Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася із вказаним позовом до суду, вказавши, що [INFO] о 14 год. 00 хв. [PERSON] в м. Полтава по вул. Небесної Сотні, 81, керуючи ТЗ Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом здійснив наїзд на пішохода. В результаті чого, громадянка [PERSON] отримала тілесні ушкодження, чим водій [PERSON] порушив вимоги п 10.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою від 15.05.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн та стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн. 02.05.2023 року у зв`язку з ДТП, позивачці довелося здати квитки на потяг Полтава-Ворохта та Ворохта- Полтава загальною вартістю 1059,50, а сума повернених коштів склала 443,59 грн. Таким чином було втрачено 615,91 грн. Через численні травми та погане самопочуття позивачка перебувала на лікарняному з 01.05.2023 по 08.05.2023, загальна сума витрачена на лікування склала 4076,00 грн. Також в результаті ДТП був пошкоджений одяг позивачки -куртка, середня вартість аналогічної куртки з даних в мережі інтернет зі знижкою складає 11 000 грн. Після завершення лікування, позивачці знову довелося придбати квитки без знижки на потяги Полтава-Ворохта та Ворохта-Полтава на суму 1924,10 грн. Отже, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано майнову шкоду в сумі 17 661,01 грн. Крім майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, їй завдано моральну шкоду, яка полягає у переживанні негативних емоцій, психічним перенавантаженням та витратами часу на відновлення порушених прав, яка оцінюються нею в 10 000 грн. За таких обставин, позивачка просила суд стягнути з відповідача [PERSON] в якості відшкодування завданої майнової шкоди в сумі 17661,01 грн., моральної шкоди в сумі 10 000 грн., всього в сумі 23 852 грн, та судові витрати. Ухвалою суду від 15.06.2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09.08.2023 представником відповідача [PERSON] надано до суду відзив на позов, в якому вони проти позову заперечували, зазначивши, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована в Акціонерному товаристві "Страхова компанія "Країна", поліс АР №3426909, тому він є неналежним відповідачем у справі. Майнова шкода, на яку вказує позивачка не підтверджена належними доказами. На підтвердження моральної шкоди позивачка також доказів не надала. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 03.10.2023 позивачка надала суду відповідь на відзив у якому підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові, зазначивши, що в Акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна" не зверталася із заявою про страхове відшкодування, оскільки їй не було відомо про наявність страхового полісу у відповідача, та дізнавшись про це з відзиву відповідача 30.09.2023 подала заяву на виплату страхового відшкодування. Зазначила, що через перенесене онкологічне захворювання, їй була призначена діагностика, а саме комп`ютерна томографія та рентгенографія, внаслідок чого позивачка отримала значну дозу опромінення, а враховуючи її діагноз їй вкрай небажано проходити позапланові обстеження. Крім того, внаслідок ДТП вона не могла довести до кінця справу про встановлення опіки над дитиною з подальшим всиновленням, яку довго планувала та вчасно, тобто 03.05.2023, забрати дитину з установи де вона перебувала, оскільки була вимушена повернути квитки на потяг. Внаслідок законодавчих обмежень на періоди пільгового проїзду для осіб з інвалідністю ІІ групи в 50% вартості на квитки з 01.10.2022 по 15.05.2023, позивачці довелось повторно придбати квитки за повною вартістю на день, призначений ССД Надвірнянської РДА для передачі дитини а саме 17.05.2023. Додатково надала докази про призначення їй лікарських препаратів. Ухвалою суду від 17.10.2023 року, за клопотанням позивачки до участі в справі в якості третьої особи було залучено Акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна". 07.12.2023 позивачкою було заявлено клопотання про заміну третьої особи Акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна".на співвідповідача. Ухвалою суду від 17.01.2024 зазначене клопотання було задоволено та змінено статус АТ «Страхова компанія «Країна» на співвідповідача у справі. Заявою від 17.01.2024 позивачка уточнила позовні вимоги, та просила стягнути з АТ «Страхова Компанія «Країна» моральну шкоду завдану ДТП у розмірі 203,80 грн, матеріальну шкоду завдану ДТП у розмірі 17661,01 грн, з [PERSON] моральну шкоду завдану ДТП у розмірі 9796,20 грн, та стягнути пропорційно з обох відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2260,00 грн. 02.02.2024 від представника АТ «Страхова компанія «Країна» надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог до АТ «Страхова компанія «Країна» в повному обсязі з огляду на те що відсутні підстави для задоволення заявленого позову до АТ «Страхова компанія «Країна», оскільки відсутні порушені невизнані або оспорювані права та інтереси позивача. 09.10.2022 між [PERSON] та АТ «Страхова компанія «Країна» було укладено договір (поліс) ОСЦВ власників наземних транспортних засобів №АР/3426909 щодо транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер: [NUMBER] , зі встановленим лімітом відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю - 260 000,00 грн, майну -130 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн. 02.05.2023 АТ «Страхова компанія «Країна» отримало від [PERSON] повідомлення про ДТП,, з копіями документів зазначених в якості додатків, яка мала місце 01.05.2023 в м. Полтава по вул. Небесної Сотні, 81 за участю транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер: [NUMBER] та пішохода [PERSON] 13.11.2023 АТ «Страхова компанія «Країна» отримало від [PERSON] повідомлення про ДТП та додатки до нього. Проте додані до повідомлення документи не підтверджують належним чином розмір та необхідність витрат на лікування. В цей день позивачем також було подано заву про долучення доказів до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. АТ «Страхова компанія «Країна» листом від 13.11.2023 повідомило позивача про перелік необхідних документів для розгляду справи. Вказує, що таким чином позивач не зверталася до АТ «Страхова компанія «Країна» в порядку встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не надала усіх необхідних документів, тому АТ «Страхова компанія «Країна» позбавлене можливості прийняти вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування. Щодо відшкодування шкоди пов`язаної з лікуванням, представник зазначив, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки позивачем для підтвердження витрат на лікування, було додано до позовної заяви копії чеків, проте не було надано медичної документації, яка б свідчила про призначення лікарем (лікарями) зазначених ліків для лікування потерпілої. Вимога про стягнення моральної шкоди також не підлягає задоволенню, оскільки розмір моральної шкоди може бути визначений лише після підтвердження розміру витрати на лікування, а відтак така вимога є передчасною. Щодо відшкодування витрат пов`язаних з пошкодженням матеріальних цінностей (куртки) на суму 11 000,00 грн, вказав, що позивачем не було надано доказів того, що в момент ДТП була пошкоджена саме ця куртка та розмір даної позовної вимоги, оскільки до позовної заяви не було долучено документів про оцінку виконаних експертом відповідно до законодавства. Щодо відшкодування вартості проїзних документів на суму 2539,95 грн, представник зазначив, що обсяг відповідальності страховика за договором страхування цивільно-правової відповідальності на відміну від особи що завдала шкоди обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а зазначені витрати не є об`єктом обов`язкового страхування і відшкодування таких витрат не передбачено умовами спеціального закону, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання заявленої майнової вимоги в цій частині та стягнення витрат. Також зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 260,00 грн є завищеними і таким що не відповідають складності справи та критерію розумної необхідності, у зв`язку з чим ці витрати мають бути зменшені під час розподілу судових витрат. Позивачка у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, з мотивів викладених у відзивах на позовну заяву. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.05.2023 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01.05.2023 року о 14 год. 00 хв. в м. Полтава по вул. Небесної Сотні, 81 керуючи ТЗ Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом здійснив наїзд на пішохода. В результаті чого, громадянка [PERSON] отримала тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п 10.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Відповідно до копії договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/3426909 від 09.10.2022 укладеного між [PERSON] та АТ «Страхова компанія «Країна» щодо транспортного засобу Skoda Octavia, реєстраційний номер: [NUMBER] , встановлено наступні ліміти відповідальності: за шкоду заподіяну життю та здоров`ю - 260 000,00 грн, майну -130 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн. На підтвердження матеріальних збитків позивачем надано: копію Довідки № 4953 від 01.05.2023, в тому що вона зверталась з діагнозом забій, садна обох колінних суглобів, правого ліктьового суглобу та м`яких тканин голови, з подальшим направленням до травматолога, копію сторінок з амбулаторної карти, Консультативного заключення від 03.05.2023, відповідно до якого, [PERSON] встановлено діагноз «лікворно-венозна дистензія», фотознімки тілесних ушкоджень на тілі, а також копії розрахункових квитанцій на придбання ліків. Також надано копії квитків та допоміжних документів про повернення квитків на потяг напрямками «Полтава-Ворохта» на 02.05.2023 та «Ворохта-Полтава» на 03.05.2023 пільгових для інвалідів, копію акту про повернення квитків, та копії квитків на потяги напрямками «Полтава-Ворохта» на 16.05.2023 та «Ворохта-Полтава» на 17.05.2023, а також акт про передачу дитину у сім`ю (опікуна, піклувальника, батьків-вихователів, прийомних батьків, біологічних батьків) від 17.05.2023. Позивачкою долучений чорно-білий фотознімок верхнього одягу - шкіряної куртки, а також скріншоти з мережі інтернет (далі мовою оригіналу): «Женская куртка tallis Reiss Черная» вартістю 12 780 грн (зі знижкою) та «Женская куртка geo Reiss Черная» вартістю 10 650 грн (зі знижкою). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з ч.1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. При цьому, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст. 22 Закону). Відповідно до ст. 34 Закону, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування; протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Згідно ст. 22.1, 26-1, 31, 33-1 ч.1 цього Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Постановою Верховного Суду України від 27.04.2018 року у справі № 910/9029/17 визначено три способи відшкодування шкоди внаслідок ДТП. потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Постановою Великої Палати Верховного суду від 11.12.2019 у справі №465/4287/15 було зроблено наступний висновок. У Законі N 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування. Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі N 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком. Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону N 1961-IV не містять. У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону N 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування. Також, таку правову позицію Верховного Суду, викладено в постанові від 19.05.2022 по справі № 389/807/20, де Верховний Суд вказав, що порядок звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком врегулювання спору, визначеним як обов`язковий статтею 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового врегулювання, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. Отже, з огляду на викладене, позивачка мала право на звернення до суду з метою відшкодування шкоди внаслідок ДТП, без попереднього звернення до страхової установи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] визнаний винуватим на підставі постанови суду від 15.05.2023 року у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01.05.2023 року о 14.00 год. в м. Полтава. Враховуючи наявність у відповідача [PERSON] обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209879079 від 05.07.2022 року, суд вважає, що завдану позивачці майнову шкоду внаслідок ДТП повинна відшкодувати страхова компанія - АТ "Країна" в межах ліміту відповідальності. Щодо стягнення витрат на лікування позивачки. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Позивач вказує, що загальна вартість придбаних лікарських засобів становить 4076,00 грн та просить їх стягнути з відповідача АТ «Страхова компанія «Країна» З наданої позивачкою копією Довідки №4953 від 01.05.2023, вбачається що вона зверталась до лікарні з діагнозом забій, садна обох колінних суглобів, правого ліктьового суглобу та м`яких тканин голови, з подальшим направленням на огляд травматолога. Відповідно до копії сторінки з амбулаторної карти, лікарем травматологом було встановлено діагноз: «ушиб обох колінних суглобів, ушиб спини, садна обох колінних суглобів, струс головного мозку?» та надано ургентне направлення до невролога. Згідно з Консультативним заключенням невролога від 03.05.2023, [PERSON] встановлено діагноз «лікворно-венозна дистензія», та рекомендовано спостереження у невролога поліклініки, караутін 3,0 с/м вранці, 5 днів, діакарб 250 мг - т вранці, 5 днів, венодіол -1 т х2 р/д 10 днів, дексаметазон 4 мг, т після сніданку, 5 днів лікування. З наданих позивачем розрахункових квитанцій вбачається, що нею в аптеках були придбані не тільки призначені ліки, а саме: - чек №37194 від 01.05.2023 за яким придбано наступне : «Бепантен Плюс крем туба 30 г - 360,50 грн, Кейвер табл в/о 25 мг №30 - 315,20 грн, перекис водню р-н 37 фл. 200 мл - 92,40 грн, Рятівник крем туба 30 г - 189,00 грн». Загальна сума 911,00 грн. - чек №51576 від 12.05.2023 за яким придбано наступне : «Канюля VOGT MEDICAL 206 - 8,65 грн, подовжувач BALTON для інфузійни - 77,85 грн, Томогексол розчин д/ін 350 мг - 807,85 грн». Загальна сума 880,00 грн - чек № 37195 від 01.05.2023 за яким придбано наступне : «Бинт 5х10 см серл Angelmed Екобинт - 9,00 грн, Бинт 7х14 см стер. Angelmed екобинт - 17,00 грн, Бинт еласт сітч. Трубч. 15х3 см - 30,30 грн, серветка марл. Мед. стерил. 16 см х 14 см - 42,80 грн». На загальну суму 99,00 грн. - чек №114747 від 01.05.2023 за яким придбано наступне : «Контролок табл 40мг №14 - 421,99 грн, Диклофенак р/н д/ін 2,5% амп. 3 мл. №5 Тева - 113,50 грн., Вітамін В12 0,05%, амп. 1 мл №10 Дарниця - 74.99 грн., Атоксил гель орал. Стік пакет №20 - 358,99 грн, Л-Бетаргін р-н саше 10 мл. №20 - 662,99 грн, шприц 3-комп. Стер. Луер сліп 226 (0,7*40 мм) 10 шт - 41,00 грн, шприц 3-комп. Стер. Луер сліп 226 (0,6*40 мм) 10 шт - 39,00 грн, вата 100 г н/с зиг-заг Моя Аптечка - 23,00 грн, Пробам Імуно капс. №20 Бауп Фарм - 230,00 грн». Загальна вартість 1960,00 грн -чек № 17360032 від 12.05.2023 за яким придбано наступне : «Дексаметазон 1мг -220,00 грн, шпріц 5 мл - 4,00 грн, шприц 2 мл - 2,00 грн». З пояснень позивачки в судовому засіданні встановлено, що фактично для лікування отриманих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень нею було придбано та застосовано: Бепантен Плюс крем туба 30 г - 360,50 грн, перекис водню р-н 37 фл. 200 мл - 92,40 грн, Рятівник крем туба 30 г - 189,00 грн , Бинт 5х10 см серл Angelmed Екобинт - 9,00 грн, Бинт 7х14 см стер. Angelmed екобинт - 17,00 грн, Бинт еласт сітч. Трубч. 15х3 см - 30,30 грн, серветка марл. Мед. стерил. 16 см х 14 см - 42,80 грн., Дексаметазон 1мг -220,00 грн, шпріц 5 мл - 4,00 грн, шприц 2 мл - 2,00 грн. А всі інші препарати були придбані з метою проведення дослідження брюшної порожнини позивачки з огляду на її онкологічне захворювання в стадії ремісії з її власної ініціативи, без призначення лікаря та не були пов`язані з лікуванням отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Не заважаючи на те, що наданими позивачою документами підтверджується лише придабання за призначенням лікаря препарату Дексаметазон 1мг -220,00 грн, суд зазначає, що наявність у переліку придбаних позивачкою медичних засобів: Бепантен Плюс крем туба 30 г - 360,50 грн, перекис водню р-н 37 фл. 200 мл - 92,40 грн, Рятівник крем туба 30 г - 189,00 грн , Бинт 5х10 см серл Angelmed Екобинт - 9,00 грн, Бинт 7х14 см стер. Angelmed екобинт - 17,00 грн, Бинт еласт сітч. Трубч. 15х3 см - 30,30 грн, серветка марл. Мед. стерил. 16 см х 14 см - 42,80 грн., шпріц 5 мл - 4,00 грн, шприц 2 мл - 2,00 грн, враховуючи діагноз позивачки та характер отриманих тілесних ушкоджень, вбачається, що вищеперелічені засоби є необхідними для лікування такого виду тілесних ушкоджень. Цей факт э очевидним та не потребує спеціальних знань, а тому ці засоби безпосередньо пов`язані із витратами на лікування, у зв`язку з отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями. Суд не приймає до уваги вартість інших медичних препаратів, оскільки в матеріалах справи відсутні медичні рекомендації щодо необхідності їх призначення. Отже, виходячи з наданих позивачкою пояснень в судовому засіданні та наданих документів, підтверджені документально та встановлені судом як необхідні витрати на лікування [PERSON] , що безпосередньо пов`язані з ДТП, складають 967,00 грн, які підлягають стягненню з АТ «Страхова компанія «Країна» в повному обсязі. Щодо відшкодування майнових витрат завданих дорожньо-транспортною пригодою. Нормами ч. 1ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Нормами ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу , з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого , з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди , з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу , з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна собі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Позивачка вказує, що внаслідок ДТП їй довелося повернути квитки на потяг напрямками «Полтава-Ворохта» на 02.05.2023 та «Ворохта- Полтава» на 03.05.2023 придбані за пільговим тарифом, загальною вартістю 1059,50 грн. Сума повернених коштів склала 443,59 грн. Таким чином було втрачено 615,91 грн. Після чого нею було придбано квитки на потяги напрямками «Полтава-Ворохта» на 16.05.2023 та «Ворохта-Полтава» на 17.05.2023 за повним тарифом загальною вартістю 1924,10 грн, тим самим втративши 925,05 грн. Позивачка просить стягнути з відповідача АТ «Страхова компанія «Країна» суму 2585,01 грн. Також надано копії квитків та допоміжних документів про повернення квитків на потяг напрямками «Полтава-Ворохта» на 02.05.2023 та «Ворохта-Полтава» на 03.05.2023 пільгових для інвалідів, копію акту про повернення квитків, та копії квитків на потяги напрямками «Полтава-Ворохта» на 16.05.2023 та «Ворохта-Полтава» на 17.05.2023, а також акт про передачу дитину у сім`ю (опікуна, піклувальника, батьків-вихователів, прийомних батьків, біологічних батьків) від 17.05.2023. Дослідивши надані документи, суд вважає, що стягненню підлягає матеріальна шкода у виді різниці між вартістю придбаних за пільговим тарифом квитків на потяги напрямками «Полтава-Ворохта» на 02.05.2023 та «Ворохта- Полтава» на 03.05.2023 придбані за пільговим тарифом та сумою за їх повернення, а саме 615,91 грн, оскільки неможливість позивачки скористатись цими квитками, безпосередньо пов`язана з ДТП. Разом з тим, суд вважає, що вартість квитків на потяги напрямками «Полтава-Ворохта» на 16.05.2023 та «Ворохта-Полтава» на 17.05.2023 не підлягає стягненню, так як зазначені витрати не знаходяться у прямому причинному зв`язку з ДТП, яке відбулось 01.05.2023. Отже, оскільки відповідальність АТ «Страхова компанія «Країна» як страховика обмежена нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить чіткий перелік випадків які вважаються шкодою заподіяною майну потерпілого, а відшкодування вартості квитків не передбачено положеннями зазначеного закону - зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] , як безпосереднього завдавача шкоди. Також, у позовній заяві позивачка зазначила про пошкодження її верхнього одягу, а саме шкіряної куртки внаслідок ДТП. На підтвердження цієї обставини, позивачкою долучений чорно-білий фотознімок верхнього одягу - шкіряної куртки, а також скріншоти з мережі інтернет, (далі мовою оригіналу) «Женская куртка tallis Reiss Черная» вартістю 12 780 грн (зі знижкою) та «Женская куртка geo Reiss Черная» вартістю 10 650 грн (зі знижкою). Надані суду скріншоти підтверджують вартість аналогічних речей, без урахування їх зносу та не вказують на можливість чи неможливість відновлення пошкоджених речей, а тому не можуть бути взяті судом до уваги як докази на підтвердження розміру майнової шкоди. Суд позбавлений можливості самостійно визначити розмір майнової шкоди, який підлягає стягненню, відповідачі вказаний позивачкою розмір шкоди оспорюють. Тому у суду відсутні підстави для стягнення із АТ "Страхова компанія "Країна" на користь позивачки майнової шкоди у зв`язку з недоведеністю нею розміру заподіяної майнової шкоди Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення завданої моральної шкоди, суд враховує наступне. На підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з пошкодженням чи знищенням майна. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що на позивачку здійснено наїзд автомобілем під керуванням [PERSON] , внаслідок чого була завдана шкода її здоров`ю, що підтверджується постановою суду, медичною документацією, фотознімками та не оспорюється відповідачами. Суд вважає, що позивачці була заподіяна моральна шкода, яка полягала у певних душевних стражданнях через порушення звичайного способу життя, стресовому стану після наїзду, та того що позивачка є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 13.12.2016 внаслідок перенесеного нею онкологічного захворювання, про що свідчать виписні епікризи пацієнтки з медичної картки, вимушена була пройти позапланові обстеження методом променевої діагностики (комп`ютерна томографія та рентгенографія) та піддатись опромінюванню, яке, враховуючи її діагноз, не були корисними для її здоров`я. А тому, зважаючи на доведені позивачкою обставини, вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн підлягають задоволенню в повному обсязі., виходячи із принципів розумності і справедливості, глибини моральних страждань та їх тривалості. Cтраховиком на підставі ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Як було встановлено вище, матеріальна шкода здоров`ю [PERSON] , завдана неправомірними діями [PERSON] складає 967,00 грн. Отже, з АТ «Страхова компанія «Країна» на користь [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 48,35 грн (5% від 967,00 грн). Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з правовою позицією Великої Палати Верхового Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. З огляду на це, враховуючи обмеження, встановлені Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" стосовно відшкодування моральної шкоди страховиком, оскільки встановлений судом розмір моральної шкоди перевищує зазначений ліміт, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути залишок цих коштів, а саме 9951,65 грн. Позивачем також заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів витрат на правову професійну правничу допомогу у розмірі 2260,00 грн. Відповідно до ч.1, п.1-2 ч.3,ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу . Частинами 1-2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як встановлено в ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем на підтвердження понесених витрат надано копію договору про надання адвокатських послуг від №23/1 від 26.05.2023, акт виконаних робіт за договором про надання адвокатських послуг від 19.12.2023, довіреність від 24.11.2021 №1076 та квитанцію від 26.05.2023 № 215600426655 на суму 2260,00 грн. Оцінивши надані відповідачем докази, суд дійшов висновку, що витрати позивача на правничу допомогу, які вже сплачені, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критеріям реальності та розумності їхнього розміру. Отже, сплачені позивачкою витрати на професійну правничу (правову) допомогу підлягають стягненню з відповідача [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки 2061,12 грн (2260х91,2%), а з відповідача АТ «Страхова компанія «Країна» 198,88 грн. (2260х8,8%). Вирішуючи питання про стягнення судового збору, враховуючи звільнення позивачки від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд зазначає наступне. Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України. Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб Відповідно до позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 28 листопада 2018 року в результаті перегляду справи №761/11472/15-ц, зі змісту положень п. 4 ч. 2 ст. 119, п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України 2004 року, ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі. Загальна сума вимог позову становить 29921,01 грн. Отже, враховуючи дату подання цього позову 07.06.2023, прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 2684,00 грн., та те, що позивачкою заявлено дві вимоги майнового характеру, судовий збір, який підлягає сплаті за подачу даного позову складає 2147,20 грн. (1073,60 грн. за кожну вимогу майнового характеру). Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що вимогу майнового характеру, щодо стягнення матеріальних витрат було задоволено частково у розмірі 1582,91 грн, тобто 8,96%, а вимогу щодо стягнення моральної шкоди задоволено в повному обсязі, то пропорційно з відповідача АТ «Страхова Компанія «Країна» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі - 709,65 грн (за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди - 655,97 грн, за вимогу про відшкодування моральної шкоди - 53,68 грн), а з відповідача [PERSON] на користь держави у загальному розмірі - 1437,55 грн. (за вимогу про відшкодування матеріальної шкоди - 417,63 грн, за вимогу про відшкодування моральної шкоди - 1019,92 грн).

Outcome: partial