Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач, ЦМУ Мін`юст (м. Київ)), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої київської державної нотаріальної контори (далі - третя особа, Перша київська державна нотаріальної контори), в якому просить визначити для позивача додатковий строк у два місяці для подання заяви до Першої київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що [INFO] померла її мати - [PERSON] та [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме банківський вклад, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк». Зазначає, що з моменту народження та майже до кінця 2014 року вона, разом з батьком, проживали у м. Севастополі Автономної Республіки Крим, проте у 2013 році [PERSON] виїхав на заробітки до Німеччини, а [INFO] помер в результаті серцевого нападу. Вказує, що не могла виїхати з півострову на поховання батька у зв`язку із воєнними діями. Так, в кінці 2014 року позивач разом з малолітнім сином [PERSON] були вимушені залишити територію Автономної Республіки Крим та переїхали до м. Запоріжжя. Разом з тим, всі відомості про останнє місце перебування її батька були втрачені, позивач довгий час намагалася відшукати будь-які відомості та документи, що засвідчують смерть [PERSON] . Зазначає, що є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька та у березні 2018 року звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 18.03.2021 року Державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Мотицьким І.Л. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки відсутність інформації та документів, що засвідчують смерть батька об`єктивно унеможливлювали звернення позивача до нотаріальної контори з метою відкриття спадщини. Також позивачем подано клопотання про витребування доказів, в якому остання просить витребувати у державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори спадкову справу № 402/2021, що була заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2021 року, справу було передано судді Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіній Д.А. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 31.03.2021 року позовну заяву [PERSON] до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої київської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2021 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.05.2021 року прийнято до провадження та в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої київської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15.03.2022 року; витребувано у Першої київської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкової справи № 402/2021 заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 15.03.2022 року справу знято зі складу, у зв`язку із наявністю загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, суддів та працівників апарату суду через військову агресію Російської Федерації проти України, та судове засідання призначено на 03.11.2022 року. 24.06.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити, оскільки Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) жодних прав та інтересів позивача не порушувало, відтак є неналежним відповідачем у справі. Крім того, зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування», особам, які були змушені покинути тимчасово окуповану територію з 15.02.2015 року надано право змінити місце відкриття спадщини. 03.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній зазначив, що підтримує позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позову. 03.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій остання зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року, у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 23.06.2023 року. 29.06.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 29.06.2023 року, без фіксування технічними засобами. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2023 року, у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 16.10.2023 року. 29.06.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке було передано головуючому судді 30.06.2023 року. 01.07.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Першої київської державної нотаріальної контори надійшов лист з проханням розглядати справи за відсутності представника третьої особи. 31.08.2023 року адресу Печерського районного суду м. Києва від Першої київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 402/2021 заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 16.10.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи з метою уточнення кола учасників справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.10.2023 року, у зв`язку із задоволенням клопотання позивача, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 18.12.2023 року. 16.10.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке було передано головуючому судді 17.10.2023 року. 30.10.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача, а саме, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), на належного відповідача - Київську міську раду. 07.11.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від Першої київської державної нотаріальної контори надійшов лист з проханням розглядати справу за відсутності представника третьої особи. 18.12.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання, без застосування електронного цифрового підпису, про відкладення розгляду справи. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2023 року клопотання позивача про заміну неналежного відповідача задоволено; замінено неналежного відповідача - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), на належного відповідача - Київську міську раду (далі - відповідач, Київська міська рада) у цивільній справі за позовом [PERSON] до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої київської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2023 року, у зв`язку із заміною неналежного відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 14.03.2024 року. 14.03.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, та судове засідання призначено на 09.04.2024 року. В судове засідання 09.04.2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою. Позивач у заяві від 03.11.2022 року просила розглядати справу за її відсутності. Оскільки, згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.01.1970 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Запоріжжя, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (том 1, а. с. 197). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 59 років у м. Севастополі, про що 04.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі складено відповідний актовий запис № 1039 (том 1, а. с. 198). [INFO] [PERSON] помер у м. Бург (Дітмаршен) Федеративної Республіки Німеччина, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Бург-Санкт-Міхелісдон зроблено актовий запис № S50/2014, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть з апостилем та офіційним перекладом на українську мову (том 1, а. с. 199 - 202). 18.03.2021 року [PERSON] звернулася до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою за № 1014 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (том 1, а. с. 142). 18.03.2021 року Державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Мотицьким І.Л. було відкрито спадкову справу № 402/2021, номер у спадковому реєстрі 67365463 до майна померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63982200 від 18.03.2021 року (том 1, а. с. 151 зворот). 18.03.2021 року Державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Мотицьким І.Л. прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Постанова мотивована тим, що [PERSON] пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (том 1, а. с. 152). Відповідно до копії листа Завідувача Першої київської державної нотаріальної контори Мотицького І.Л. від 23.03.2021 року, станом на 23.03.2021 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася дочка померлого - [PERSON] , [INFO] (том 1, а. с. 154 зворот). Згідно копії довідки про первинну реєстрацію особи переселенця Штабу по роботі з вимушеними переселенцями, які прибувають на територію Запорізької області з Автономної Республіки Крим, м. Севастополь, Донецької та Луганської областей Головного управління ДСНС України в Запорізької області від 10.11.2014 року № 7371, [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] , переїхали до м. Запоріжжя (том 1, а. с. 207). Як визначено у ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як визначено у ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини встановлені законодавцем у ст. 1272 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Протягом шести місяців спадкоємець повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо протягом вказаного строку заяву про прийняття спадщини не подано, спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину. Спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, може бути встановлений додатковий строк: за письмовою згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину; за рішенням суду. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. У постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 30.01.2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31.01.2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного ст. 1270 ЦК України, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Відповідно до глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Так, 18.03.2021 року Державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Мотицьким І.Л. було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вклади з відповідними відсотками та компенсаціями, нарахованими станом на день отримання вкладів, що знаходяться в АТ КБ «ПриватБанк», що залишилися після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини. Вказана постанова прийнята у відповідності до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року Разом з тим права спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, підлягають захисту судом, якщо, зокрема, у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у 6-місячний строк і ці обставини є поважними. Звертаючись із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] зазначає, що не змогла протягом шести місяців звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки до кінця 2014 року перебувала разом з малолітнім сином у м. Севастополі Автономної Республіки Крим та, дізнавшись про смерть батька, не могла виїхати з півострову у зв`язку із воєнними діями. Ураховуючи те, що її батько [PERSON] у 2013 році виїхав на заробітки до Федеративної Республіки Німеччина, де і помер10.04.2014 року, у позивача були відсутні будь-які відомості та документи, які підтверджують смерть батька. За вказаних обставин позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). За приписами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, якими є не проживання зі спадкодавцем відсутність документів про смерть батька, який помер закордоном, тому вона була позбавлена можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва на про право на спадщину на спадкове майно за законом, тому їй необхідно визначити додатковий строк у два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved