Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

05 квітня 2024 року [PERSON] звернулася із вказаною заявою до суду, зазначивши, що [INFO] у м. Лисичанську Луганської обл., тобто на тимчасово окупованій території України, померла її мати [PERSON] . Проте заявниця позбавлена можливості у позасудовому порядку здійснити реєстрацію факту її смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть у зв`язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 06 лютого 2024 року видане медичною установою, яка знаходиться на території, непідконтрольній Уряду України, у зв`язку з чим такий документ не може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до п.п.1 п. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Із урахуванням наведеного, заявниця просить задовольнити подану заяву. Згідно з ухвалою судді від 05 квітня 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання заявниця не з`явилася, в прохальній частині заяви просила суд розглядати справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 06 лютого 2024 року установою на території м. Лисичанськ Луганської обл., [PERSON] , [INFO] , померла в м. Лисичанськ Луганської Народної Республіки 03 лютого 2024 року, причиною смерті вказано вогнепальне вибухове осколкове поранення тулуба та кінцівок з пошкодженням внутрішніх органів та магістральних судин, внаслідок обстрілу м. Лисичанськ. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що заявниця народилася [INFO] в м. Лисичанськ, Луганська обл. та була записана як [PERSON] . ЇЇ батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Отже, судом встановлено, що заявниця є дочкою померлої [PERSON] . З`ясовано також, що заявниця позбавлена можливості здійснити реєстрацію факту смерті матері та отримати відповідне свідоцтво про смерть із тих підстав, що лікарське свідоцтво про смерть не може бути прийняте відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до п.п.1 п. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Наведена обставина стала підставою для звернення заявниці із даною заявою до суду. Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22 грудня 2022 року, Лисичанська міська територіальна громада Сєвєродонецького району Луганської області входить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 1 гл. 5 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі лікарського свідоцтва про смерть, фельдшерської довідки про смерть, лікарського свідоцтва про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Підсумовуючи наведене, суд вважає доведеною ту обставину, що заявниця позбавлена можливості в позасудовому порядку довести факт смерті [PERSON] . Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки вона є дочкою померлої [PERSON] . Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги неможливість встановлення даного юридичного факту в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного та

Outcome: approved