Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

30 серпня 2023 року до суду з позовною заявою звернувся позивач, в якій, з урахуванням поданої заяви про зміну розміру позовних вимог, просив: -стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення станом на 01 серпня 2023 року в розмірі 3 819,71 гривень; -стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення станом на 01 серпня 2023 року в розмірі 3 819,70 гривень; -стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення станом на 01 серпня 2023 року в розмірі 22 785,14 гривень; -стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення станом на 01 серпня 2023 року в розмірі 40 411,37 гривень; -стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення станом на 01 серпня 2023 року в розмірі 25 451,67 гривень; -стягнути з [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 269,29 гривень; -стягнути з [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 269,29 гривень; -стягнути з [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 681,25 гривень; -стягнути з [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 1 046,64 гривень; -стягнути з [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 1 046,64 гривень; -стягнути з [PERSON] 3 % річних в розмірі 74,08 гривень; -стягнути з [PERSON] 3 % річних в розмірі 74,08 гривень; - стягнути з [PERSON] 3 % річних в розмірі 191,03 гривень; -стягнути з [PERSON] 3 % річних в розмірі 293,54 гривень; -стягнути з [PERSON] 3 % річних в розмірі 293,54 гривень; -стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684 гривні пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( том 3 а.с. 78-80). Позов обґрунтовується тим, що КП «УЖКГ» з 01.11.2014 є виконавцем послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, з 01.11.2014 по 01.08.2017 КП «УЖКГ» було постачальником послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Квартира [ADDRESS] належить відповідачам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності по 1/5 частці кожному на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 17.12.2004. Вказана квартира забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки вказаний будинок підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Такі послуги вказаній квартирі надавалися постійно за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідачі від надання зазначених послуг не відмовлялися, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг не надсилали. З аналізу платежів за надані послуги за вказаною адресою за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення вбачається, що до грудня 2015 року заборгованості не було. З грудня 2015 року в зв`язку з неповнотою і нерегулярністю виконання споживачами обов`язків по сплаті наданих послуг почала накопичуватися заборгованість, яка станом на 01.08.2023 складає 96287,59 гривень, що свідчить про неналежне виконання відповідачами прийнятих на себе зобов`язань. Таким чином, відповідачі споживали надані позивачем послуги, частково здійснювали оплату наданих послуг, тим самим здійснюючи дії, які відповідно до пункту 2 статті 642 ЦК України є прийняттям запропонованого договору. Отже, шляхом фактичного споживання послуг і часткової сплати за надані послуги співвласники вказаного житлового приміщення приєдналися до умов договору, який діяв на дату виникнення спірних правовідносин і до 01.11.2021. З 01 листопада 2021 року відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ набули чинності публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води, розміщені КП «УЖКГ», як виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya/. Нарахування по гарячій воді та холодній воді проводилися відповідно до кількості зареєстрованих осіб згідно з встановленими нормами споживання. За наявною інформацією КП «УЖКГ» кількість зареєстрованих осіб за вказаною адресою становить 7 осіб. 12 жовтня 2021 року встановлені лічильники на гарячу воду кухня -Meters № 211079243А; ванна - Meters № 211079221А. Нарахування за період з листопада 2015 року по червень 2018 року за послуги з постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення було здійснено на 5 осіб, згідно з встановленими нормами споживання, а саме на: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та його сина [PERSON] , оскільки син є малолітнім і батьки несуть відповідальність за своїх малолітніх дітей, а тому стягнення боргу повинно здійснюватися з його батька [PERSON] . За період з жовтня 2018 року по 12 жовтня 2021 року нарахування за послуги з постачання гарячої води було здійснено на 7 осіб, згідно з встановленими нормами споживання, а саме на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та його сина [PERSON] , [PERSON] та її сина [PERSON] , оскільки син є малолітнім, то батьки несуть відповідальність за своїх малолітніх дітей, а тому стягнення боргу повинно здійснюватися з його матері [PERSON] . Нарахування за послуги з постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення по споживачам [PERSON] та [PERSON] здійснювалося разом, оскільки на [PERSON] та його дружину [PERSON] кошти надходили за рахунок пільг в цілому на 2-х споживачів без розподілу сум, тому КП «УЖКГ» не має змоги здійснити нарахування спожитих послуг окремо на [PERSON] та [PERSON] . Здійснивши нарахування за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення по кожному споживачу, а також розрахунок оплат за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення по кожному споживачу, стягненню з відповідачів на підставі статей 7, 9, 13, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 03.10.2014, статті 5, 7, 9, 10, 12-14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189- VIII від 09.11.2017, статті 11, 16, 205, 319, 322, 509, 526, 530, 629, 634, 641-642, 901, 903 ЦК України підлягає заборгованість з [PERSON] в розмірі 3 819,71 гривень; з [PERSON] в розмірі 3 819,70 гривень; з [PERSON] в розмірі 22 785,14 гривень; з [PERSON] в розмірі 40 411,37 гривень; з [PERSON] в розмірі 25 451,67 гривень. На підставі частини 2 статті 625 ЦК України та у зв`язку з несплатою протягом тривалого періоду суми заборгованості за житлово-комунальні послуги відповідачами позивачем було здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача( том 1 а.с. 3-8, том 3 а.с. 78-80). Ухвалою судді від 14 вересня 2023 року, після виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 06 жовтня 2023 року( том 1 а.с. 104-106). 04 жовтня 2023 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014 «Про внесення змін до рішення Славутицької міської ради від 13.07.2007 № 286-14-V «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича», на яке посилається позивач як на підставу визначення виконавцем послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича з 01.11.2014 Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», не відповідає вимогам щодо правової визначеності правової норми на предмет однозначної зрозумілості і точності, та є таким, що юридично неможливо виконати, а відтак зазначене рішення згідно принципів «верховенства права», принципів визначеності правових норм, принципу законності - не може вважатися актом орану місцевого самоврядування, тому не підлягає виконанню. Позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що територіальною громадою м. Славутича було прийнято рішення щодо передачі позивачу у володіння, користування та розпорядження системи постачання теплової енергії та постачання гарячої води, яка є власністю територіальної громади міста Славутича, а також доказів ( Акту прийому-передачі) щодо фактичної передачі від територіальної громади м. Славутича до позивача зазначеної системи. Відсутність доказів щодо передачі від територіальної громади м. Славутича до позивача системи постачання теплової енергії та постачання гарячої води, ставить під сумнів законність користування позивачем зазначеною системою і ставить під сумнів правомірність надання житлово-комунальних послуг. Довідка про заборгованість, додана до позовної заяви, не зазначає який саме об`єм тих чи інших послуг було спожито відповідачем, одиницю виміру, застосований тариф, наявність або відсутність в зазначених сумах ПДВ. Відсутність даної інформації унеможливлює перевірити та впевненість у коректності виконаного рахунку позивачем. Позивачем не було надано доказів, що КП «УЖКГ» робило звірку кожен місяць із відповідачем по факту отримання послуг централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), та направляло кожен місяць відповідні фінансові документи, які підписані посадовими особами, і є первинними бухгалтерськими документами. Враховуючи положення статей 256, 257, частини третьої статті 267 ЦК України, відповідач зазначає, що сплив строк позовної давності за визначеними в довідці про заборгованість періодами, починаючи з 26.11.2015 по 31.08.2020. Виходячи з викладеного, позивачем невірно зроблений розрахунок заборгованості, розрахунок інфляційних втрат, розрахунок 3 % річних. Славутицька міська рада Вишгородського району Київської області та виконавчий комітет Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області не є юридичними особами публічного права та органами місцевого самоврядування, а є юридичними особами приватного права, тобто є суб`єктами господарювання, тому всі рішення, видані суб`єктами господарювання -Славутицькою міською радою Вишгородського району Київської області та виконавчим комітетом Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області під видом актів органу місцевого самоврядування не є актом органу місцевого самоврядування, а є за своєю суттю офертою для невизначеного кола осіб. Додані до позовної заяви постанови НКРЕКП: № 650 від 03.03.2015 та № 1025 від 09.06.2016 «Про встановлення тарифу на теплову енергію для потреб населення Комунальному підприємству «УЖКГ» не зареєстровані в Міністерства юстиції України. Крім того, позивачем не додано до позовної заяви інших постанов НКРЕКП, якими були встановлені тарифи на теплову енергію для потреб населення Комунальному підприємству «УЖКГ». Пункт 4 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води та Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії за своєю суттю фактично містить елементи примусу споживача до отримання послуг від позивача, оскільки в місті Славутичі фактично встановлена монополія на надання зазначених послуг позивачем та відсутня будь-яка конкуренція щодо надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що в свою чергу є порушенням принципу верховенства права, Конституції України та Закону України «Про захист прав споживачів». Виходячи з викладеного, позов є необґрунтованим, позовні вимоги незаконними, ціна позову та надані розрахунки не відповідають дійсності та зроблені з помилками, письмові докази викликають сумніви та є не повними( том 1 а.с. 144-164). 06 жовтня 2023 року за клопотанням представника позивача на підставі статті 199, частини другої статті 240 ЦПК України було оголошено перерву у судовому засіданні на 09 листопада 2023 року( том 1 а.с. 172). 09 жовтня від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача [PERSON] , в якій позивач просить задовольнити позов в повному обсязі та відмовити в задоволенні заяви про застосування строків позовної давності. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що перебіг строку позовної давності переривається вчиненням дій відповідачів, які свідчать про визнання боргу. Такими діями є оплата суми більшої, ніж пред`явлена вимога в окремому розрахунковому періоді («місяць»), а також оплата в період, коли послуги не надавалися, нарахування не проводилося і поточні платіжні вимоги не пред`являлися («міжопалювальний період»). Заборгованість за даною адресою виникла за період з грудня 2015 року по липень 2022 року. З аналізу платежів вбачається, що в лютому, квітні, травні, червні, липні 2016 року, в травні, липні, вересні, жовтні, листопаді 2017 року, в липні, серпні, вересні, жовтні 2018 року, в січні, липні 2019 року, в червні 2020 року, в травні, червні, липні, серпні, вересні 2021 року, в квітні, травні, липні, вересні, жовтні, грудні 2022 року, в травні 2023 року споживачами робилися платежі, які або перевищували щомісячне нарахування вартості послуг, або здійснювалося в періоди міжсезонної відсутності послуг. Такі дії можливо розглядати тільки як дії, спрямовані на погашення раніше накопиченої заборгованості, тобто, як свідчення визнання заборгованості. Таким чином, строк позовної давності звернення до суду щодо стягнення заборгованості, що утворилася з грудня 2015 року, неодноразово переривався, і за нормами статті 264 ЦК України починався спочатку без урахування попереднього часу. Щодо відсутності актів прийому-передачі наданих послуг та рахунків-фактури на оплату послуг, то позивач зазначив, що сплата за житлово-комунальні послуги здійснюється відповідно до рахунків на оплату послуг. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласником) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги. В наданих КП «УЖКГ» щомісяця рахунках на оплату послуг відповідачам міститься вся необхідна інформація, яка передбачена частиною третьою статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Нараховані в травні, червні, липні 2023 року суми - це плата за абонентське обслуговування. Так як КП «УЖКГ» надає споживачам два види комунальних послуг (постачання теплової енергії; постачання гарячої води), то відповідно абонентська плата встановлюється та підлягає сплаті за кожну з цих послуг щомісяця відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, Правил, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України № 830 від 21.08.2019, та Правил, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України №1182 від 11.12.2019 ( том 1 а.с. 180-182). Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року за клопотанням відповідачів було здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовною заявою Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення, штрафних санкцій - до розгляду справи за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання у справі на 14 листопада 2023 року( том 1 а.с. 203-205). 14 листопада 2023 року за клопотанням відповідача [PERSON] у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 27 листопада 2023 року на підставі частини 2 статті 240 ЦПК України( том 1 а.с. 242). 27 листопада 2023 року за клопотанням відповідача [PERSON] у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 11 грудня 2023 року на підставі частини 2 статті 240 ЦПК України( том 2 а.с. 120). 11 грудня 2023 року за клопотанням представника позивача у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 13 грудня 2023 року на підставі частини 2 статті 240 ЦПК України( том 2 а.с. 170). 13 грудня 2023 року за клопотанням представника позивача у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 21 грудня 2023 року на підставі частини 2 статті 240 ЦПК України( том 2 а.с. 187). Ухвалою суду від 21 грудня 2023 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів з Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області та оголошено перерву до 28 грудня 2023 року на підставі частини 2 статті 240 ЦПК( том 2 а.с.214-217). 28 грудня 2023 року за клопотанням представника позивача у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 16 січня 2024 року на підставі частини 2 статті 240 ЦПК України( том 3 а.с. 9). 16 січня 2024 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено підготовче засідання на 26 січня 2024 року( том 3 а.с. 69). 26 січня 2024 року за клопотанням відповідача [PERSON] у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 06 лютого 2024 року на підставі частини 2 статті 240 ЦПК України( том 3 а.с. 143). 06 лютого 2024 року за клопотанням відповідача [PERSON] у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 15 лютого 2024 року на підставі частини 2 статті 240 ЦПК України ( том 3 а.с. 158). Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21 лютого 2024 року об 11 годині 00 хвилин( том 3 а.с. 191-194). Представник позивача [PERSON] у призначеному судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на те, що відповідачі, які є співвласниками квартири, шляхом фактичного споживання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення та часткової сплати за них приєдналися до договорів, розміщених на сайті КП «УЖКГ», тому зобов`язані сплачувати заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в повному обсязі. З 01 листопада 2014 року КП «УЖКГ» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, а в період з 01.11.2014 по 01.08.2017 КП «УЖКГ» було постачальником також послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення. Послуга з постачання теплової енергії нараховується на площу квартири, тому відповідачі як співвласники квартири, повинні сплачувати заборгованість за надану послугу в межах своєї частки. Послуги з постачання гарячої води з 01.11.2014 по 12.10.2021, тобто до встановлення лічильника на гарячу воду, а в період з 01.11.2014 по 01.08.2017 КП «УЖКГ» з централізованого постачання холодної води та водовідведення нараховувалися на кількість зареєстрованих осіб. Крім того, за вказаною адресою зареєстровані також колишня дружина відповідача [PERSON] та син [PERSON] , проте на них житлово-комунальні послуги не нараховувалися, оскільки ними була подана заява про те, що вони не будуть проживати за цією адресою, проте інший син відповідача [PERSON] - [PERSON] зареєстрований з 26.08.2015 по теперішній час, тому на нього нараховувалися послуги з постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення, і відповідач [PERSON] повинен сплачувати за нього цю заборгованість, оскільки син є малолітнім. Відповідач [PERSON] та її малолітній син [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою з 22.01.2018 по теперішній час, тому на них послуги з постачання гарячої води нараховувалися з цього періоду, і відповідач [PERSON] повинна сплачувати заборгованість за вказані послуги за себе та свого малолітнього сина. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою з 17.07.1992 по теперішній час. З будь-якими заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до КП «УЖКГ» про не нарахування на них житлово-комунальних послуг не зверталися і відповідних документів не надавали. Тарифи на послуги встановлені уповноваженими органами, зокрема, при нарахуванні заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води КП «УЖКГ» користувалося постановою НКРЕКП від 31.03.2015 № 1171 та постановою НКРЕКП № 1101 від 09.06.2016, які зареєстровані в МЮУ. Заява про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки відповідачами протягом всього періоду нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги робилися платежі, які або перевищували щомісячне нарахування вартості послуг, або здійснювалося в періоди міжсезонної відсутності послуги, що свідчить про вчинення дій, направлених на погашення раніше накопиченої заборгованості. При цьому, КП «УЖКГ» не володіє інформацією, хто саме із відповідачів сплачував за житлово-комунальні послуги, оскільки за вказаною адресою відкрито один особовий рахунок, на який зараховувалися кошти незалежно від того, хто із співвласників їх сплачував. Наданий суду розрахунок заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги відповідає вимогам чинного законодавства і відповідачами не спростований, оскільки будь-якого контррозрахунку суду не надано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів через мережу Інтернет за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, 21 лютого 2024 року, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що ним та іншими відповідачами договори з позивачем про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення не укладалися, позивач не є виконавцем вказаних послуг. Тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення встановлені постановами НКРЕКП та рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради, які не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, тому не підлягають до застосування. Крім того, виконавчий комітет Славутицької міської ради та Славутицька міська рада не є органами місцевого самоврядування, бо вони не зареєстровані як органи публічного права, а зареєстровані як юридичні особи приватного права, тому їх рішення не є обов`язковими для мешканців міста Славутича. Розрахунок заборгованості є невірним, оскільки його колишня дружина [PERSON] та син [PERSON] вибули на постійне місце проживання до Російської Федерації і не проживають у вказаній квартирі та подали заяву з проханням не здійснювати нарахування плати за комунальні послуги, його другий син [PERSON] лише зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично жодного дня там не проживав, він сам з 2012 року працює та проживає в місті Києві, однак позивач неправомірно нараховує на них житлово-комунальні послуги. Відповідач [PERSON] та її малолітній син [PERSON] за вказаною вище адресою не проживають, та фактично проживають в місті Києві, а відповідач [PERSON] не проживав за вказаною адресою з 30.09.2019 по 29.11.2019, оскільки перебував у відрядженні за кордоном Крім того, відповідач просив застосувати строк позовної давності, оскільки він не сплачував за житлово-комунальні послуги, хто із співвласників сплачував за ці послуги йому невідомо. За клопотанням відповідача [PERSON] в судовому засіданні була оголошена перерва на підставі частини другої статті 240 ЦПК України до 06 березня 2024 року. 06 березня 2024 року відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду подав клопотання, в якому просив перенести судовий розгляд справи, в зв`язку з чим на підставі пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України було задоволено клопотання відповідача та оголошено перерву у судовому засіданні до 10 квітня 2024 року( том 3 а.с. 227-229). 10 квітня 2024 року відповідач [PERSON] надіслав до суду клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку з погіршенням стану здоров`я. 10 квітня 2024 року справа була знята з розгляду на 19 квітня 2024 року( том 3 а.с. 238 -240). 19 квітня 2024 року відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, до суду 18 квітня 2024 року надіслав клопотання про перенесення судового розгляду справи, проте до вказаної заяви відповідачем не долучено доказів на підтвердження поважності причин його неявки в судове засідання, у зв`язку з чим суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про відкладення судового розгляду справи та вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача( том 3 а.с. 247). Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в призначені судові засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду подали заяви від 29.09.2023 та від 05.02.2024, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги не визнали та повністю підтримали доводи [PERSON] ( том 1 а.с. 119-121, 128-130, том 3 а.с.149-152). Вислухавши пояснення представника позивача - [PERSON] , відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 17.12.2004 виконавчим комітетом Славутицької міської ради та Витягу про реєстрацію права власності № 6040250, виданого 27.12.2004 Комунальним підприємством АРБ Славутицьке міське бюро інвентаризації, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , розмір частки кожного складає 1/5, що підтверджено також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 342913946 від 15.08.2023 ( том 1 а. с. 13-16 ). Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 1 рішення № 628-13-VIII Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 25.07.2022, перейменовано об`єкти топоніміки міста Славутича, зокрема, Ленінградський квартал перейменовано на Деснянський квартал. Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем постачання теплової енергії та постачання гарячої води ( том 1 а. с. 29). Виходячи з викладеного, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як співвласники квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення з абонентським номером 2150010410( том 1 а.с. 9-12). За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно з частиною першою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства», виходячи із змісту частини 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України № 1198-VII від 10.04.2014, рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014 «Про внесення змін до рішення Славутицької міської ради від 13.07.2007 № 286-14-V «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича», як теплопостачальна організація, з 1 листопада 2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а також послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) (а. с. 53). Відповідно до рішення Славутицької міської ради Київської області від № 429-18- VІІ від 25.11.2016 «Про передачу функцій з надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення новоствореному комунальному підприємству «Славутич-Водоканал» Славутицької міської ради передано функції комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» по наданню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення новоствореному суб`єкту господарювання комунальному підприємству «Славутич-Водоканал» Славутицької міської ради, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення ( том 1 а.с. 82). Згідно з рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 430 від 28.07.2017 «Про початок надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення Комунальним підприємством «Славутич-Водоканал», Комунальному підприємству «Славутич-Водоканал» розпочати діяльність з надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з 01.08.2017, єдиним постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на території м. Славутича з 01.08.2017 є Комунальне підприємство «Славутич-Водоканал» (том 1 а. с. 83). Відповідно до актів прийому-передачі відомчих об`єктів у комунальну власність, копії яких долучено до матеріалів справи, комісією, створеною відповідно до рішення міського виконкому м. Славутич № 22 від 17.01.2001 «Про склад постійно діючої комісії з питань передачі об`єктів права державної власності в комунальну власність територіальної громади міста Славутич» передано територіальній громаді м. Славутич майно, яке належало ВП «ЧАЕС» НАЕК «Енергоатом», Центральну міську котельню, Центральний тепловий пункт ЦТП-1 з тепловими мережами, зокрема, Ленінградського та Белгородського кварталів ( том 2 а.с. 19-41). Рішенням Славутицької міської ради Київської області від 16 травня 2001 року № 244-32-ХХІІІ «Про комунальну власність територіальної громади м. Славутича» затверджено акти прийому-передачі об`єктів права державної власності в комунальну власність територіальної громади міста Славутича та оборотних активів, дебіторської та кредиторської заборгованості, та надано повноваження щодо управління майном та передано на баланс необоротні активи Комунальному підприємству «Управління житлово-комунального господарства» згідно з додатком № 1( том 2 а.с. 16-18). Виходячи з викладеного, територіальною громадою міста Славутича в особі Славутицької міської ради було передано Комунальному підприємству «Управління житлово-комунального господарства» в управління об`єкти для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення. Статутом КП «УЖКГ», затвердженого рішенням сесії Славутицької міської ради від 16.02.2001 № 217-30-ХХІІІ ( із змінам та доповненнями), Статутом КП «УЖКГ» в новій редакції, затвердженій рішенням сесії Славутицької міської ради від 15.09.2017 № 713-30-VІІ, передбачено, що головним завданням КП «УЖКГ» є забезпечення всіх споживачів міста, зокрема, питною водою, теплом встановлених параметрів і в необхідній кількості, відведення та очистка стічних і дощових вод ( том 2 а.с. 42-62). Статутом КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради від 27.11.2017 № 809-33- VІІ, Статутом КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради від 14.06.2019 № 1433-58-VІІ, Статутом КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради від 20.08.2020 № 1942-71-VІІ, Статутом КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради від 25.10.2021 № 356-7-VІІІ, Статутом КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради 03.03.2023 № 783-17-VІІІ, передбачено, що підприємство здійснює діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законодавством (том 1 а.с. 46-51, том 2 а.с. 63-86). Постачання теплової енергії позивачем здійснювалося на підставі ліцензії серії АГ № 500119, виданої 01.12.2010 Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 № 2700, переоформлена на безстрокові ліцензії з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії ( том 1 а.с. 41-45). На підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 26 червня 2017 року № 342 «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії» видано ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії та постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами на території Київської області Комунальному підприємству «Управління житлово-комунального господарства» ( том 1 а. с. 40). Виходячи з наведеного, КП «УЖКГ», позивач у справі, як суб`єкт господарювання, в період з 01.11.2014 по 31.07.2017 було виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а також послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення, а з 01.08.2017 і по теперішній час є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Таким чином, доводи відповідача [PERSON] про те, що позивач не є виконавцем вказаних послуг та не отримав від територіальної громади м. Славутича у володіння, користування і розпорядження системи постачання теплової енергії та постачання гарячої води спростовуються дослідженими доказами. Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, та Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182. Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої). Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV (далі Закон № 1875- ІV), чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як зазначено у частині сьомій статті 26 вказаного Закону № 1875- ІV, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до частин першої і другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Закон № 1875-ІV покладав на споживача обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункти 1 і 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону). Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила № 630), які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Як зазначено у пункті 18 Правил № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року № 933), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. До позовної заяви позивачем додано договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який є договором приєднання та розроблений на підставі типового договору і був розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ» ( том 1 а. с. 17-20). Відповідно до частини четвертої статті 29 Закону № 1875-ІV процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Протягом місяця з дня розміщення позивачем на офіційному сайті КП «УЖКГ» http://www.ugkh-slavutich.org.ua/about/dogovir-priednannya-oferta/ договору приєднання (оферта) про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідачі свою відмову укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у письмовому вигляді не направили, а тому вважаються такими, що прийняли пропозицію позивача щодо укладення договору. Виходячи із змісту частини сьомої статті 26 Закону № 1875- ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору. 01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі Закон № 2189-VІІІ). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Як зазначено у частині першій статті 12 Закону № 2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом частини другої вказаної статті договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Частиною першою статті 13 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до частини третьої цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з частиною четвертою статті 13 Закону № 2189-VІІІ з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Як вбачається з частини п`ятої зазначеної статті, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Згідно з частиною першою статті 14 Закону № 2189-VІІІ за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). За змістом частини сьомої вказаної статті до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону з урахуванням певних особливостей. Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі, якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Таким чином, шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також часткової сплати за надані послуги співвласники вказаного житлового приміщення: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] приєдналися до умов договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який діяв на дату виникнення спірних правовідносин і до 01.11.2021, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а він зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором, та був розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ». 01 жовтня 2021 року КП «УЖКГ», як виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya/ було проінформовано споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опубліковано публічний договір приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води ( том 1 а. с. 21-28). Згідно з пунктом 4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (далі Правила № 830), послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води. Положеннями пункту 13 Правил № 830 визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 (далі Правила № 1182) послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - договір), та вимогами цих Правил. Згідно з пунктом 12 Правил № 1182 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку). Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. З урахуванням наведених положень Закону № 2189-VІІІ, Правил № 830, Правил № 1182, суд дійшов висновку, що з 1 листопада 2021 року вважаються укладеними індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води між виконавцем послуг КП «УЖКГ» та споживачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які розміщені на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договорів на офіційному веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку, в якому проживають споживачі, не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua. Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води Комунального підприємства «Управління житлово-комунальним господарством», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua. Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Фактом приєднання споживачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії та договору про надання послуги з постачання гарячої води (акцептування договору) є вчинення споживачами дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги, що підтверджено витягом технологічної схеми приєднання будинку [ADDRESS] , до системи постачання теплової енергії та постачання гарячої води, встановленням лічильника в будинку № 1 Деснянського кварталу 09 жовтня 2017 року SHARKY 775, зав. № 55543985, DN 20 (05.06.2020 лічильник пройшов періодичну повірку, свідоцтво № 1196, чинне до 05.06.2024), та фактичним споживанням теплової енергії згідно з показниками приладів обліку багатоповерховим будинком за вказаною адресою, споживанням гарячої води і часткової оплати за надані послуги ( том 1 а. с. 29-30, 32-34). Згідно з довідкою про заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення згідно з а/н [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за вказані послуги за період з 22 грудня 2015 року по 31 липня 2023 року становить 96287,59 гривень ( том 1 а. с. 9-12). З вказаної довідки вбачається, що за зазначеною адресою нараховувалась плата за опалення (теплова енергія), холодну воду, водовідведення, гарячу воду. Виходячи із положень Правил № 630, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, плата за послуги з постачання холодної та гарячої води нараховувалася згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. Послуги з водовідведення оплачувалися споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Плата за послуги з надання теплової енергії нараховувалася згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. При цьому у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справлялася згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Відповідно до пункту 33 Правил № 830 плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Як зазначено у пункті 34 Правил № 1182, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання послуги складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу з постачання теплової енергії та визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, яка визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будинку послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, здійснюється виконавцем згідно Методики розподілу, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2018 року за № 1502/32954. Так, споживач сплачує виконавцю плату за надану послугу з постачання теплової енергії, визначену відповідно до Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання, а також плату за абонентське обслуговування, визначену виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України. Споживач сплачує виконавцю послуг плату за надану послугу з постачання гарячої води визначену відповідно до Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру, затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку, плату за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу з постачання теплової енергії та визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу, а також плату за абонентське обслуговування. Як зазначено у довідці КП «УЖКГ» № 01.16/1483 від 30.08.2023, за адресою: [ADDRESS] з листопада 2015 року по жовтень 2021 року були відсутні прилади обліку на гарячу та холодну воду. Нарахування по гарячій воді та холодній воді проводилося відповідно до кількості зареєстрованих осіб, згідно із встановленими нормами споживання. За наявною інформацією КП «УЖКГ» кількість зареєстрованих становила 7 осіб. 12 жовтня 2021 року встановлені лічильники на гарячу воду кухня -Meters № 211079243А; ванна - Meters № 211079221А( том 1 а. с. 31). Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради № 15-08/2212 від 22.12.2003 за даними Реєстру Славутицької територіальної громади за адресою: [ADDRESS] за період з 01.12.2015 по 12.10.2021 зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , з 17.07.1992 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 17.07.1992 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 17.07.1992 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 25.03.2005 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 02.02.2006 року по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 26.08.2015 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 26.08.2015 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 22.01.2018 по теперішній час, [PERSON] , [INFO] , з 22.01.2018 по теперішній час ( том 2 а.с. 223). Відповідно до довідки КП «УЖКГ» № 01.80/80 від 17.01.2024 за адресою: [ADDRESS] нарахування за послуги з постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення з листопада 2015 року по червень 2018 року здійснювалося на 5 осіб, згідно з встановленими нормами споживання. За період з жовтня 2018 року по 12.10.2021 нарахування за послугу з постачання гарячої води здійснювалося на 7 осіб згідно з встановленими нормами споживання( том 3 а.с. 115). Як пояснив в судовому засіданні відповідач [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , є його колишньою дружиною, [PERSON] , [INFO] , є його сином, які виїхали до Російської Федерації і написали заяви про те, щоб на них не нараховували житлово-комунальні послуги. В судовому засіданні представник позивача не заперечувала наявність вказаної заяви та додала, що на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані за вказаною вище адресою, плата за послуги з постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення, не нараховувалася. Проте, пояснила, що інші відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із заявами до КП «УЖКГ» про те, щоб на них не нараховували житлово-комунальні послуги, оскільки вони не проживають у вказаному житловому приміщенні, не зверталися. Таким чином, з листопада 2015 року по червень 2018 року нарахування за послуги з постачання гарячої води, а з листопада 2015 року по липень 2017 року нарахування за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення здійснювалося на 5 осіб згідно з встановленими нормами споживання, тобто на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (малолітнього сина відповідача [PERSON] ) та на [PERSON] .. За період з жовтня 2018 року по 12.10.2021( день встановлення лічильників на гарячу воду) нарахування за послугу з постачання гарячої води здійснювалося на 7 осіб згідно з встановленими нормами споживання, тобто на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (малолітнього сина відповідача [PERSON] ), [PERSON] та [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] , які в розумінні пункту 6 частини 1 статті 1 Закону № 2189-VІІІ, статті 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» вважаються споживачами послуг з постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Тарифи на послуги з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені постановами НКРЕКП № 1171 від 31.03.2015, № 1101 від 09.06.2016 ( з додатками), а також рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 428 від 10.10.2014 ( з додатками), № 168 від 22.04.2015, № 401 від 22.09.2016 ( з додатками), № 632 від 20.10.2017( з додатками), № 739 від 08.12.2017 (з додатками), № 438 від 12.10.2021(з додатками), № 352 від 24.10.2022( з додатками). Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 419 від 24.07.2002 «Про норми споживання води для населення на господарсько-побутові потреби», до якого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 02.10.2002 № 535 були внесені зміни, встановлені норми споживання на водопостачання та водовідведення для населення ( том 1 а. с. 56-75, 77-78, 80-81, 84-90, том 3 а.с. 121-122). При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] про те, що постанови НКРЕКП, якими встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню КП «УЖКГ», не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, тому не підлягають до застосування, оскільки, як пояснила представник позивача в судовому засіданні, позивачем здійснювалося нарахування на вказані послуги за тарифами, встановленими постановами НКРЕКП № 1171 від 31.03.2015, № 1101 від 09.06.2016, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України. Зазначені обставини підтверджені вказаними постановами, копії яких долучені до матеріалів справи, з яких вбачається, що постанова НКРЕКП № 1171 від 31.03.2015 зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2015 року за № 433/26878, постанова НКРЕКП № 1101 від 09.06.2016 зареєстрована в Міністерстві юстиції України 23 червня 2016 року за № 887/29017 ( том 1 а.с. 77-78, 80-81). Доводи відповідача [PERSON] , наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що в матеріалах справи відсутні постанови НКРЕКП за період з 2017-2023 років про встановлення тарифів на постачання КП «УЖКГ» теплової енергії для потреб населення, судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що з моменту виникнення спірних правовідносин і до 2017 року тарифи на послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг - КП «УЖКГ» були встановлені постановами НКРЕКП № 1171 від 31.03.2015, № 1101 від 09.06.2016. З жовтня 2017 року тарифи на послуги, які надаються КП «УЖКГ» з постачання теплової енергії для потреб населення встановлюються рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради. Правові засади державного регулювання у сфері комунальних послуг визначаються Законом України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» ( далі - Закон № 2479-VI). Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2479-VI органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Пунктами 1,2 статті 5 Закону № 2479-VI визначено, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, застосовує такі засоби регуляторного впливу на суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках: ліцензування господарської діяльності та контроль за дотриманням ліцензійних умов; встановлення тарифів на комунальні послуги для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках. Як вбачається із змісту частини першої статті 6 Закону № 2479-VI, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснює: ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами); встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Аналіз наведених норм Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» свідчить про те, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, встановлює тарифи на комунальні послуги виключно суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. 22 березня 2017 року постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22 березня 2017 року № 308 було затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії. Відповідно до пункту 1.4. Розділу 1 вказаних Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, обласні та Київська міська державні адміністрації здійснюють ліцензування господарської діяльності з постачання теплової енергії суб`єктів господарювання у разі, якщо суб`єкт господарювання здійснює (планує здійснювати) постачання теплової енергії на території відповідної області України (території міста Київ). Пунктом 3.2. Розділу 3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, при провадженні господарської діяльності з постачання теплової енергії ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог, зокрема, здійснювати постачання теплової енергії за тарифами, що встановлюються уповноваженим законом державним колегіальним органом або органами місцевого самоврядування в межах наданих повноважень. З матеріалів справи вбачається, що до 26 червня 2017 року постачання теплової енергії позивачем КП «УЖКГ» здійснювалося на підставі ліцензії серії АГ № 500119, виданої 01.12.2010 Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 № 2700, переоформлена на безстрокові ліцензії з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії. На підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 26 червня 2017 року № 342 «Про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, виробництва, транспортування та постачання теплової енергії» видано ліцензію Комунальному підприємству «Управління житлово-комунального господарства» на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії та постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами на території Київської області ( том 1 а.с. 40-45). З урахуванням наведеного, положень Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, після видачі ліцензій на підставі розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 26 червня 2017 року № 342 Комунальному підприємству «УЖКГ» на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії та постачання теплової енергії, транспортування теплової енергії, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, не встановлювала тарифів на послуги, які надаються КП «УЖКГ» з постачання теплової енергії для потреб населення, оскільки не здійснювала ліцензування діяльності КП «УЖКГ». Відповідно до статті 13 Закону України «Про теплопостачання», статті 23 Закону України «Про місцеве самоврядування» повноваження щодо встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення належить до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Враховуючи вищевикладене, рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради № 632 від 20.10.2017, № 739 від 08.12.2017, № 438 від 12.10.2021, № 352 від 24.10.2022, якими встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, які надаються КП «УЖКГ», прийняті в межах повноважень виконавчим комітетом Славутицької міської ради як виконавчим органом Славутицької міської ради відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» та Закону України «Про теплопостачання». Твердження відповідача [PERSON] , наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що Славутицька міська рада Вишгородського району Київської області та виконавчий комітет Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області не є органами місцевого самоврядування, не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про місцеве самоврядування», оскільки відповідно до статті 5 вказаного Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради, та спростовуються матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні ( том 2 а.с. 87-95, а.с. 227-234). Враховуючи, що відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, то позивачем надано суду детальний розрахунок заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення відповідно до частки кожного із співвласників, який відповідачами не спростований. Так, згідно з довідкою № 01.08./81 від 17.01.2024 нарахування по споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення станом на 01.08.2023 складає 27587,52 гривень, оплата складає 23767,82 гривень, заборгованість становить 3819,70 гривень ( том 3 а.с.93-99, 116). Як зазначено у довідці № 01.08./83 від 17.01.2024, нарахування по споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення станом на 01.08.2023 складає 27587,53 гривень, оплата складає 23767,82 гривень, заборгованість становить 3819,71 гривень ( том 3 а.с.93-99, 118). Відповідно до довідки № 01.08/82 від 17.01.2024 нарахування по споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення станом на 01.08.2023 складає 38550,94 гривень, оплата складає 13099,27 гривень, заборгованість становить 25451,67 гривень. Нарахування за послугу з постачання гарячої води було здійснено на 2-х осіб, а саме на [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] , оскільки син є малолітнім, то заборгованість необхідно стягувати з [PERSON] ( том 3 а.с. 85-88, 98-99, 117). Згідно з довідкою № 01.08/84 від 17.01.2024 нарахування по споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення станом на 01.08.2023 складає 53510,64 гривень, оплата складає 13099,27 гривень, заборгованість становить 40411,37 гривень. Нарахування за послугу з постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення було здійснено на 2-х осіб, а саме на [PERSON] та його малолітнього сина [PERSON] , оскільки син є малолітнім, то заборгованість необхідно стягувати з [PERSON] ( том 3 а.с. 81-84, 98-99, 119). Як зазначено у довідці № 01.08./85 від 17.01.2024, нарахування по споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення станом на 01.08.2023 складає 35884,41 гривень, оплата складає 13099,27 гривень, заборгованість становить 22 785, 14 гривень ( том 3 а.с. 89-92, 98-99, 120). Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону № 1875-ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача і пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VІІІ. Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи зазначене, суд погоджується з правомірністю нарахованої заборгованості відповідачам за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 22 грудня 2015 року по 31 липня 2023 року, що становить 96287,59 гривень, яка підлягає стягненню з відповідачів у відповідності до їх часток у праві спільної часткової власності на квартиру. Наявність різного розміру заборгованості у відповідачів пов`язана з тим, що відповідачі: [PERSON] , який є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ( том 1 а.с.217), та його дружина [PERSON] , яка є членом його сім`ї, як співвласники житлового приміщення, користувалися пільгою в розмірі 50-процентної знижки на плату за користування комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги) у межах середніх норм споживання, передбачених законом, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 21, пункту 11 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», внаслідок чого розмір їх заборгованості є меншим в порівнянні з іншими відповідачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в яких відсутнє право на використання жодних пільг. У розмір заборгованості відповідача [PERSON] , як співвласника житлового приміщення, входить заборгованість, нарахована за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 22 грудня 2015 року по 31 липня 2023 року, та заборгованість за послуги з постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення, нарахована на його малолітнього сина [PERSON] , зареєстрованого за вказаною адресою з 26.08.2015, обов`язок по сплаті якої покладається на відповідача [PERSON] відповідно до положень статей 34, 242 ЦК України. У розмір заборгованості відповідача [PERSON] входить заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 22 грудня 2015 року по 31 липня 2023 року, як співвласника житлового приміщення, та з постачання гарячої води з дня реєстрації у вказаному житловому приміщенні з 22.01.2018, нарахованої на неї та її малолітнього сина [PERSON] , обов`язок по сплаті якої покладається на відповідача [PERSON] в силу положень статей 34, 242 ЦК України. У розмір заборгованості відповідача [PERSON] , як співвласника житлового приміщення, входить заборгованість, нарахована за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з 22 грудня 2015 року по 31 липня 2023 року. Доводи відповідача [PERSON] про те, що його малолітній син [PERSON] лише зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично жодного дня там не проживав, він сам з 2012 року працює та проживає в місті Києві, відповідач [PERSON] та її малолітній син [PERSON] за вказаною вище адресою не проживають та фактично проживають в місті Києві, а відповідач [PERSON] не проживав за вказаною адресою з 30.09.2019 по 29.11.2019, оскільки перебував у відрядженні за кордоном, з посиланням на надані докази ( том 3 а.с. 178-187), не впливають на висновки суду, оскільки відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до КП «УЖКГ» із заявами про відсутність споживачів житлово-комунальних послуг відповідно до пункту 29 Правил № 630 не звертались та жодних належних і допустимих доказів їх проживання за іншою адресою суду не надали. Твердження відповідача [PERSON] , наведені у відзиві на позовну заяву, про безпідставне нарахування в травні, червні, липні 2023 року плати за абонентське обслуговування за постачання теплової енергії та гарячої води не ґрунтуються на положеннях закону, так як відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 2189-VІІІ, пункту 33 Правил № 830, пункту 35 Правил № 1182 абонентська плата нараховується та підлягає сплаті щомісячно, незалежно від періоду надання послуг. Доводи, на які посилається відповідач [PERSON] , як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, - відсутність в матеріалах справи фінансових документів, в яких зазначені: одиниця виміру, застосований тариф, об`єм спожитих послуг, судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного. Частиною першою статті 9 Закону № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до частин першої-третьої Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі. Рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію: найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги; адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг; період, за який здійснюється нарахування; загальна сума до сплати; поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач); обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання; діючі ціни та тарифи на комунальні послуги; стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення); середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації. Таким чином, відповідачі, отримуючи щомісячно від виконавця послуг КП «УЖКГ» рахунок на оплату комунальної послуги, отримували інформацію про обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, діючі ціни та тарифи на комунальні послуги. Суд також звертає увагу, що нормами Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено, що виконавець повинен надавати акти виконаних робіт щомісячно щодо фактично наданих послуг споживачу. Крім цього, встановлено, що відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, останніми не надано. Відповідачі не надали суду і доказів на підтвердження того, що вони зверталися до позивача з приводу ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, складали відповідні акти-претензії чи викликали представників позивача для перевірки кількості та/або якості наданих послуг у порядку, передбаченому законом. Висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, на які посилається відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву, суд не застосовує у даній справі, оскільки обставини, встановлені у справі № 161/16891/15-ц, є іншими, ніж ті, які встановлені у даній справі. Посилання відповідача [PERSON] на постанову Верховного Суду по справі № 299/1153/21, наведені у відзиві на позовну заяву, суд не приймає до уваги, оскільки по справі № 299/1153/21 постанови Верховним Судом не ухвалювались. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, закріплені в пункті 10 частини другої статті 7 Закону № 2189-VІІІ правові норми щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Суд, перевіривши розрахунки надані позивачем, дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат відповідача [PERSON] за послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, нарахований за період з жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 1 046,64 гривень, розмір трьох відсотків річних відповідача [PERSON] за період з 21 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 293,54 гривні; розмір інфляційних втрат відповідача [PERSON] за послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, нарахований за період з жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 681,25 гривень, розмір трьох відсотків річних відповідача [PERSON] за період з 21 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 191,03 гривень; розмір інфляційних втрат відповідача [PERSON] за послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, нарахований за період з жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 1 064,64 гривень, розмір трьох відсотків річних відповідача [PERSON] за період з 21 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 293,54 гривень; розмір інфляційних втрат відповідача [PERSON] за послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, нарахований за період з жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 269,29 гривень, розмір трьох відсотків річних відповідача [PERSON] за період з 21 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 74,08 гривень; розмір інфляційних втрат відповідача [PERSON] за послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, нарахований за період з жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 269,29 гривень, розмір трьох відсотків річних відповідача [PERSON] за період з 21 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року складає 74,08 гривень (том 3 а. с. 100-114). Вказані розрахунки відповідачами не спростовані. Твердження відповідача [PERSON] з приводу того, що розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних позивачем здійснено неправильно, оскільки при наявності різних сум заборгованостей у нього та у відповідача [PERSON] , розмір інфляційних втрат та трьох відсотків річних згідно вказаного розрахунку є однаковим, судом до уваги не приймається, оскільки за період з 21.09.2020 по 23.02.2022 розмір заборгованості відповідачів [PERSON] та [PERSON] за послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, є однаковим. В даному випадку факт порушення відповідачами зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» підтверджена матеріалами справи. Заява відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як зазначено у статті 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною першою статі 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з частиною першою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Відповідно до частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. За змістом пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З урахуванням пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину і воєнного стану у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року. Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів 30 серпня 2023 року, де просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення в сумі 96287,59 гривень, яка утворилась за період з 22 грудня 2015 року по 31 липня 2023 року ( том 1 а.с. 9-12) . З довідки про заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення згідно з а/н [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що відповідачами вносились кошти на оплату вказаних послуг в розмірі, більшому, ніж здійснене було нарахування за місяць, зокрема, у грудні 2015 року, лютому 2016 року, квітні 2016 року, травні 2016 року, червні 2016 року, липні 2016 року, травні 2017 року, липні 2017 року, вересні 2017 року, жовтні 2017 року, липні, серпні, вересні 2018 року, січні 2019 року, липні 2019 року ( том 1 а.с. 9-12), що свідчить про визнання відповідачами існуючої заборгованості, у зв`язку з чим відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривався та за правилом частини третьої статті 264 ЦК України починався заново. Доводи відповідача [PERSON] про те, що він особисто не сплачував заборгованість за житлово-комунальні послуги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, КП «УЖКГ» не володіє інформацією, хто саме із відповідачів сплачував за житлово-комунальні послуги, оскільки за вказаною адресою відкрито один особовий рахунок, на який зараховувалися кошти незалежно від того, хто із співвласників їх сплачував. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не вказав, хто із відповідачів сплачував заборгованість за нараховані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення згідно з а/н [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Будь-яких квитанцій про сплату заборгованості за нараховані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення із зазначенням платника відповідачі суду не надали, клопотань про витребування доказів із фінансових установ для встановлення осіб, які сплачували заборгованість за нараховані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення згідно з а/н [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відповідачі суду не заявили, тому виходячи з положень статті 358 ЦК України суд вважає, що сплата заборгованості за вказані житлово-комунальні послуги здійснювалася співвласниками за їхньою згодою, і правильно була врахована позивачем при нарахуванні заборгованості кожному із відповідачів. Інші доводи відповідача [PERSON] , наведені у відзиві на позовну заяву, та надані у судовому засіданні, не спростовують висновків суду. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 22 грудня 2015 року по 31 липня 2023 року в сумі 3 819,71 гривень; інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 269,29 гривень; три відсотки річних за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 21 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 74,08 гривень, всього на загальну суму 4 163,08 гривень; з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 22 грудня 2015 року по 31 липня 2023 року в сумі 3 819,70 гривень; інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 269,29 гривень; три відсотки річних за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 21 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 74,08 гривень, всього на загальну суму 4 163,07 гривень; з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 22 грудня 2015 року по 31 липня 2023 року в сумі 22 785,14 гривень; інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 681,25 гривень; три відсотки річних за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 21 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 191,03 гривень, всього на загальну суму 23 657,42 гривень; з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 22 грудня 2015 року по 31 липня 2023 року в сумі 40 411,37 гривень; інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 1 046,64 гривень; три відсотки річних за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 21 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 293,54 гривень, всього на загальну суму 41 751,55 гривень; з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 22 грудня 2015 року по 31 липня 2023 року в сумі 25 451,67 гривень; інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з жовтня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 1 046,64 гривень; три відсотки річних за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 21 вересня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 293,54 гривень, всього на загальну суму 26 791,85 гривень. За змістом частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжного доручення № 953 від 15 серпня 2023 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684 гривні (том 1 а. с. 2). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (том 1 а. с. 1). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684 гривні, то з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684 гривні, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: 4 163,08 гривень (сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ) х 100 : 100 526,97 (ціна позову) = 4,14 % (відсоток розміру задоволеного позову з відповідача [PERSON] ); 2 684 х 4,14 % :100 = 111,12 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ); 4 163,07 гривень (сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ) х 100 : 100 526,97 (ціна позову) = 4,14 % (відсоток розміру задоволеного позову з відповідача [PERSON] ); 2 684 х 4,14 % :100 = 111,12 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ); 23 657,42 гривень (сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ) х 100 : 100 526,97 (ціна позову) = 23,54 % (відсоток розміру задоволеного позову з відповідача [PERSON] ); 2 684 х 23,54 % :100 = 631,81 гривня (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ); 41 751,55 гривня (сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ) х 100 : 100 526,97 (ціна позову) = 41,53 % (відсоток розміру задоволеного позову з відповідача [PERSON] ); 2 684 х 41,53 % :100 = 1 114,67 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ); 26 791,85 гривня (сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ) х 100 : 100 526,97 (ціна позову) = 26,65 % (відсоток розміру задоволеного позову з відповідача [PERSON] ); 2 684 х 26,65 % :100 = 715,28 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] ). На підставі викладеного,

Outcome: approved