Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі по тексту ПрАТ «СК «Українська страхова група») звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 25\~467,49 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.11.2020 об 11 год. 00 хв. у Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по Об`їзній дорозі, з боку бул. Вечірнього, біля буд. №33, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ПІІ «ВІП-РЕНТ». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди між Позивачем та ПІІ«ВІП-РЕНТ» було укладено Генеральний договір №28-0199-2700\\19-AVlS добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку від 20.12.2018 та додаток №1 до Генерального договору добровільного страхування № 28-0199-2700\\19-AVIS від 20.12.2018, згідно з якими Позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний помер [NUMBER] . Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2020 у справі №214/8462/20 Відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Страхувальник звернувся до ПрАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 27.11.2020. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля Потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 112\~268 грн. 25 коп. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилася на основі: Акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 28.12.2020, Рахунку-фактури №Д-253 від 02.12.2020, Акту виконаних послуг 0014 від 22.01.2021, Страхового акту №СТОКА-14216 від 29.01.2021, Розрахунку суми страхового відшкодування від 29.01.2021. Позивач відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 112\~268 грн. 25 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2405 від 29.01.2021. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №201333499. ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулось до страхової компанії Відповідача із заявою №44392 від 27.04.2021 на виплату (страхового) відшкодування за полісом №201333499, за яким страхова компанія Відповідача здійснила виплату в розмірі 42\~100 грн. 38 коп. згідно платіжного доручення №1968_9М01О/2173 від 22.09.2021 та в розмірі 44\~700 грн. 38 коп. згідно платіжного доручення №2951 від 02.02.2022, яка не покриває, суму виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту. За таких обставин Відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати ПрАТ «СК «Українська страхова група» різницю між сумою страхового відшкодування сплаченого за договором добровільного страхування наземного транспорту та сумою страхового відшкодування виплаченому за полісом №201333499, а саме 112\~268 грн. 25 коп. - 42\~100 грн. 38 коп. - 44\~700 грн. 38 коп. = 25\~467 грн. 49 коп. ПрАТ «СК «Українська страхова група» просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 25\~467 грн. 49 коп. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 25.11.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.01.2023 представником відповідача адвокатом Трофименко М.В. до суду подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач з сумою страхового відшкодування в розмірі 25\~467 грн. 49 коп. не погоджується, а тому позовні вимоги не визнає, вважає, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована 23.09.2020 у ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» згідно полісу №ЕР/201333499. Відповідно до цього полісу ліміт за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю в результаті страхового випадку, становить - 260\~000,00 грн., ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить - 130\~000,00 грн., франшиза 2\~600,00 грн. Так як вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого в результаті ДТП, склала 112\~268 грн. 25 коп., різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченого за договором добровільного страхування, та сумою страхового відшкодування, виплачену за полісом №ЕР/201333499, повинно сплатити ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» у межах ліміту за шкоду, заподіяну майну, а саме 130\~000,00 грн., зазначену в полісі № [NUMBER] , а тому він не є належним відповідачем у справі. Що стосується сплати франшизи у сумі 2\~600,00 грн., то відповідач не заперечує проти її сплати Потерпілому, оскільки це передбачено нормами законодавства. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2023, справу розподілено на суддю [PERSON] у зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] . Ухвалою від 19.04.2023 справу прийнято до розгляду та призначене судове засідання, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», код ЄДРПОУ 22229921. У судове засідання сторони у справі не з`явились. Представник позивача\~ПрАТ «СК\~«Українська страхова\~група» адвокат\~Сечко С.В. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Трофименко М.В. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, проти позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов, також просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про дату, час та місце розгляду справи було повідомлене своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомило причини неявки представника, пояснення у справі не надало. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Статтею 10\~ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8\~Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що 27.11.2020 об 11 год. 00 хв. у Саксаганському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по Об`їзній дорозі, з боку бул. Вечірнього, біля буд. №33, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ» державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ПІІ «ВІП-РЕНТ». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2020 у справі №214/8462/20 Відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 21, 22). 20.12.2018 за №28-0199-2700\\19-AVlS між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ПІІ «ВІП-РЕНТ» укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку від 20.12.2018 та додаток №1 до Генерального договору добровільного страхування № 28-0199-2700\\19-AVIS від 20.12.2018, згідно з якими Позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної страхувальнику автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний помер [NUMBER] (а.с. 4-14 копія Генерального договору, а.с. 15 копія Додаткової угоди від 28.12.2019, а.с. 16-18 копія додатку). У відповідності до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу «Hyundai», державний реєстраційний помер [NUMBER] є Підприємство з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» (а.с. 19, 20). 27.11.2020 ПІІ «ВІП-РЕНТ» подано заяву до ПрАТ «СК «Українська страхова група» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 23, 24). Розрахунок страхового відшкодування проводився на основі Акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 28.12.2020, Рахунку-фактури №Д-253 від 02.12.2020, Акту виконаних послуг 0014 від 22.01.2021, Страхового акту №СТОКА-14216 від 29.01.2021, Розрахунку суми страхового відшкодування від 29.01.2021 (а.с. 25-30). ПрАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 112\~268 грн. 25 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2405 від 29.01.2021 (а.с. 31). У свою чергу, транспортний засіб «ВАЗ» державний реєстраційний номер [NUMBER] було застраховано ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», згідно полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №201333499, який діяв з 23.09.2020 по 22.09.2021 (а.с. 34, 61). ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулось до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» із заявою №44392 від 27.04.2021 на виплату (страхового) відшкодування за полісом №201333499, за яким страхова компанія Відповідача здійснила виплату в розмірі 42\~100 грн. 38 коп. згідно платіжного доручення №1968_9М01О/2173 від 22.09.2021 та в розмірі 44\~700 грн. 38 коп. згідно платіжного доручення №2951 від 02.02.2022 (а.с. 32, 33). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі по тексту Закон №1961-IV). Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон №1961-IV, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди. Згідно зі статтею 3\~Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (абзац 1 пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-IV). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Зазначене повністю узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, від 03.10.2018 у справі №760/15471/15-ц та від 09.11.2021 у справі №147/66/17. Отже, Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошувала, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Водночас відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вказана норма у главі 82 ЦК України визначає особливості розподілу повної відповідальності (стаття 1166 ЦК України) між особою, яка заподіяла шкоду та її страховиком. Стаття 1194 ЦК України, встановивши межі відповідальності особи, яка заподіяла шкоду та застрахувала свою цивільну відповідальність у розмірі, що перевищує страхове відшкодування, тим самим покладає решту відповідальності на страховика. З огляду на вказане, стаття 1194 ЦК України застосовується до будь-яких правовідносин, в яких бере участь особа, яка заподіяла шкоду та застрахувала свою цивільну відповідальність. При цьому, суд звертає увагу на те, що як право потерпілого на відшкодування заподіяної шкоди, так і кореспондуючий обов`язок страховика (страхової компанії) здійснити його відшкодування виникає на підставі настання страхового випадку дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до вимог статті 25\~Закону України\~«Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком. ПрАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування Потерпілому у розмірі 112\~268 грн. 25 коп., що підтверджується (а.с. 31). При цьому, наявне в матеріалах справи платіжне доручення №2405 від 29.01.2021 ПІІ «ВІП-РЕНТ» є належним підтвердженням фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування за договором страхування наземного транспорту, і зазначена сума відповідачем жодним чином не спростована. Навпроти, Відповідач не заперечує розмір страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України\~«Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є можливим за умови, що згідно із цим договором або Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц). Відповідач, як водій-учасник ДТП, якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, згідно зі статтями 1187, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, так як страхова компанія Відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», сплатило суму страхового відшкодування не в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №1968_9М01О/2173 від 22.09.2021 (42\~100 грн. 38 коп.) та платіжного доручення №2951 від 02.02.2022 (44\~700 грн. 38 коп.). Страхова виплата ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» була розрахована з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Потерпілого. При цьому слід відзначити, що ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» при виплаті страхового відшкодування Позивачу врахувало суму франшизи в розмірі 2\~600,00 грн. (44\~700,38 грн. 2\~600,00 грн. = 42\~100,38 грн.). 10 липня 2018 року Верховний Суд у справі № 922/1436/17 прийняв постанову, в якій зазначив, що відповідач як страховик відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми статті 29\~Закону України\~від 01\~липня 2004\~року №\~1961-1V\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194\~ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків. З огляду на зазначене, суд, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та надавши їм правову оцінку, дійшов висновку, що відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати ПрАТ «СК «Українська страхова група» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченого за договором добровільного страхування наземного транспорту та сумою страхового відшкодування виплаченому за полісом №201333499, а саме 25\~467 грн. 49 коп. При цьому слід зауважити, що Відповідач не оскаржував суму страхового відшкодування, визначену його страховою компанією ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». Доводи відзиву на позов у цілому суд вважає не прийнятими та не обґрунтованими, оскільки суд вважає, що [PERSON] є належним відповідачем у справі. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 2\~481 грн. 00 коп. Так як позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, відсутні підстави для вирішення питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу. У зв`язку з чим витрати на правову допомогу слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved