Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що він є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що на момент народження доньки він перебував закордоном на заробітках, то запис про батька в свідоцтві про народження доньки був зроблений відповідно до ч.1 ст.135 СК України. 16.06.2016р. він уклав шлюб з матір`ю доньки [PERSON] , [INFO] . Наразі вони всі разом мешкають однією родиною за кордоном, і він не має можливості самостійно подати заяву до органів ДРАЦ про реєстрацію його як батька. Але він є біологічним батьком дитини і з моменту народження дитини виконує усі батьківські права та обов`язки, доглядає за дитиною, піклується, забезпечує усі необхідні умови проживання, однак відсутність реєстрації його як батька дитини не дозволяє йому в повній мірі реалізовувати свої батьківські права та обов`язки. Просить визнати його батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції внести зміни в актовий запис про її народження, зазначивши його батьком дитини. Ухвалою суду від 28.09.2023р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначено підготовче судове засідання. 14.11.2023р. від представника позивача [PERSON] адвоката Шокота Г.А. до суду надійшли заяви про виклик свідків та заява про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Хортицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Ухвалою суду від 14.11.2023р. залучено до участі у цій справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), оскільки Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції був ліквідований та припинив свою діяльність. 30.11.2023 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Шокота Г.А. про долучення додаткових доказів фотознімків. 19.12.2023р. від представника позивача [PERSON] адвоката Шокота Г.А. до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він додав позовну вимогу про зобов`язання Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до свідоцтва про народження дитини, змінивши прізвище та по-батькові дитини на « [PERSON] », « [PERSON] ». Ухвалою суду від 19.12.2023р. заява про збільшення позовних вимог прийнята до судового розгляду. Ухвалою суду від 18.01.2024р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та третьої особи. Представник позивача\~ адвокат\~Шокот Г.А.\~в судовому\~засіданні позов\~ підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особиДніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у її відсутність, просить ухвалити рішення з урахуванням норм чинного законодавства. Судвважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб за наявними матеріалами.\~ Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив, що 23.06.2015р. Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції зареєстровано народження [PERSON] , яка народилася [INFO] в м.Запоріжжіц,та видано свідоцтво про народження [NUMBER] (арк.17). Матір`ю дитини в свідоцтві про народження зазначено [PERSON] , батьком [PERSON] (арк.17). Відомості про батька дитини внесені на підставі ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері) (арк.44). 16 липня 2016р.Хортицькимрайонним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] ,та [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (арк.16). Згідно з копіями паспортів громадянина України позивач [PERSON] з 02.08.2016 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відповідачка [PERSON] [ADDRESS] (арк.4-13). Згідно з звітом ТОВ «Інститут судової генетики» м.Бидгощ Республіка Польща № IGS000025847 від 22.02.2024р.про генетичне тестування на спорідненість, отриманні результати надзвичайно переконливо підтверджують гіпотезу про те, що особа, чий біологічний матеріал був маркований як: «Передбачуваний батько» є біологічним батьком особи, біологічний матеріал якої позначений як «Дитина1». Дослідження проводилось на замовлення Івана Хлівного. Дата прийняття матеріалу на дослідження 13.02.2024. Дослідження проводилось на біологічному матеріалі, зібраному та наданому заявником. Виконавець не несе відповідальність за збір матеріалу для тестування. Результати є інформацією для замовника і не можуть бути використані як докази в судових органах. Проведені дослідження стосуються анонімних зразків (арк.110-121). Свідок [PERSON] в суді пояснив, що він є батьком відповідачки та тестем позивача. [INFO] донька народила онуку [PERSON] . ЇЇ батьком є зять [PERSON] . На той час донька з [PERSON] не були одружені, вони все думали чи будуть одружуватись, чи ні. Дитина народилась, її слід було реєструвати, тому батьком зазначили його [PERSON] . Шлюб донька уклала через рік після цього. Зараз у них народилась ще онука. Донька з сім`єю живуть в Польщі. Чому [PERSON] за весь час не зареєстрував дитину на себе, не знає. Він часто їздив до Польщі на заробітки. Вже сім років точно там працює. Зять ставив питання щодо перереєстрації [PERSON] , але це питання не було гострим, а зараз дитина дорослішає і питає, чому у неї інше прізвище. Тим паче зараз вони в Польщі і там інше законодавство, тому стало питання привести документи у порядок. До вагітності доньки вона зустрічалась з [PERSON] десь один рік, до весілля вони разом не жили. [PERSON] приїздив до них, не ночував. Після народження [PERSON] поводився як батько, ходив гуляти з нею, допомагав доглядати, надсилав гроші, коли був на заробітках. Після весілля вони зняли квартиру та жили окремо. [PERSON] вважає [PERSON] батьком. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона є матір`ю відповідачки та тещою позивача. Їх онука [PERSON] донька [PERSON] . Донька зустрічалась з [PERSON] довго, десь рік, завагітніла. Але вони не могли одружитись через складний матеріальний стан. Обидва навчались, не було де жити. Вони допомагали доньці отримати освіту. [PERSON] намагався підробляти, але не вистачало, потім став їздити за кордон. До народження [PERSON] вони разом не мешкали, лише зустрічались. Онука народилась, коли [PERSON] був за кордоном, тому зареєстрували батьком не його, а її чоловіка. Одружились вони через рік після народження [PERSON] та зняли окреме житло. [PERSON] продовжував працювати в Польщі. Коли почалась війна, донька з онукою поїхали до [PERSON] в Польщу, там народилась друга онука. [PERSON] завжди ставився до [PERSON] як до доньки, піклувався про неї, утримував матеріально, він дуже любить її, вона також. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона є кумою сторін. [PERSON] знає давно, вони подруги, потім стали кумами її колишній чоловік хрестив доньку [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] з [PERSON] зустрічались десь рік, вона завагітніла. У них були гарні стосунки, вони кохали один одного. Звістку про вагітність [PERSON] сприйняв дуже добре. Вони не одружились, оскільки її батько був проти. Коли [PERSON] народилась, вони стали мешкати окремо. Одружились лише через рік після народження [PERSON] . [PERSON] не був відразу записаний батьком [PERSON] , бо батько [PERSON] сказав, що лише, коли одружаться. Але потім вони відкладали це питання. [PERSON] став їздити на заробітки за кордон. Але він був є гарним батьком, піклувався про [PERSON] , гуляв з нею, коли приїздив, матеріально допомагав. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ст.51 Конституції України, ч.2,3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно ст.122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.122 та 125 цього кодексу. Згідно з ст. 125 СК України якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини чи за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поданою як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені (ч.3 ст.126 СК України). Згідно з ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути поданий, зокрема, особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народження вчинено відповідно до частини першої ст.135 цього кодексу. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами.Кожна сторона\~несе ризик\~настання наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з\~ч.1-3\~ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. П.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», №63566/00). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку,\~суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку з чим підстав для задоволення позову немає. В даному випадку суд виходить з того, що рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зроблено висновок, «щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed