Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

До Орджонікідзевського суду м.Харкова надійшла заява відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення вартості спожитої теплової енергії. В заяві відповідач просить стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на його користь сплачений судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп., комісію за переказ коштів 10 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. На обґрунтування заяви зазначає, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.01.2024 позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до нього про стягнення вартості спожитої теплової енергії за заявою представника позивача залишено без розгляду. Оскільки при подачі заяви про перегляд та скасування зазначеного вище заочного рішення від 28.08.2023 ним були понесені судові витрати у виді сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, а в ухвалі про залишення позову без розгляду це питання не було вирішено, тому просить розглянути його заяву та стягнути зазначені витрати. В судове засідання сторони не з`явились, повідомлялись належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду 29.01.2024 [PERSON] подав заяву, в якій просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення розглядати у його відсутність на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Представник позивача Борисенко І.А., яка діє в інтересах позивача на підставі довіреності№ 01-40/10266/110 від 27.09.2023, 01.03.2024 через канцелярію суду подала письмові заперечення, згідно яких вважають доводи заяви про стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу необґрунтованими, оскільки заявлена сума до стягнення не відповідає критеріям ч. 4 ст. 137 ЦПК України, виходячи із конкретних обставин, сума витрат на правову допомогу неспіврозмірна виконаній роботі адвоката. Згідно приписів ч.4 ст.270 ЦПК України розгляд питання про ухвалення додаткового рішення здійснюється судом без виклику осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. 02 травня 2023 року представник позивача Вініцький М.В. , якій діє на підставі довіреності, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення до договору № 8897 та індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води в загальному розмірі 144 104 грн 01 коп. та сплачений судовий збір. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.08.2023 позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», вул. Мефодіївська, б. 11, м. Харків вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення яка подається у нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , по договору № 8897 від 01.04.2006 за період з 22.10.2021 по 30.11.2021 в сумі 4 794 грн 12 коп.; вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 31.03.2023 у сумі 137 282 грн 29 коп.; вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 31.03.2023 у сумі 164 грн. 12 коп.; вартість послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 31.03.2023 у сумі 1 102 грн 06 коп.; вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води за період з 01.12.2021 по 31.03.2023 у сумі 164 грн. 12 коп.; вартість послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води за період з 01.12.2021 по 31.03.2023 у сумі 597 грн. 30 коп., а всього 144 104 грн 01 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн 00 коп. 21 грудня 2023 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про поновлення строку на подання заяви про перегляд та скасування заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.08.2023. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 28.12.2023, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 28.08.2023 по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення вартості спожитої теплової енергії задоволено, скасовано заочне рішення та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 04 січня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Борисенко І.А. , яка діє в інтересах позивача на підставі довіреності, надійшла заява, в якій вона просить позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення вартості спожитої теплової енергії залишити без розгляду та повернути сплачений судовий збір. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 08.01.2024 позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення вартості спожитої теплової енергії залишено без розгляду. Відповідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. (ч.5 ст.142 ЦПК України). Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень частин 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави . За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги . Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи та може бути зменшений судом за клопотанням іншої сторони. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат . Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 08.01.2024 через канцелярію суду представником відповідача [PERSON] - адвокатом Савченко О.В. подана заява, згідно якої заявлено про намір звернення до суду про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на правничу допомогу. Отже, процесуальний закон передбачає доведення розміру витрат на професійну правову допомогу шляхом подання стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, а також надання доказів понесення таких витрат та їх співмірності у випадку заперечень проти їх розміру іншої сторони. Судом встановлено, що при постановленні вищевказаної ухвали від 08.01.2024 про залишення позову без руху не вирішено питання щодо стягнення судових витрат по сплаті судового збору, а також витрат на правову допомогу, які поніс відповідач. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. На підтвердження понесених витрат відповідачем на професійну правничу допомогу та їх відшкодування адвокатом надано: договір № 24 про надання правової допомоги від 14.12.2023 укладеного між [PERSON] та адвокатом Савченко О.В., додаткова угода № 24/1 до договору про надання правової допомоги № 24 від 14.12.2024, акт приймання-передачі отриманих робіт із надання професійної правничої /правової/ допомоги від 16.01.2024 та квитанцію б/н від 14.12.2023 про оплату 5 000 грн. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, дослідивши матеріали справи та письмові пояснення сторін, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, з огляду на те, що стягнення витрат у розмірі 5 000 грн є необґрунтовано завищеним, суд вважає за необхідне стягнути 2 500,00 грн у відповідності до кількості реально виконаних дій, які були необхідними. Сплата відповідачем судового збору за подання заяви про перегляд та скасування заочного рішення у розмірі 546 грн 80 коп. підтверджується квитанцією від 21.12.2023, наявною в матеріалах справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial