Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

1.Позиція позивача. 20 грудня 2023 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач [PERSON] , просить: -стягувати з Відповідача [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), який продовжує навчання у Дніпровському державному технічному університеті у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову, та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. В обґрунтування позову зазначила наступне. З [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2011 року. Шлюб було розірвано за рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 14.04.2022 року. Між [PERSON] та [PERSON] 28 червня 2022 року було зареєстровано шлюб, після чого позивач змінила прізвище на [PERSON] . Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишились проживати з позивачем та повністю перебувають на її утриманні. У квітні 2022 року позивач звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на з [PERSON] на її корить на утримання дітей у розмірі 1/3 частин з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Дитина вступила до Дніпровського державного технічного університету на базі 11 класів у вересні 2023 року і на теперішній час навчається в групі П3-23-1д на 1 курсі денного відділення ІV рівня акредитації, факультету електроніки та енергетики. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2027 рік. Враховуючи те. Що дитина навчається на денному відділені, вона не має можливості працювати та себе утримувати, забезпечувати. Заробітна плата, яку отримує позивач, не дає можливості повністю забезпечувати фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань. Відповідач спроможний, працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, на утриманні непрацездатних осіб немає. 2. Позиція відповідача. Адвокат Черненко Т.Б., яка діє в відповідача [PERSON] , у письмових поясненнях зазначила, що відповідач не визнає позовні вимоги і просить їх залишити без задоволення у повному обсязі. [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання на час подачі позову ат розгляду справи проживає без реєстрації разом зі своєю бабусею матір`ю позивачки за адресою: [ADDRESS] . Позивачка проживає окремо від дитини за іншою адресою: [ADDRESS] . Позивачка не приймає участь в утриманні свого старшого сина, який продовжує навчання. Утримання [PERSON] відбувається за кошти бабусі та батька відповідача по справі. Між батьком та сином існує домовленість про те, що батько буде утримувати дитину на належному, достатньому для дитини фінансовому рівні. [PERSON] після досягнення ним повноліття набув повної цивільної дієздатності, тому набув права самостійно вирішувати питання необхідності фінансової допомоги від батьків та осіб, які його виховують. Досягнута домовленість між сином та батьком щодо утримання останнього, виконується батьком у повному обсязі. Просить залишити без задоволення у позовному обсязі позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина, яки продовжує навчання. 3.Позиція третьої особи. Адвокат\~Черненко Т.Б.,\~яка діє\~в інтересах\~третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] , у письмових поясненнях просить залишити без задоволення у позовному обсязі позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина, яки продовжує навчання. 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 20\~грудня 2023\~року позивач\~ [PERSON] звернулася до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з матеріалами позовної заяви до\~ [PERSON] «про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання» (а.с. 1-2). 04 січня 2024 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 21). 11 січня 2024 року до суду надійшла заява від [PERSON] , про залучення його як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача (а.с. 23-24). 16 січня 2024 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 31). Ухвалою судді Заводського районного суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року заяву від [PERSON] , про залучення його як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача задоволено повністю (а.с. 39-40). 28 лютого 2024 року адвокат Черненко Т.Б. подала до суду письмові пояснення в інтересах третьої особи [PERSON] (а.с. 49-51). 28 лютого 2024 року адвокат Черненко Т.Б. подала до суду письмові пояснення в інтересах третьої особи [PERSON] (а.с. 52-54). 28 лютого 2024 року позивач [PERSON] на електронну пошту суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 57-58). 21 березня 2024 року адвокат Черненко Т.Б., в інтересах третьої особи [PERSON] , подала через систему «Електронний суд» клопотання про залучення доказів до матеріалів справи (а.с. 70-72). 26 березня 2024 року до суду надійшла заява від адвоката Снітько М.В., у якій вона зазначила, що направила позовну заяву з додатками тертій особі (а.с. 86-87). 08 квітня 2024 року адвокат Черненко Т.Б. подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 93). 08 квітня 2024 року адвокат Черненко Т.Б. подала до суду клопотання про залучення доказів до матеріалів справи (а.с. 94-95). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 5. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 906, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Судовим наказом Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 12 квітня 2022 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 30.03.2022 року і до повноліття дітей (а.с. 10). Рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 14 квітня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11-15). 28 червня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 338 (а.с. 16). Згідно до довідки № 126/23 від 06.10.2023 року, яка видана Дніпровським державним технічним університетом, [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу групи П3-23-1д факультету електроніки та енергетики Дніпровського державного технічного університету денного відділення, термін навчання 01.09.2023 року 30.06.2027 рік (а.с. 8). Згідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 05.01.2022 рік, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9). Згідно до довідки №АУ00-000072 від 13.12.2023 року, [PERSON] працює в КП ДОР «Аульський водовід» з 07.03.2019 року, на даний момент займає посаду контролер водопровідного господарства. Дохід на період з 01.06.2023 року по 30.11.2023 року склав 71954,09 грн. (а.с. 17). Згідно до акту № 24 про проживання від 06 березня 2024 року, який виданий ТОВ «КК «Лідер-Комфорт», за адресою: [ADDRESS] гр. [PERSON] , [INFO] , дійсно фактично проживає без реєстрації. Зі слів заявника проживає з 2021 року і по теперішній час. Разом з нею проживає фактично без реєстрації [PERSON] , [INFO] , зі слів заявника проживає з грудня 2023 року і по теперішній час (а.с. 96). Згідно до виписки по картці [PERSON] у АТ «Акцент-Банк» за період з 31.01.2024 року по 01.02.2024 року на його рахунок було здійснено грошовий переказ у сумі 5000,00 грн. (а.с. 97). Згідно до платіжної інструкції № Р24А2377117245D41017 від 24.02.2024 року [PERSON] переказав [PERSON] грошові кошти у розмірі 5025,13 грн. (а.с. 98). Згідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.03.2024 року, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 100). 6. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні спору та застосовані норми права. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства. Частиною першою статті 6 Конвенції, яка з огляду на приписи частини першої\~статті 9 Конституції України,\~статті 10 ЦК України\~є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом\~статті 191 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень\~ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дочку (сина), яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дочки (сина) у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. У своїй постанові від 29.01.2018 по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 Сімейного кодексу). Матеріальне становище повнолітнього сина (дочки), який продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Повнолітній [PERSON] є сином відповідача, продовжуючи навчання на денній формі після досягнення ним 18 років у Дніпровському державному технічному університеті, не маючи при цьому самостійного доходу, через що він потребує матеріальної допомоги від свого батька на час такого навчання. [PERSON] , як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, долучив акт № 24 про проживання від 06 березня 2024 року за адресою: [ADDRESS] , де проживає гр. [PERSON] , [INFO] , фактично без реєстрації та разом з нею проживає фактично без реєстрації [PERSON] , [INFO] . Тобто, даний доказ вказує на те, що [PERSON] не проживає разом з позивачем [PERSON] , що суперечить ч.3 ст. 181 СК України при стягненні аліментів на дитину. Крім того, [PERSON] та [PERSON] зазначили, що між ними як батьком та сином існує домовленість про те, що батько буде утримувати дитину на належному, достатньому для дитини фінансовому рівні. Долучені докази грошових переказів [PERSON] на картковий рахунок [PERSON] . При ухваленні даного рішення суд приймає до уваги пояснення відповідача та третьої особи, згідно до змісту яких, вони просять залишити без задоволення позовні вимоги [PERSON] . Відтак, враховуючи встановлені судом обставини, позиції сторін та надані докази, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] . 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно до\~ч.\~1,2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, то судовий збір на користь держави компенсується за рахунок позивача. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved