Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

04 липня 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Заявлені вимоги мотивують тим, що 31 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 6494911893 з метою погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором, внесення страхових платежів та надання додаткових послуг у загальному розмірі 18 465 грн. 00 коп. зі строком користування протягом 12 місяців, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит шляхом щомісячного повернення його чергової частини відповідно до узгодженого сторонами договору графіку, остаточно повернувши кредитні кошти не пізніше 27 серпня 2021 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 116,94 % річних. Цей договір, паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» розміщені на сайті ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» www.kreditmarket.ua, з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднався підписавши договір, складають єдиний кредитний договір. На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «Таскомбанк», первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. 02.12.2022 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/7-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язалось передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Такскомбанк» зобов`язалось відступити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу №НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року реєстру прав вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25497 грн. 52 коп., з яких: 12784 грн. 97 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 0,97 грн. - заборгованість по відсоткам; 12711 грн. 58 коп. - заборгованість по щомісячним процентам; 0 грн. - пеня. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 02.12.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 6494911893 від 31.08.2020 року в сумі 25497 грн. 52 коп., з яких: 12784 грн. 97 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 0,97 грн. - заборгованість по відсоткам; 12711 грн. 58 коп. - заборгованість по щомісячним процентам. На підставі зазначеного просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 25497,52 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 24 січня 2024 року позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнята до провадження та з призначенням повторного судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13 жовтня 2023 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, крім посилання на саме Кредитний договір, посилається на Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», розміщеними на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» - www.kreditmarket.ua, як на від`ємну частину спірного договору. В той же час, позивачем не надано доказів ознайомлення або отримання позичальником - відповідачем зазначених Умов, щоб в сукупності із Кредитним договором, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання кредитних послуг. Зазначені Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника, не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови і саме в такій редакції існували на момент підписання Кредитного договору від 31.08.2020 року, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи цей Кредитний договір. У даному випадку позивачем взагалі не додано до позовної заяви зазначені Умови, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 31.08.2020 року, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Згідно Кредитного договору № 6494911893 від 31.08.2020 року на рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в розмірі 15000,00 грн., але відповідач стверджує, що ним вказані кошти в сумі 15000 грн. були отримані готівкою безпосередньо від первісного кредитора. Будь-яких інших коштів він не отримував, тоді як згідно Розрахунку заборгованості сума кредиту складає 18465,00 грн., але будь яких доказів отримання відповідачем кредиту саме в цьому розмірі позивачем не надано. Згідно розрахунку заборгованості, складеному Акціонерним товариством «Таскомбанк» (новий кредитор) долученому позивачем до позовної заяви, заборгованість відповідача в розмірі 25497,52 грн. складається з: заборгованості по тілу кредиту - 12784,97 грн., заборгованості за відсотками -0,97 грн. та заборгованості за комісією - 12711,58 грн. При цьому кредитний договір не містить будь-яких положень про право первісного кредитора на отримання та обов`язок відповідача на сплату комісії. Також згідно доданого розрахунку заборгованості відповідачем на погашення кредиту було сплачено 10 627,60 грн. (5680,03 грн. (за тілом кредиту) +0,80 грн. (за %) +4946,77 грн. (за комісією). Отже, з урахуванням отримання відповідачем кредиту в розмірі 15000,00 грн. та відсутності обов`язку щодо сплати комісії, заборгованість відповідача за вказаним Кредитним договором складає 4373,20 грн. (за тілом кредиту) та 0,97 грн. (за %), а всього - 4374,17 грн.. Позивачем до позовної заяви додано Акт-прийому передачі Реєстру прав вимоги та Витяг з Реєстру прав вимог, який не містить підпису сторін, але не додано доказів здійснення оплати фактором згідно п.1.3 цього Договору. Вказане свідчить про відсутність доказів щодо набуття позивачем права вимоги про стягнення заборгованості з відповідача. Просить суд у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю. 24 жовтня 2023 року до суду від представника позивача Ткаченко М.М. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначила, що детально ознайомившись з відзивом представника відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 31 серпня 2020 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» Кредитний договір № 6494911893. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору Кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту - кредит, сума кредиту, грн. - 18465 грн., строк на який надається кредит - 12 місяців. Тобто, на підставі Кредитного договору [PERSON] було надано кредит (грошові кошти) в розмірі 18465,00 грн. включаючи витрати на страховий платіж в загальному розмірі 2760 грн., які були перераховані на рахунки Страхувальника в день підписання Кредитного договору та одноразового платежу у розмірі 1,5 % від загальної суми кредиту (705 грн.). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач не одноразово здійснював часткові оплати в рахунок простроченої заборгованості. Отже, всі платежі, які були внесені на погашення заборгованості за кредитним договором було враховано попереднім кредитором при формуванні розрахунку заборгованості, відповідно до якої проглядається наявна заборгованість станом на день відступлення. Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому прийняв надані Кредитором кредитні кошти. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовувало жодних штрафних санкцій до відповідача, що проглядається в розрахунку заборгованості. Всі нараховані відсотки нараховувалися виключно первісними кредиторами, що й підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи та містить інформацію по кожній окремій частині заборгованості (основний борг, проценти, комісії). Крім того, зазначили, що підтвердження відступлення права грошової вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» по Кредитним договорам № 6494911893 від 31 серпня 2020 року позивачем до позовної заяви додавалася копія витягу з Договору відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеним між ТОВ «ФК «центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк». 02.12.2022 року між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/7-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умов, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022 року Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 25497,52 грн. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 30 жовтня 2023 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Кредитний договір № 6494911893 від 31.08.2020 року не містить підпису Позичальника - відповідача [PERSON] . Позивачем не надано жодного доказу отримання відповідачем чи перерахування сум 600,00 грн. та 2160,00 грн. зазначеним організаціям, що узгоджується з висновками Верховного Суду в тій же Постанові Верховного Суду від 30.06.2020 року у Справі № 552/1471/19, на яку послався позивач. Що стосується включення в суму кредиту 705,00 грн., то згідно п. 5 Паспорту кредиту, на який посилається позивач, вказана сума є місячними процентами за користування кредитом і не може бути складовою отриманого кредиту. Також, паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця і ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Таким чином, вважає, що аргументи, викладені позивачем у відповіді на відзив, не заслуговують на увагу, так як є необґрунтованими та безпідставними, а отже вважає, що вказаний позов задоволення не підлягає. Просить у задоволення позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився. В відповіді на відзив було зазначено про розгляд справи у відсутність представника позивача, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але до суду від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність в зв`язку з зайнятістю в іншому процесі. Крім того, надав в письмовій формі дебати в яких зазначив, що позивачем взагалі не додано до позовної заяви Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та не надано доказів ознайомлення або отримання відповідачем зазначених Умов, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 31.08.2020 року, і тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, проценти за користування кредитними коштами, а також відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що відповідає правовим позиціям викладеним в Постановах ВСУ від 11.03.2015 року (справа № 6-16цс 15), від 10.06.2015 року (справа № 6-698цс15), від 04.11.2015 року (справа № 6-1926цс15), від 14.12.2016 року (справа № 6-2462цс16), від 22.03.2017 року (справа № 6-2320 цс16), від 11.10.2017 року (справа № 6-1374цс17) та узгоджується з правовими позиціями Великої палати Верховного Суду, висловленою у Постанові від 03 липня 2019 року у Справі № 342/180/17, та Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного суду, висловленою у Постанові від 23 травня 2022 року у Справі № 393/126/20. Зважаючи на те, що за даним Кредитним договором, згідно доданого розрахунку заборгованості відповідачем на погашення кредиту було сплачено 10627,60 грн. (5680,03 грн. (за тілом кредиту) +0,80 грн. (за %) +4946,77 грн. (за комісією)), а також враховуючи отримання відповідачем кредиту в розмірі 15000,00 грн. та відсутністю обов`язку щодо сплати комісії, задоволенню може підлягати вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4372,40 грн., з розрахунку: 15000,00 грн. - 10627,60 грн. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6494911893, за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 18465,00 грн. строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 3,99 % на місяць та реальною річною процентною ставкою 116,94 % (а.с. 5-7). Підписавши вказаний кредитний договір [PERSON] доручив кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту наступні суми грошових коштів: - 15000, 00 грн. отримувач «Аваль - Експрес» код ЄДРПОУ 14305909 на рахунок [NUMBER] у АТ «Райффайзен Банк Аваль», призначення переказ до запитання - на користь [PERSON] , паспорт [NUMBER] надання кредиту зг. КД № 6494911893 від 31/08/2020; - 600,00 грн. отримувач ТОВ «Смарт-Фінанс» код ЄДРПОУ 37208475, як оплату страхового платежу за договором страхування № 313304362/20FM від 29/08/2020 року; - 2160,00 грн. отримувач ТДВ «СК «Арсенал Лайф» код ЄДРПОУ 39180855, як оплату страхового платежу за договором страхування № 6494911893-AL від 31/08/2020 року. Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за вказаним вище договором № 6494911893 від 31.08.2020 року станом на 05.12.2022 року становить 25497 грн. 52 коп., з яких 12784,97 грн. заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 0 грн. 97 коп. сума заборгованості по відсоткам (в т.ч. прострочені), 12711 грн. 58 коп. заборгованість по комісії (в т.ч. прострочені) (а.с. 11-12). На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-102016 від 07 жовтня 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Акціонерне товариство «Таскомбанк», до останнього перейшло право грошової вимоги до позичальника [PERSON] (а.с 13-14). 02 грудня 2022 року АТ «Таскомбанк» уклало договір факторингу № НІ/11/7/-Ф з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» внаслідок чого позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрі боржників (а.с. 15-18). З витягу з Реєстру прав вимоги до вказаного вище договору факторингу вбачається, що до реєстру боржників включено заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 6494911893 від 31 серпня 2020 року в сумі 25497 грн. 52 грн. (а.с. 19). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Виходячи з мети законодавчого захисту прав споживача як більш вразливої та незахищеної сторони у договорі (в якому одна сторона є фахівець, а інша - ні), закон має на меті захистити право споживача бути обізнаним з умовами договору, що укладається, на зрозумілій для нього мові, коротко і прозоро, без прихованих невигідних для нього наслідків та умов, з метою уникнення ситуації, коли для належного розуміння договору та його умов споживач мав би детально аналізувати об`ємний матеріал, і з метою уникнення викривлення дійсного волевиявлення позичальника-споживача. Дані вимоги закону не мали на меті надати споживачу формальні підстави для подальшого визнання укладеного договору недійсним. Споживач (позичальник) не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування позичальником умов договору (тобто умов, на яких йому кредитор видасть кредитні кошти, і які наслідки він матиме для себе) до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки. Згідно ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», в разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Згідно п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium - принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Кредитний договір № 6494911893 від 31.08.2020 року не містить будь-яких положень про право Первісного кредитора на отримання та обов`язок відповідача [PERSON] на сплату комісії. За такого, нарахування банком комісії є неправомірними, а відтак банк не має права й вимагати її сплати від відповідача. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку за кредитним договором № 6494911893 від 31.08.2020 року в рахунок погашення комісії [PERSON] було сплачено 4946,77 грн, також було сплачено 5680,03 грн. заборгованість за тілом кредиту та 0,80 грн. процентів. Умовами договору не встановлено черговість погашення кредитної заборгованості, а відтак за положеннями статті 534 ЦК України у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання, у другу чергу сплачуються проценти і неустойка, у третю чергу сплачуються основна сума боргу. За положеннями статі 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Таким чином, сплачена сума комісії підлягає зарахуванню в першу чергу на погашення процентів, а потім на тіло кредиту, отже заборгованість за кредитним договором № 6494911893 від 31.08.2020 року, яка підлягає стягненню з відповідача становить 7 838,37 грн. (12784,97 (заборгованість по тілу кредита) - 4946,60 грн. (комісія сплачена)), яка складається із заборгованості тілом кредиту. За встановлених обставин з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № 6494911893 від 31.08.2020 у розмірі 7838 (сім тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 37 (тридцять сім) копійок, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 7838 (сім тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 37 (тридцять сім) копійок.. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи що позов задоволено частково, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) у розмірі 825 (вісімсот двадцять п`ять ) гривень 11 (одинадцять) копійок (7838,37 грн. (сума, задоволена судом) х 2684,00 грн. (сума судового збору за позовну заяву) : 25497,52 грн. (загальна сума позову). На підставі викладеного і

Outcome: partial