Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 11 серпня 2023 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорноморська перлина» звернулося до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послугиу загальному розмірі 39\~705,75 грн. (тридцять дев`ять тисячсімсот п`ять грн., 75 копійок). В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначила, що10липня2019 року в багатоквартирному будинку, розташованому по\~ [ADDRESS] було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорноморська перлина» (далі по тексту ОСББ «Чорноморська перлина»), що здійснює функції з управління будинком через свої органи управління. В межах покладений обов`язків, для належного утримання будинку та прибудинкової території, загальними зборами ОСББ «Чорноморська перлина» було затверджено розмір внесків на утримання будинку, обов`язкових до сплати всіма власниками квартир та нежитлових приміщень будинку. ОСББ «Чорноморська перлина» належним чином виконує зобов`язання, передбачені Статутом, зокрема в частині забезпечення комунальних послуг та інших послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] на праві приватної власності. Загальна площа квартири відповідача складає 128кв.м. В період з 01 січня 2020 року по 01 березня 2023 року відповідач не виконувала належним чином свого обов`язку з оплати внесків, до яких входять оплата послуг з у тримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 31682,16 грн. (тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят дві грн., 16 копійок). Також враховуючи той факт, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора має сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивач просить стягнути з відповідача інфляційне збільшення в сумі 5982,04 грн., 3% річних в сумі 2041,55 грн. Всього просить стягнути 39\~705,75 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот п`ять грн., 75 копійок). Окрім того, стягненню з відповідача підлягає сума судового збору, яка становить 2684.00 грн., а також витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 3750.00 грн., що підтверджується відповідними доказами. Відповідач та його представник в судові засіданняне прибували, надсилали процесуальні клопотання з переносу судових засідань, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05 вересня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 09.10.2023 року. Копію позовної заяви відповідачка [PERSON] отримала 20.10.2023р., що підтверджується її розписом на листі суду (а.с.68). 27.11.2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні (а.с.78). 17.04.2024р. від представника відповідача адвоката Берестового Є.В., через підсистему Електронний суд» надійшла заява в якій він просить суд відкласти судове засідання , оскільки він, в період з 03.04.2024р. по 20.04.2024р., за висновками сімейного лікаря є тимчасово непрацездатним. Також зазначив, що йому відомо, що відповідачка в приміщенні суду отримала копію позовної заяви, однак внаслідок 30.11.2023р. ракетного обстрілу м.Чорноморськ відповідачка, під час перебування у сховищі, загубила частину документів. 17.11.2023р. він звернувся до суду із клопотанням про надання доступу до матеріалів цивільної справи через підсистему «Електронний суд», однак такий доступ отримав лише 11.04.2024р.. За вказаних обставин відзив на позовну заяву не надавався, клопотання по суті справи не заявлялись. Згідно ч.1 ст.275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ч.1\~ст.278\~ЦПК України,\~ відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно матеріалів цивільної справи , копію позовної заяви відповідачка [PERSON] отримала 20.10.2023р., що підтверджується її розписом на листі суду (а.с.68). Враховуючи приписи ст.. 278 ЦПК України, відповідачка повинна була надати відзив на позовну заяву 06.11.2023р., однак таким правом не скористалась. З часу отримання відповідачкою копії позовної заяви, минуло майже чотири місяці. Відповідач та його представник не надали до суду заяви по суті, направляли клопотання про перенесення судових засідань, однак у жодне інше засідання не прибували.. Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Така позиція була викладена у Постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17. Крім цього, у Постанові від 18 жовтня 2021 року у справі № 299/3611/19 (провадження № 61-9218св21) Верховний Суд наголосив, що «на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами». Суд не залишає поза увагою ту обставину, що відповідач та його представник були обізнані про наявність даного провадження, оскільки направляли до суду процесуальні клопотання. Поруч із цим, відповідачем не реалізовано свого права на надання відзиву на позовну заяву чи ознайомлення із матеріалами справи, хоча всі умови для здійснення цього були наявні, а судове засідання судом неодноразово відкладалось. Зловживання процесуальними правами це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам цивільних процесуальних норм, але здійснюються з корисним або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя у цивільних справах та (або) інтересам учасників справи, чи недобросовісна поведінка в інших формах. Верховним Судом було сформовано висновок стосовно засобів зловживання правами, які прямо не передбачені процесуальним законодавством. Умисне неотримання поштових відправлень із суду за умови, що отримувач достовірно знає, що ним подана скарга до суду (Постанова ВС від 06 квітня 2020 року у справі № 732/1737/18 (провадження № 61- 16176св19), відсутність інтересу до справи тривалий час, відсутність реакції на повідомлення суду на електрону адресу та за номером його мобільного телефону (Постанова ВС від 13 січня 2021 року у справі № 199/7620/19 (провадження № 61-12590св20) можуть вважатись такими зловживаннями. З огляду на описану поведінку відповідача та значний обсяг часу, наданий судом відповідачу для реалізації своїх прав, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач [PERSON] власником квартири [ADDRESS] (а.с.33-34). 10 липня 2019 року в багатоквартирному будинку по [ADDRESS] було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорноморська перлина», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб\~підприємців та громадських формувань від 10 липня 2019 року за № 15541020000004376. (а.с.7-12). Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорноморська перлина» діє на підставі Статуту, який затверджено установчими зборами співвласників багатоквартирного житлового будинку, протоколом № 1 від 30 квітня 2019 року. Пунктом 2.1. Статуту встановлено, що метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, здійснення заходів щодо доведення прийнятого в експлуатацію будинку по [ADDRESS] до стану, придатного для проживання в ньому, забезпечення його належної експлуатації та утримання, дотримання співвласниками своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Відповідно до п. 3.1. Статуту, органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління та ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Частинами 1, 4\~ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чорноморська перлина», як колективний споживач, використав своє право укладати договори про надання комунальних послуг відповідно до Статуту в інтересах споживачів, об`єднаних таким колективним споживачем, як це передбачено ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Позивачем здійснювався комплекс регламентних робіт з забезпечення утримання будинку та прибудинкової території на підставі укладених договорів. Забезпечення електроенергією здійснюється за договором № б/н від 01 січня 2020 року про участь у витратах за договором про постачання електроенергії № 03-1042-ПЦВ від 01 січня 2019 року укладеним з ТОВ «ООЕК» та за договором № И1042 від 26 вересня 2012 року, зміненим Додатковою угодою № 1 від 17 квітня 2019 року, укладеним з АТ «Одесаобленерго» (а.с.45). Послуги з утримання сайту здійснюється відповідно до договору на інформаційно-обчислювальне обслуговування між ОСББ та ТОВ «Айдом» № 00236 від 09 січня 2020 року та договору на інформаційно-обчислювальне обслуговування між ОСББ та ФОП [PERSON] № 3096 від 01 квітня 2020 року (а.с.36,37). Послуги з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється відповідно до договору між ОСББ та КП «Чорноморськводоканал» № 79 від 11 грудня 2019 року (а.с.39-40). Вивезення сміття здійснюється відповідно до колективного договору на послуги з поводження з побутовими відходами між ОСББ та ТОВ «ТВ-Серрус» № 146-ЧР від 01 січня 2020 року та № 193-ЧР від 01 січня 2021 року (а.с.41).. Постачання теплової енергії здійснюється згідно договору з колективним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії між ОСББ та ТОВ «КАЛОРЕ» № 4 від 30 листопада 2019 року (а.с.45). Всі укладені договори погоджені протоколами засідання правління ОСББ, а також погоджені рішенням загальних зборів ОСББ, протокол № 2 від 20 червня 2020 року. Рішенням загальних зборів ОСББ, оформленим протоколом № 2 від 20 червня 2020 року, затверджено розмір внесків на утримання будинку з 2020 року. Загальні збори щодо затвердження розміру внесків на утримання будинку у 2021-2022 році є такими, що відбулися, але рішення щодо затвердження кошторису не прийнято, отже залишається діючим затверджений попередній кошторис. Позивачем надані відповідні акти виконаних робіт щодо надання послуг згідно з укладеними договорами, що свідчить про виконання позивачем своїх обов`язків. Відповідачка не виконувала належним чином своїх обов`язків з оплати внесків, які входять до послуг з утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим з 01 січня 2020 року по 01 березня 2023 року виникла заборгованість , яка становить 31682,16 грн. (а.с.30). Позивач просить, окрім суму заборгованості за надані послуги згідно наданого розрахунку, стягнути з відповідача судові витрати пов`язані зі зверненням до суду в сумі 6634 грн., з яких : 2684.00 грн. є судовий збір , 3750.00 грн. витрати на правничу допомогу,що підтверджується відповідними платіжними документами, а також просить стягнути інфляційні витрати в сумі 5982,04 грн., 3% річних в сумі 2041,55 грн. Відповідно до ч. 1\~ст.2 Цивільного процесуальногокодексу України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1\~ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено ,що суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч. 2\~ст.382ЦивільногокодексуУкраїни\~встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди,\~які\~призначенідля задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Частиною першою статті 385 Цивільного кодексу Українипередбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Законом\~України «Про\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~(ч.1ст.17,ст.20,ч.ч.6,7,8ст.22,ч.4ст.23)\~ встановлено обов`язок власників квартир у багатоквартирному будинку нести витрати по утриманню спільного неподільного майна, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників. Відповідно\~до ч.ч.1,2ст.20\~Закону\~України «Про\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~частка в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Частиною 10 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено обов`язок співвласника багатоквартирного будинку своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно ст.9 ЗаконуУкраїни «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором. Аналізуючи доводи позивача стосовно предмету спору та фактичних обставин, суд наголошує на такому. 13 листопада 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 686/14833/15-ц висловив позицію, що «відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати за відповідними рахунками у примусовому порядку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором.» Враховуючи викладене суд вважає, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами факт надання йому позивачем зазначених послуг, за які останній зобов`язаний здійснювати оплату, матеріали справи також не містять доказів того, що позивачем не надавались чи не якісно надавались послуги за які відповідач повинен сплачувати кошти у встановленому розмірі. Суд зазначає, що розгляд справи проводиться в межах заявлених позовних вимог, оцінуючи їх на підставі наданих суду доказів, відповідно до положень\~ч.1\~ст.13Цивільного процесуальногокодексу України. Судом враховується правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, відповідно до яких споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Суд зазначає, що відповідно до положень Статуту ОСББ співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані виконувати обов`язки, передбачені Статутом, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, та здійснювати витрати на управління багатоквартирним будинком. Згідно положень ст.ст.\~68,162 Житлового кодексу Української РСР, квартирна плата та плата за житлово-комунальні послуги сплачуються своєчасно. Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6- 2951цс15 викладеній в постанові від 20 квітня 2016 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Таким чином, суд дійшов висновку,що з відповідача має бути стягнута заборгованістьза надані послуги відповідно до позовної заяви та розрахунків. Протилежних доводів відповідачем суду не надано, в судовому засіданні судом не встановлено. Підлягають задоволенню позовні вимоги і в частині стягнення з відповідача суми інфляційних втрат, яка складає 5982,04 грн., 3% річних в сумі 2041,55 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц вказала, що у\~статті 625Цивільного кодексуУкраїни\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга\~статті 625 Цивільного кодексу України). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, а також аналогічного правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17, встановлено, що за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 Цивільного кодексу України. З огляду на те, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, тому він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до\~статті 509 Цивільного кодексу України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає з підстав, встановлених\~статтею 11 Цивільного кодексу України. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статті\~552, частини 2 статті\~625 Цивільного кодексу України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником зобов`язання, його борг складає: основну суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних нарахувань та 3 % річних. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Судові витрати. Позивач, крім заборгованості, просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги та сплатою судового збору. Частиною 1 статті 133\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст.133 та ч. ч.1-3 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2684,0 грн. (а.с.62). Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,0 грн. Між позивачем та адвокатом Станіславською А.В. укладено договір про надання правової допомоги від 15.08.2022 р. (а.с.55-56). Згідно платіжної інструкції №854 від 04.08.2023р. позивачем сплачено на користь адвоката Станіславської А.В. витрати на правову допомогу у розмірі 3750,0 грн. (а.с.61). Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи припис п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 3750,0 грн.

Outcome: approved