 1612,66 грн. Крім того, внаслідок жахливого ДТП за участю двох легкових автомобілей, за кермом одного з яких був Позивач та вантажівки, Позивачу було завдано моральну шкоду, що проявилося у душевних стражданнях, через втрату автомобіля. Розмір моральної шкоди Позивач оцінює в 10000 грн. Вказав, що Відповідач не виконав зобов`язання відшкодувати розмір моральної шкоди, відповідно інфляційні збитки за цією вимогою складають загальну суму 3420 грн. та 3% річних загалом складають 758,63 грн. Вимога про відшкодування втрати товарної вартості автомобіля з урахуванням інфляційних збитків та 3% річних складає 30140,22 грн. Вимога про відшкодування моральної шкоди з урахуванням інфляційних збитків та 3% річних складає 14178,63 грн. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на його користь шкоду заподіяну внаслідок втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 30140,22 грн. та моральну шкоду в розмірі 14178,63 грн., та судові витрати. 18.09.2023 року ухвалою судді Глобинського районного суду Полтавської області Левицької Т.В. було відкрито загальне позовне провадження у даній справі. 12.10.2023 року представник ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат» подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що дійсно 11.09.2020 року відбулася ДТП за участю транспортного засобу належного відповідачеві та транспортного засобу належного позивачеві, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. При цьому майнова відповідальність відповідача застрахована в повному обсязі відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаний факт не заперечується і позивачем. \~ \~ \~ \~Вказав, що позивач в обґрунтування позову посилається на експертне дослідження проведене на його замовлення. Однак згідно цього дослідження експертом нараховано втрату товарної вартості автомобіля з порушенням положень, визначених «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затверджених Наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003 року. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. 18.10.2023 року ухвалою судді Глобинського районного суду Полтавської області Левицької Т.В. було задоволено самовідвід судді у даній справі. 20.10.2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначив, що розмір втрати товарної вартості автомобіля підтверджується висновком експертного дослідження №165 складеного [PERSON] , який відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 (з відповідним змінами). Саме у Висновку відображаються всі характеристики автомобіля, виявлені під час огляду, в тому числі наявність чи відсутність пошкоджень, їх характер та інші всі обставини, які необхідні для відповіді на питання поставлені експерту. У своєму висновку експертного дослідження № 165 від 30.11.2020 року експертом встановлено що Позивачу було задано збиток в наслідок втрати товарної вартості автомобіля та розраховано його розмір. 26.10.2023 року ухвалою судді Глобинського районного суду Полтавської області Мицик С.А. було прийнято до провадження дану справу та призначено підготовче засідання. 11.12.2023 року ухвалою судді Глобинського районного суду Полтавської області Мицик С.А. було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до розгляду по суті. 01.03.2024 року ухвалою судді Глобинського районного суду Полтавської області Свістєльнік Ю.М., у зв`язку з припиненням повноважень судді Мицик С.А., було прийнято до свого провадження дану справу та у відповідності до ч.12 ст.33 ЦПК України призначено судове засідання. У судове засідання [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що доводи викладені у відзиві на позовну заяву підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, 11.09.2020 року о 10 год. 40 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем «МАN», державний номерний знак [NUMBER] по проспекту М. Бажана у м. Києві, при зміні напрямку руху здійснив зіткнення з автомобілем «Daewoo» державний номерний знак [NUMBER] та автомобілем «Mazda6», державний номерний знак [NUMBER] , що спричинило пошкодження вищевказаних транспортних засобів, чим порушип п.10.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Вина [PERSON] встановлена постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2020 року у справі № 753/15933/20. Постанова набрала законної сили 26.10.2020 року. В силу ч.6\~ст.82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Частиною 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто законодавцем встановлено презумпцію вини володільця джерела підвищеної небезпеки. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат» є власником автомобіля «МАN TGX 18.440 4Х2 BLS», вантажний сідловий тягач, державний номерний знак [NUMBER] , 2010 року випуску. Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», як власника вказаного транспортного засобу застрахована у ПАТ «СК «УНІКА» за формою страхування: обов`язкового; та АТ СК «АРКС» за формою страхування: добровільного. За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. За приписами ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву, з відповідними реквізитами та додатками до неї, про страхове відшкодування. За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу,\~розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Крім того, відповідно до п. 36.2 ст. 36 вищезазначеного Закону,\~якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених\~ст. 41\~цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Слід зазначити, що відповідно до ч. 1\~ст. 1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої\~ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків). Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] під час заподіяння шкоди, був працівником\~ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат». Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасником справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною другою статті 83 ЦПК України визначено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З наведених положень ЦПК України слідує, що процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показання свідків. Відповідно до ч.1 ст.106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. В той же час, частиною другою статті 106 ЦПК України визначено, що порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Згідно ч.ч. 3, 7\~ст. 102 ЦПК України\~висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, ч.5 ст.106 ЦПК України передбачено, що у випадку, якщо експертиза проведена на замовлення учасника справи, то у висновку експерта повинно міститись застереження, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 р. у справі №22/1029/18/ провадження №14-270цс19. На доведення розміру заподіяної шкоди позивачем разом з позовною заявою подано висновок № 165 від 30.11.2020 року експертного дослідження автомобіля «Mazda6», державний номерний знак [NUMBER] . При визначенні заподіяної шкоди, суд не приймає до уваги як належний, допустимий та достовірний доказ, в розумінні ст. 77-79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) наданий позивачем висновок експертного дослідження про визначення вартості матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу № 165 від 30.11.2020 року. Як вбачається з вищезазначеного висновку, його проведено судовим експертом [PERSON] 12 листопада 20202 року в присутності власника [PERSON] без участі іншого учасника ДТП\~\~та без представника страхової компанії. Крім цього, як встановлено судом, даний висновок не містить застереження судового експерта [PERSON] про його обізнаність про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, як і не містить інформації про мету його складання, зокрема про те, що його підготовлено для подання до суду. Зазначені недоліки вказують про порушення вимог цивільного процесуального кодексу України стосовно подання експертиз до суду. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. В силу положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed