Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказала, що 06 вересня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні. Батьком дітей є відповідач. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третьої частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів ддя кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 20 березня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття, судові витрати стягнути з відповідача. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 27.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання у справі з повідомленням сторін. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, вх.№2423 від 17.04.2024, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, вх.№2425 від 17.04.2024, в якій просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії копії паспорта громадянина України, серія [NUMBER] , виданного на ім`я [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.2). Із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 06.09.2015 виконкомом Великісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [PERSON] 06.09.2015 зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.3). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 17.09.2021 Ямпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), встановлено, що [INFO] в м.Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області народилася [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 16.03.2017 виконавчим комітетом Великокісницької сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [INFO] в с.Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Із повідомлення Цекинівського старостинського округу Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, №13-11.18/33 від 25.03.2024, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянином України та зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.9). Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п.17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.ч.1,\~2\~ст.181\~СК України\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно ч.3 ст.181 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Дослідивши усі докази, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей такими, що підлягають до задоволення. При визначенні\~розміру аліментів,\~суд виходить\~із того,\~що відповідно\~до ч.2\~ст.182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, а також враховуючи матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є двоє неповнолітніх дітей та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про його непрацездатність, стан здоров`я та наявність доходів, суд вважає розмір аліментів 1/3 (одна третя) зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, таким, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дітей, придбання необхідних товарів для дітей цього віку. Тому позовні вимоги позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 20.03.2024 за вхід.№1629, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з 20.03.2024. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а тому суд, в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України, має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved