Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 3,27 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без встановлення меж на місцевості, на території Незнанівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно сертифіката на право приватної власності на землю (СЗЧ), серії ЛВ 004323 від 28.05.1997 за № 530. Оригінал акта втрачений. Заповіт від імені [PERSON] не складався. Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . [INFO] померла донька [PERSON] .. Син спадкодавця [PERSON] своєю заявою посвідченою 30.01.2024 секретарем виконавчого комітету Добротвірської селищної ради Н.Грабинькою. Онук спадкодавця [PERSON] своєю заявою посвідченою 30.01.2024 секретарем виконавчого комітету Добротвірської селищної ради Н.Грабинькою. Він спадщину прийняв. Нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Просив суд постановити рішення, яким визнати за ним, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 3,27 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без встановлення меж на місцевості, на території Незнанівської сільської ради, Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно сертифіката на право приватної власності на землю (СЗЧ) серії ЛВ 004323 від 28.05.1997 за № 530. Позивач позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, згідно поданої заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 10, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права па спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] помер його батько - [PERSON] .(а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 3,27 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без встановлення меж на місцевості, на території Незнанівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно сертифіката на право приватної власності на землю (СЗЧ), серії ЛВ 004323 від 28.05.1997 за № 530.(а.с.6). Оригінал акта втрачений. Заповіт від імені [PERSON] не складався. Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] . (а.с.8) [INFO] померла донька [PERSON] (а.с.9). Син спадкодавця [PERSON] своєю заявою посвідченою 30.01.2024 секретарем виконавчого комітету Добротвірської селищної ради Н.Грабинькою. (а.с.12). Онук спадкодавця [PERSON] своєю заявою посвідченою 30.01.2024 секретарем виконавчого комітету Добротвірської селищної ради Н.Грабинькою.(а.с.15). Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved