Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

09.05.2023 Софіївським районним судом Дніпропетровської області винесено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною 3х років, допущено негайне стягнення в межах одного місяця. Представник відповідача адвокат Павленко В.В. звернувся до суду в інтересах відповідача [PERSON] \~\~про перегляд заочного рішення Софіївського районного суду від 09.05.2023 року, яким з відповідача стягнуто аліменти на утримання дружини в розмірі заробітку щомісячно до досягнення дитиною 3х років. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Софіївського районного суду від 02.04.2024 скасовано заочне рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2023 року по справі № 177/706/22 (2/193/237/23) та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 19.04.2024 року на 13 год 00 хв.\~\~ 19.04.2024 позивач [PERSON] подала до суду уточнений позов, яким змінила позовні вимоги в частині стягнення та просила стягувати з відповідача [PERSON] 1/8 частину всіх видів його заробітку (доходу) на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. В судовому засіданні позивачка підтримала уточнений позов, просила задовільнити в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Павленко В.В. в судовому засіданні визнав уточнені позовні вимоги у повному обсязі, заперечень не подавав. Крім того вказав, що з [PERSON] одночасно стягуються аліменти на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2018 року на утримання їх спільної з почивачем дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягуються аліменти на підставі судового наказу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.05.2023 року на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з 09.05.2023 року. Вислухавши позивача [PERSON] , представника відповідача адвоката Павленко В.В., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог з наступних підстав. 06 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який було зареєстровано виконкомом Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис №12, спільне життя не склалося і шлюб між ними був розірваний 31 січня 2019 року на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області. Через деякий час після розірвання шлюбу сторони знову поновили відносини з [PERSON] і у цих відносинах в них з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Матеріалами справи підтверджено, що сторони є батьками\~\~ [PERSON] , народженого [INFO] у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 14.03.2020 \~Центрально-Міським районним у місті Кривому розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №223. Відповідно до ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2\~ст. 91 СК України\~жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті\~84\~та статей\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Згідно ч. 1 ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст.79 СК України\~аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини. Як було встановлено судом, відповідач є батьком дитини, дитина мешкає разом із матір`ю, позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину. Судом встановлено, що відповідач має офіційне працевлаштування, щомісячний дохід, отже відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку і це не буде для відповідача надмірним тягарем, враховуючи розмір його доходів. Водночас, визначаючи розмір частки доходу відповідача, який необхідно стягнути на користь позивача, суд приймає до уваги, що з відповідача вже стягуються аліменти на двох їхніх спільних дітей. Зважаючи на те, що інших належних і допустимих доказів щодо відсутності можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач суду не надав, суд, з урахуванням засади розумності і справедливості дійшов висновку про стягнення з нього аліментів на користь дружини у розмірі 1/8 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи, з дня подання позовної заяви до суду, та до досягнення сином трирічного віку. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому згідно з частиною 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог\~у мінімальному розмірі, передбаченому\~Законом України «Про судовий збір»\~за подання фізичною особою позову майнового характеру (992 грн 40 коп). Відповідно до положень частини 1\~статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду судовий збір не сплачувався, відповідач визнав позовні вимоги повністю до початку розгляду справи по суті, тому з відповідача слід стягнути судовий\~збір на користь держави у розмірі 50 відсотків суми, яка підлягала сплаті при поданні позову (496 грн 20 коп). У відповідності до ст.430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved