Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

16.10.2023 року керівник Куп`янської окружної прокуратури Харківської області Е. Миргородський який діє в інтересах: Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області; Курилівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що в провадженні СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області перебували матеріали кримінального провадження № 12023226100000128 від 14.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Згідно яких вбачається, що 13.05.2023 року в вечірній час, більш точний час не встановлено, [PERSON] , діючи з умислом, направленим на незаконне зайняття рибним добувним промислом, без спеціального дозволу на використання водних живих ресурсів, взяв належні йому риболовні сітки та прийшов до водойми р. Оскіл (координати: 49.574930, 37.673600), розташованої в с. Глушківка Куп`янського району Харківської області, де, за допомогою належного йому дерев`яного човна, виплив на дзеркало р. Оскіл та розставив заборонені знаряддя лову, а саме: риболовні сітки, які приніс із собою, після чого повернувся на берег. Продовжуючи свій злочинний умисел, 14.05.2023 року, близько 06 год. 30 хв. більш точний час не встановлено, [PERSON] повернувся на човні на дзеркало р. Оскіл та зняв вищевказані риболовні сітки вже з виловленою рибою та перевіз їх на берег, де 14.05.2023 року о 09 год. 50 хв., в ході проведення огляду місця події, риболовні сітки та риба були вилучені співробітниками поліції. Вказаними діями відповідач порушив вимоги ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ», а також «Правила любительського і спортивного рибальства», встановлені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022 року. В результаті злочинної діяльності, відповідач згідно з висновком Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України №389-05/23 від 18.05.2023 року, завдав рибному господарству України шкоду на загальну суму 55876 грн. 00 коп. Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.06.2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Вирок суду набрав законної сили 10.07.2023 року. З урахуванням того, що на даний час шкода, заподіяна державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 249 КК України, відповідачем добровільно не відшкодована, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Курилівської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області шкоду, заподіяну водним живим ресурсам в розмірі 55876 грн. 00 коп. а також, витрати зі сплати судового збору у сумі 2684 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 18.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник Куп`янської окружної прокуратури Харківської області прокурор - стажист Штефан Є.О., заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, про що, подав до суду відповідну заяву. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Представник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань до суду не надходило. Представник Курилівської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до \~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223ЦПК України\~зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 131-1 Конституції України\~на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. \~Статтею 3 ЦПК України\~встановлено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до Положення про Державне агентство розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 р. № 895, Державне агентство розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм має право самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Однак, уповноваженими органами державної влади до цього часу не вжито заходів щодо стягнення та відшкодування завданих відповідачами збитків, що у свою чергу ослаблює економічні основи держави. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу та є підставою для звернення прокурора до суду з цим позовом, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. Під час розгляду справи судом встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.06.2023 року у кримінальному провадженні №12023226100000128 від 14.05.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 249 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. [PERSON] здійснив незаконний вилов наступних цінних видів риби, вартістю, з урахуванням такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів»(зі змінами, внесений: постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1039): щука кількості 2 екземпляра на загальну суму 6 936,00 гривень; судак в кількості 1 екземпляр на суму 3 587,00 гривень; карась сріблястий в кількості 6 екземплярів на загальну суму 9 486,00 гривень; лящ в кількості 9 екземплярів на загальну суму 14 841,00 гривень; густера в кількості 12 екземплярів на загальну 18 768,00 гривень, лин в кількості 1 екземпляр на суму 1 598,00 гривень, а також здійснив незаконний лов наступних видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, вартістю з урахуванням такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України в: 07.11.2012 №1030 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)»: карась золотий в кількості 2 екземпляра на загальну суму 660,00 гривень. В результаті злочинної діяльності [PERSON] завдав рибному господарству України шкоду на загальну суму 55876,00 гривень. Вирок суду набрав законної сили 10.07.2023 року. (а.с. 31-33). Згідно висновку\~Інституту рибного\~господарства Національної\~академії аграрних\~наук України\~№ 38905/23\~від 18.05.2023\~року вбачається,\~що [PERSON] \~ \~в результаті\~злочинної діяльності, завдав рибному господарству України шкоду на загальну суму 55876 грн. 00 коп. (а.с.16-20). Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. У відповідності до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно з\~ст. 34 Закону України «Про тваринний світ»\~користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані: додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Відповідно до\~ст. 63 Закону України «Про тваринний світ»\~порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно з\~ ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів. Відповідно до ч. 1\~ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно\~ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про тваринний світ»\~громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Згідно з\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно роз`яснень даних у п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6, шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених\~ст.\~456\~ЦК України. Враховуючи, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.06.2023 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок за незаконний вилов риби, суд приходить до висновку, що на відповідача слід покласти цивільну відповідальність по відшкодуванню майнової шкоди, яку він завдав своїми неправомірними діями, передбаченими КК України. Згідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначено у ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved