Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

20.06.2023 позивачка [PERSON] звернулась до Баранівського районного суду Житомирської област із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 18.02.2006 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що сторони не мають взаєморозуміння, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. В період шлюбних відносин народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 26.06.2023 року Баранівським районним судом Житомирської області було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) осіб. Рішенням Вищої ради правосуддя від 05.09.2023 № 870/0/15-23 суддя Васильчук О.В. звільнена з посади судді у відставку. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.12.2023 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 16.02.2024 прийнято справу до провадження та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання. Телефонограмою від 04.04.2024 року повідомив про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 14 (а.с. 8). В період шлюбних відносин народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.8-9) Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне життя сторін не склалося, тому що відсутнє взаєморозуміння, сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах суд приходить до висновку що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивачки. Статтею 51 КонституціїУкраїни закріплено що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.56 СКУкраїни передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, при подачі позову до суду позивачкою було сплачено судовий збір 1073,60 грн згідно платіжної квитанції № 60 Житомирське РУ ТВБВ 10005/062 РМ-23566 від 19.05.2023 року. Отже, взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн. Разом з цим, решту судового збору, а саме 50 відсотків, суд повертає позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved