Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. Позивач обґрунтовує позов тим, що 17.08.2012 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Шлюбні відносини\~між сторонами\~фактично припинені.Син\~проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні і вихованні. Досягти \~домовленості про участь в утриманні дитини не вдалося, а тому звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з\~відповідача аліменти\~на утримання сина [PERSON] в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до ч.3 ст.\~211, ч.1 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що \~[PERSON] 25.04.2015 народила сина [PERSON] , батьком якого являється [PERSON] ,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~народження дитини.\~На даний\~час дитина\~проживає з\~позивачем та\~перебуває на\~її\~утриманні та\~вихованні.\~Відповідач проживає\~окремо та\~\~не надає\~належної матеріальної\~допомоги\~на\~утримання його\~малолітнього\~сина.\~ В ч. 1 ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Такі ж засади регулювання сімейних відносин визначено ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані поважати дитину, виховувати її, піклуватися про здоров`я, дбати про фізичний, духовний, моральний розвиток, батьки мають забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти і підготувати її до самостійного життя. Отже, дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя - необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на вищевикладене, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 26.02.2024 і до досягнення ним повноліття. З огляду на положення п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі судовий збір в сумі 1073 грн.60 коп. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved