Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Споживчий\~центр" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 10.02.2022 між сторонами укладено кредитний договір №10.02.2022-100004659, шляхом з прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) від 10.02.2022 та заявки №10.02.2022-100004659 від 10.02.2022. Умови Договору: сума кредиту 13000,00 ( тринадцять тисяч,00 ) грн.; строк 42 дні; дата повернення кредиту 23.03.2022; процентна ставка 2% на день перші 14 днів кредитування (період «Економ»); процентна ставка - 3% на день до кінця періоду кредитування ( період «Стандарт»); спосіб надання кредиту: електронний переказ за номером картки, що вказаний Позичальником у Заявці на видачу кредиту, яка є невід`ємною частиною кредитного договору; неустойка 260,00 грн за кожен день прострочки. Позивач свої зобов`язання перед Відповідачем виконав у повному обсязі, що підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 10.02.2022. Відповідач свої зобов`язання перед Позивачем не виконує, кредит та проценти не сплачує з моменту отримання коштів, що підтверджується карткою по особовому рахунку Відповідача. Станом на 11.09.2023 сформована прострочена заборгованість у сумі 18200,00 грн, яка складається з основного боргу в сумі 13000,00 грн та процентів за період з 10.02.2022 по 11.09.2023 в сумі 5200,00 грн. Тому, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 2147,20 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові міститься заява про розгляд справи без його участі, у разі неявки відповідача просив постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань, відзиву не надав, причини неявки до суду не повідомив. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10.02.2024 ТОВ «Споживчий центр» уклало з [PERSON] кредитний договір №10.02.2022-100004659. Відповідно до договору ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 13000,00 грн із загальним строком користування коштами протягом 42 днів з дня надання, з первинним строком користування кредитом у 14 днів з дня його надання (період кредитування продовжується кожні 14 днів), а відповідачка зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2 % за кожен день користування коштами протягом первинного строку користування кредитом, а в подальшому 3 % за кожен день користування коштами. У разі прострочення виконання позичальницею грошового зобов`язання остання зобов`язався сплачувати на користь кредитодавця неустойку у розмірі 260,00 грн за кожен день прострочення, а також відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити 730 % річних за період прострочення. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до положення ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином [PERSON] набув статусу, прав та обов`язків позичальника у кредитних правовідносинах з ТОВ «Споживчий центр». Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Згідно із копією картки субконтролю контрагентів, договорів [PERSON] за 10.02.2021 - 11.09.2023, відповідачу [PERSON] було надано кошти у розмірі 13000,00 грн., в якому зазначено, що факт списання коштів підтверджується платіжним ордером на списання грошових коштів №упр007156206 від 10.02.2022. В той же час позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 11.09.2023 виникла заборгованість у загальному розмірі 18200,00 грн, у тому числі: -заборгованість за кредитом 13000,00 грн; -заборгованість за процентами 5200,00 грн. Вказана заборгованість (в тому числі щодо нарахування договірних процентів) повністю узгоджується з умовами договору (в тому числі узгодженими сторонами розміром процентної ставки та строком кредитування), а тому на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр». Щодо позовної\~вимоги про\~стягнення суми\~судових витрат,\~суд виходив\~з того,\~що ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~передбачено,\~що судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог.\~Як вбачається\~з платіжної\~інструкції №СЦ00012498\~від 12.09.2023,\~позивачем при\~подачі позовної\~заяви через\~платформу "Електронний\~суд"\~сплачено судовий\~збір у\~розмірі 2147,20\~грн (дві\~тисячі сто\~сорок сім\~гривень 20\~копійок).\~Оскільки позовні\~вимоги позивача\~підлягають задоволенню\~в повному\~обсязі,\~суд стягує\~з відповідача\~суму судових\~витрат у\~вказаному розмірі.\~ На підставі викладеного, ст. 509, 526, 536, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12 ЦПК України,

Outcome: approved