Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] , в інтересах якого діє його представник адвокат Коцкович Р.М., звернувся до суду із позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на його користь спричинену матеріальну шкоду в розмірі 89\~924,71 грн та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.07.2009 він надав відповідачу [PERSON] в борг 10\~000 доларів США, які останнім не повернуті. Рішенням Долинського районного суду Івано Франківської області від 14.04.2010, справа №2-297/2010, із відповідача [PERSON] на його користь стягнуто 79\~263 грн боргу, що еквівалентно 10\~000 доларів США. Рішенням цього ж суду від 23.01.2017, справа №343/1811/16-ц, з відповідача [PERSON] на його користь стягнуто 190 946,29 грн різниці суми боргу у зв`язку із зміною курсу долара США, за період з 14.04.2010 по 10.01.2017. Зазначає, що з того часу курс долара значно зріс і станом на 27.11.2023 становить 36,0134 грн за 1 долар США, а тому, оскільки відповідач [PERSON] на даний час борг не повернув і враховуючи зміну курсу долара, просить стягнути з нього 89\~924,71 грн як різницю курсу долара США по відношенню до гривні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Коцкович Р.М. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого повідомлявся належним чином, шляхом направлення рекомендованих повідомлень за його останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 13 грудня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Представником позивача [PERSON] адвокатом Коцковичем Р.М. 09.01.2024 на електронну пошту суду надіслано заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із його зайнятістю в іншій справі. 24 січня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат Коцкович Р.М. 12.02.2024 через канцелярію суду подав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із його зайнятістю в іншій справі. Ухвалою суду від 05.04.2024 заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Коцковича Р.М., про відмову від частини позовних вимог про стягнення 64 824,12 грн - як відсотки, в розмірі 3% річних, за період з 10.01.2017 по 27.11.2023 задоволено, прийнято відмову позивача від цієї частини позовних вимог та провадження у справі в цій частині закрито. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Долинського районного суду Івано Франківської області від 14.04.2010, справа №2-297/2010 (а.с. 4, зворотна сторона), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , зокрема, 79\~263 гривні за договором позики, що еквівалентно 10\~000 доларів США. Заочним рішенням Долинського районного суду Івано Франківської області від 23.01.2017, справа №343/1811/16-ц (а.с. 8-9), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , зокрема, 190\~946,29 грн різниці суми боргу у зв`язку із зміною курсу долара США, за період з 14.04.2010 по 10.01.2017. Стороною позивача проведено розрахунок про стягнення з відповідача [PERSON] різниці курсу долара по відношенню до гривні за період з 11.01.2017 по 27.11.2023. При цьому, зазначено, що за офіційним курсом НБУ, станом на 27.11.2023, 1 долар США становить 36,0134 грн. А тому різниця курсу долара по відношенню до гривні із врахуванням суми заборгованості (10\~000 доларів США) становить 89\~924,71 грн (360\~134 грн 270\~209,29 грн). Отже, судом встановлено, що позивачем [PERSON] у 2009 було надано у борг відповідачу [PERSON] 10\~000 доларів США, які на даний час не повернуті. Заочними рішеннями Долинського районного суду Івано Франківської області з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] було стягнуто 10\~000 доларів США боргу, що станом на 14.04.2010 становило 79\~263 грн., а також, враховуючи зміну курсу долара США (станом на 10.01.2017 - сто доларів США становило 2 702,0929 грн) стягнуто 190\~946,29 грн (270\~209,29 грн - 79\~263 грн), як різницю суми боргу у зв`язку із зміною курсу долара США. У даній справі позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною вимогою про стягнення з відповідача на його користь різниці суми боргу у зв`язку із зміною курсу долара США за період з 11.01.2017 по 27.11.2023. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем [PERSON] боргового зобов`язання, через що спричинено позивачу [PERSON] матеріальну шкоду у вигляді різниці суми боргу у зв`язку із зміною курсу долара США по відношенню до гривні за період з 11.01.2017 по 27.11.2023. ІV. Оцінка суду: вивчивши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, суд приходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Саме суди є останньою правовою інстанцією в державі, в якій кожен громадянин за необхідності шукає захисту своїх прав, свобод та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України). За змістом ст. 523, ч. 1 ст. 530, ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України,\~для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно із положенням ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 89\~924,71 грн (різниця курсу долара, яка існувала на час ухвалення рішення суду і яка виникла станом на 27.11.2023), суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав у борг від позивача [PERSON] 10\~000 доларів США. На час ухвалення заочного рішення Долинського районного суду Івано Франківської області від 14.04.2010, заборгованість відповідача [PERSON] становила 10\~000 доларів США, що еквівалентно на час ухвалення рішення - 79\~263 грн. Позивач [PERSON] звертався до суду з метою стягнення із відповідача [PERSON] на його користь різниці курсу долара США по відношенню до гривні, за період з 14.04.2010 по 10.01.2017. Заочним рішенням суду від 23.01.2017 на користь позивача [PERSON] було стягнуто 190\~946,29 грн різниці курсу. В даній справі, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 89\~924,71 грн різниці курсу за період з 11.01.2017 по 27.11.2023. Отже, розмір різниці суми заборгованості станом на 27.11.2023 за період з 11.01.2017 по 27.11.2023 становить 89\~924,71 грн (360 134 грн 190\~946,29 грн 79\~263 грн). Оскільки згідно із ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, суд приходить висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вимогами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 1\~547,49 грн (а.с. 10), який слід стягнути з відповідача [PERSON] на його користь. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що основні положення про витрати на професійну правничу допомогу містяться у ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Підсумовуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Окрім цього, як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такого висновку дійшла й Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Тобто, суд діє як арбітр, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Позивач [PERSON] на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу надав такі документи: - договір про надання юридичних послуг №898н-11/2023 від 27.11.2023, укладений між ним та адвокатом Коцковичем Р.М. (а.с. 11); - акт виконаних робіт від 21.12.2023, в якому зазначено вид наданих послуг та їх вартість на загальну суму 7\~000 грн (а.с. 22); - квитанцію до прибуткового касового ордеру, відповідно до якого адвокатом Коцковичем Р.М. прийнято від позивача [PERSON] 7\~000 грн (а.с. 23). Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату послуг адвоката, є доведеним, при цьому, відповідачем не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала б задоволенню. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з відповідача в якості відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 7 000 гривень і на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі. На підставі викладеного, ст. 55 Конституції України, ст. 2, 13, 81 ЦПК України, ст. 523, 525, 526, 533, 610, 612, 1049 ЦК України та

Outcome: approved