Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

У січні 2024 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментах на утримання сина [PERSON] у розмірі 55410,67 грн., пеню (неустойку) за несплату аліментів за період з 01 жовтня 2021 року по 30 січня 2023 року у розмірі 18442,20 грн. та покласти на відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з червня 2004 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 13 січня 2010 року. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2009 року відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання спільного сина у розмірі частини з усіх видів доходу, починаючи стягнення з 20 жовтня 2009 року. На підставі виконавчого листа № 2-3920/2009, виданого судом було відкрито виконавче провадження № 68058731. Виконавчий лист перебував на примусового виконанні до 24 листопада 2023 року. [PERSON] 27 січня 2023 року виповнилось 18 років та на його утримання було припинено нарахування аліментів, але заборгованість у розмірі 55410,67 грн. залишилась і у добровільному порядку відповідач відмовляється її сплачувати. У зв`язку із несплатою на користь позивача аліментів, її матеріальне становище погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї, тому вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 18 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Крім того, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було. Суд, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 червня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, що видане 26 червня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпроперовської області, актовий запис № 153 від 26 червня 2004 року. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане 14 жовтня 2009 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 70 від 15 лютого 2005 року (а.с.10). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 13 січня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 9 від 13 січня 2010 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетроської області. Після розірвання шлюбі повернула дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.9). Згідно виконавчого листа № 2-3920, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу, стягнуто щомісячно аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини, починаючи стягнення з 20 жовтня 2009 року (а.с.12). [PERSON] 27 серпня 2011 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що видане 27 серпня 2011 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 277 від 27 серпня 2011 року. Після реєстрації шлюбі змінила прізвище на [PERSON] (а.с.14). Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 24 вересня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.15). [PERSON] 15 липня 2016 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що видане 15 липня 2016 року Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 371 від 15 липня 2016 року. Після реєстрації шлюбі змінила прізвище на [PERSON] (а.с.16). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 23 січня 2023 року (а.с.17). З розрахунку заборгованості старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Риба Ірини Володимирівни, вбачається, що [PERSON] станом на 27 січня 2023 року має заборгованість у розмірі 55410,67 грн. за період з жовтня 2021 року по січень 2023 року (а.с.13). Постановою старшого державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Риба Іриною Володимирівною від 24 листопада 2023 року виконавчий лист № 2-3920/2009, виданий 09 грудня 2009 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1\~ ст.37\~Закону України\~Про виконавче\~провадження. З постанови також вбачається, що у боржника [PERSON] відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснити заходи щодо розшуку такого майна виявилось безрезультатним, згідно відповідей боржник не працює та пенсію не отримує, кошти на рахунках відсутні, заборгованість на момент повноліття дитини станом на 27 січня 2023 року становить 55410,67 грн. (а.с.18). Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст.194-197 СК України та ст.71 Закону України Про виконавче провадження. За змістом зазначених норм закону виходить, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. Відповідно до ч.8 ст.71 Закону України Про виконавче провадження спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 39 Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. Також, пунктом 9 розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої\~Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5\~встановлено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно з пунктом 10 розділу ХVI Інструкції, у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом України Про виконавче провадження Відповідно до ч.1\~ст.179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Згідно зі\~ст.194 СК України\~заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому\~статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно із частиною першою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином аліменти є зобов`язальним правовідношенням у якому одна сторона (платник аліментів) зобов`язана сплачувати періодичними платежами грошові кошти на користь другої сторони (одержувач аліментів), в свою чергу одержувач аліментів має право вимагати від платника аліментів виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Матеріалами справи підтверджено, що спір між сторонами щодо розміру заборгованості по аліментам, нарахованої державним виконавцем станом на 27 січня 2023 року відсутній. При цьому, виконавче провадження про стягнення зі [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , закінчено на підставі п.2 ч.1 ст.37 Про виконавче провадження і станом на дату розгляду справи доказів сплати заборгованості по аліментам до суду відповідачем не надано, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що порушене право позивача може бути захищене лише в судовому порядку, шляхом ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості по аліментам, тому заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованість по сплаті аліментів, яка нарахована станом на 27 січня 2023 року в розмірі 55410,67 грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені (неустойки) за несплату аліментів за період з 01 жовтня 2021 року по 30 січня 2023 року, суд зазначає наступне. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя\~статті 181 СК). Згідно з ч.3\~ст.195 СК розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. При цьому, незалежно від моменту пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання до виконавчої служби, відповідач зобов`язаний виконувати це рішення. Відповідно до ч.1\~ст.196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Зокрема, законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірі в пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 % До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), який Суд враховує відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. У постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~Про застосуванням\~судами окремих\~норм Сімейного\~Кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів судам роз`яснено, що передбачена статтею 196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася за незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної? ? палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, провадження\~№ 61-16670сво19. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Відповідно до п.п.3, 4 ч.5 ст.19\~Закону України\~Про виконавче\~провадження за рішеннями майнового характеру боржник зобов`язаний подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження\~декларацію про доходи\~та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у\~декларації про доходи\~та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини. В ході судового розгляду справи відповідачем не доведено жодними належними та допустимими доказами поважності причин невиконання рішення суду після відкриття виконавчого провадження, а також відсутності його вини у невиконанні судового рішення зі сплати аліментів на дитину. В даному випадку, суд вважає, що будучи обізнаним про судове рішення про стягнення аліментів від 09 грудня 2009 року, відповідач повинен був вчиняти дії, пов`язані з його виконанням, контролювати його виконання, оскільки, його дитина повинна мати належні та достатні засоби для існування. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку із чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач не надав. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК. Матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка підтверджується розрахунком, наданим державним виконавцем, що є підставою для застосування до нього відповідальності за прострочення їх сплати у вигляді пені. Перевіривши наведений позивачем розрахунок розміру неустойки (пені), здійснений за період з жовтня 2021 року по січень 2023 року, суд погоджується з ним і вважає, що загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 18442,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved