Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 березня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності здійснено запис № 407 про видачу [PERSON] сертифікату серії ЧР № 0195400, розмір земельної частки (паю) - 1,53 га. Вказане підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 04 грудня 2023 року № 29-23-0.3-7552/2-23. [INFO] померла [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області. Після її смерті прийняв спадщину її син, [PERSON] , який постійно проживав разом з нею за адресою [ADDRESS] . Проте за життя [PERSON] своїх спадкових прав після смерті [PERSON] не оформив. [INFO] помер [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15 травня 2012 року. Після смерті [PERSON] спадкоємцями є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої у тому числі входить право на земельну частку (пай) померлої [PERSON] , розміром 1,53 умовних кадастрових гектари, вартістю 8298,00 гривень, посвідчене сертифікатом серії ЧР 0195400, виданим Черкаською райдержадміністрацією 04 березня 1997 року. 28 листопада 2023 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтовим Олександром Сергійовичем надіслано запит до Головного управління Держгеокадастру у Черкаської області з проханням надати інформацію чи видавався сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав [PERSON] , яка померла [INFO] . 04 грудня 2023 року Головне управління Держгеокадастру в Черкаської області надало відповідь про те, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) наявний запис № 407 від 04 березня 1997 року про видачу [PERSON] сертифікату серії ЧР № 0195400, розмір земельної частки (паю) - 1,53 га. Проте, сертифікат виготовляється в одному примірнику, відповідно не мають можливості надати його копію. 12 грудня 2023 року позивачами подано заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Старовойтова Олександра Сергійовича. Цього ж дня постановою нотаріуса відмовлено позивачам у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що спадкоємцями не надано нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкоємця на спадкове майно, а саме сертифікат серії [NUMBER] , виданий Черкаською райдержадміністрацією 04 березня 1997 року на ім`я [PERSON] . У зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай)), що посвідчує право власності [PERSON] на спадкове майно після смерті [PERSON] позивачі змушені звернутися за захистом своїх прав до суду. У зв`язку із вищевикладеним, позивачі просять суд визнати у порядку спадкування право власності на земельну частку (пай), розміром 1,53 умовних кадастрових гектари в рівних частках за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що залишилася після смерті спадкодавця, [PERSON] , 1959 року народження, який помер [INFO] . Представник позивачів адвокат Стойко А.Ю. та позивачі у судове засідання не з`явились. У матеріалах справи наявна заява представника позивачів, в якій він просив суд подальший розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивачів. Заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявна заява, у якій розгляд справи просив здійснювати без його участі, по суті спору самостійної правової позиції не висловив. Відповідно до частини 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та позивача [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 04.02.1981 року та [NUMBER] від 24.01.1987 року. Позивач [PERSON] 16.09.2005 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Позивач [PERSON] з 19.04.1980 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00042695437 від 12.12.2023 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.05.2012 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.07.2003 року. [PERSON] була матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією довідки від 07.07.2023 року № 441/02-23, виданої виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області. У відповіді від 04.12.2023 р. № 29-23-0.3-7552/2-23 на запит приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Старовойтова О.С. Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області повідомлено, що згідно наявної інформації у Відділі № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління за даними Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності, наявний запис за № 407 від 04.03.1997 р. на гр. [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0195400, розмір земельної частки (паю) - 1,53 в умовних кадастрових гектарах та вартість земельної частки (паю) - 8298 грн. Державний акт на гр. [PERSON] не видавався. Сертифікати на право на земельну частку (пай) виготовлялися в одному примірнику, тому надати копію немає можливості. Постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Старовойтова О.С. від 12.12.2023 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , на право на земельну частку (пай) розміром 1,53 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 8298,00 грн., посвідчене сертифікатом серії ЧР 0195400, виданим Черкаською райдержадміністрацією 04 березня 1997 року, оскільки спадкоємцями не надано нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме сертифікат серії ЧР 0195400, виданим Черкаською райдержадміністрацією 04 березня 1997 року на ім`я [PERSON] . Згідно інформації, яка надійшла на адресу суду у відповідь на запит суду від Черкаської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась. Про фактичне прийняття спадщини спадкоємцями нотаріальній конторі не відомо. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 76115542 від 07.03.2024 року вбачається, що за життя [PERSON] 06.06.2003 року складався заповіт, який посвідчено Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області, номер у реєстрі 296, однак з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк ніхто не звертався. Згідно інформації, яка надійшла на адресу суду у відповідь на запит суду від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Старовойтова О.С., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведено спадкову справу № 92/2023 від 28.11.2023 року. З заявами про прийняття спадщини звернулись позивачі у справі: дружина [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] . На ім`я спадкоємців 12.12.2023 року видано свідоцтва на справо на спадщину на іншу земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , на підставі сертифікату, який видано на його ім`я. Відповідно до довідки № 441/02-23, яку видано 07.07.2023 року виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] . Разом з нею на момент смерті були зареєстровані: [PERSON] [INFO] син, невістка [PERSON] [INFO] , онука [PERSON] [INFO] , онук [PERSON] [INFO] . Відповідно до довідки № 442/02-23, яку видано 07.07.2023 року виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Разом з ним на момент смерті були зареєстровані: дружина [PERSON] [INFO] , донька [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] , онук [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини на день її смерті, тобто є таким, що фактично прийняв спадщину після неї, однак помер, не оформивши свої спадкові права. За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії ЧР № 0195400 від 04.03.1997 року, розмір земельної частки (паю) - 1,53 в умовних кадастрових гектарах у КСП Промінь с. Червона Слобода, оригінал якого не зберігся. Відповідно до\~ст.\~1276\~ЦК України,\~якщо спадкоємець\~за заповітом\~або за\~законом помер\~після відкриття\~спадщини і\~не встиг\~її прийняти,\~право на\~прийняття належної\~йому частки\~спадщини,\~крім права\~на прийняття\~обов`язкової\~частки у\~спадщині,\~переходить до\~його спадкоємців\~(спадкова\~трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , які на момент його смерті фактично проживали та були заререєстровані разом з ним за однією адресою, отже фактично прийняли спадщину, а у подальшому звернулись до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, однак у зв`язку із відсутністю у них правовстановлюючого документу на спадкове майно, нотаріусом відмовлено їм у видачі свідоцтв про право на спадщину. З урахуванням наведеного, суд виходить з того, що відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, виданих на ім`я спадкодавця [PERSON] , не є перешкодою для реалізації позивачами права на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті матері, однак помер, не оформивши свої спадкові права. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV передбачено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до частин першої та другої вказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94 встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. За змістом статей 22, 23 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно з п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4/-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] видавався сертифікат на земельну частку (пай) члена КСП Промінь с. Червона Слобода Черкаського району, тобто [PERSON] стала власником майнових прав за її життя. Відтак, позивачі як спадкоємці [PERSON] за законом, які прийняли спадщину після його смерті, успадкували майнові права останнього, у тому числі майнові права [PERSON] , які успадкував [PERSON] після її смерті, однак не встиг оформити спадщину. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. За приписами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, тобто, передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відтак, визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим виникає цивільно-правовій спір. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи надані суду докази на підставі повного, всебічного, об`єктивного їх дослідження, беручи до уваги те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину на право на земельну частку (пай) члена КСП Промінь с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області після смерті [PERSON] , зважаючи на те, що іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у них немає, суд дійшов висновку, що позивачі мають право успадкувати майнові права спадкодавця, як спадкоємці першої черги за законом, оскільки інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Позивачі у прохальній частині позовної заяви просять визнати за ними право власності на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] у рівних частках, не визначаючи розмір часток, однак суд

Outcome: approved