Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 02.02.2016 року у цивільній справі № 317/133/16-ц (провадження №2/317/358/2016) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 584 гривні щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 13.01.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду від 02.02.2016 року, по справі № 317/133/16-ц перебуває на виконанні. Дочка проживає\~разом з\~матір`ю -\~позивачем по\~справі та\~перебуває на\~її повному\~матеріальному забезпеченні. Таким чином, розмір аліментів призначений на утримання дитини за рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 02.02.2016 року, є меншим ніж встановлений законом на теперішній час прожитковий мінімум та не є достатнім для утримання дитини з огляду на зростання цін на продукти харчування, одяг, ліки та інше. Позивач одна не може в повному обсязі забезпечити дитину всім необхідним, вважає, що батько дитини, який працездатний, з урахуванням його сімейного стану, зможе сплачувати аліменти на утримання доньки в достатньому розмірі на рівні 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). З урахуванням того, що відповідач не працює, просить змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2016 року з урахуванням розміру середнього заробітку саме в твердій грошовій сумі, а саме з 584,00 грн. щомісячно на 3627,00 грн. У призначений судом день позивач в судове засідання не з`явилась, подавши 13.02.2024 року через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими суду причинами, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності з ч. 12 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі «Судова влада» (а.с.17,22,24). Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 02.02.2016 року у цивільній справі № 317/133/16-ц (провадження №2/317/358/2016) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 584 гривні щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 13.01.2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Рішення суду набрало законної сили 13.02.2016 р. і наразі перебуває на виконанні. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як зазначено позивачем розмір аліментів на утримання дитини за рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 02.02.2016 року, є меншим ніж встановлений законом на теперішній час прожитковий мінімум та не є достатнім для утримання дитини, з огляду за зростання цін на продукти харчування, одяг, ліки та інше. Позивач одна не може в повному обсязі забезпечити дитину всім необхідним, вважає, що батько, який є працездатним, з урахуванням його сімейного стану, зможе сплачувати аліменти на утримання доньки в достатньому розмірі на рівні 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). З урахуванням того, що відповідач не працює, просить змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2016 року з урахуванням розміру середнього заробітку саме в твердій грошовій сумі, а саме з 584,00 грн. щомісячно на 3627,00 грн. Відповідно до ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми, користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивача до суду з цим позовом стало збільшення розміру прожиткового мінімуму та росту цін, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.8). Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~Сімейним кодексом України. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, умовою збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до\~ Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»\~прожитковий мінімум\~на одну\~особу в\~розрахунку на\~місяць у\~2024\~році становить\~2920,00\~гривень,\~а для\~основних соціальних\~і демографічних\~груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: 3196,00 гривень. На думку суду, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку одночасно, є доказом\~зміни (погіршення) майнового стану того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки потребує значно більших витрат на її утримання. Отже, у зв`язку із вказаними обставинами, враховуючи, що розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду в сумі 584,00 грн. є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку дитини та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, суд прийшов до висновку про те, що позивач має право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини в більшому розмірі. Враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, а також те, що дитина проживає разом з матір`ю й той факт, що відповідач є працездатним, виходячи з принципу розумності та справедливості, зважаючи на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, призначених рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 02.02.2016 року і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3627,00 грн., що на думку суду, порівняно з встановленим прожитковим мінімумом для дитини відповідного віку, відповідатиме потребам та інтересам дитини. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved