Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.02.2022 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 18.02.2022-100000335. Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у розмірі 9000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 18.02.2022, строком на 33 дні. Сторони домовилися про порядок сплати процентів за договором та їх розмір. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 10\~980, 00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9 000, 00 грн. та по відсоткам в розмірі 1 980, 00 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 980 грн (а.с. 1 4). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 26). В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 3 зі звороту). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи доведено, що [PERSON] звернувся до ТОВ «Споживчий центр» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим підписав заявку на укладення кредитного договору з ТОВ «Споживчий центр», яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), чим уклав електронний кредитний договір № 18.02.2022-100000335 від 18.02.2022, згідно якого сторони встановили суму кредиту в розмірі 9\~000 грн, строком на 33 дні з дати його підписання, дата видачі кредиту 18.02.2022, дата повернення кредиту 22.03.2022, встановили розмір процентної ставки за договором, а саме за ставкою «Економ» в розмірі 2 % за 1 день користування кредитом протягом первинного періоду та періоду «Економ» та за ставкою «Стандарт» в розмірі 3 % за один день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором та електронним підписом мишою (а.с. 12 13). Також відповідачем одноразовим ідентифікатором було підписано паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором, а також пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), яка також була підписана одноразовим ідентифікатором та електронним підписом мишею (а.с. 6 11). Для підтвердження надання відповідачу кредитних коштів позивачем долучено копію квитанції від 18.02.2022 про виплату за договором № 18.02.2022-100000335 9\~000 грн (а.с. 14). На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитні кошти на свій електронний платіжний засіб. Згідно наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 18.02.2022-100000335 від 18.02.2022, розмір заборгованості [PERSON] за даним кредитним договором складає 10 980 грн, з яких 9\~000 грн основного боргу та 1\~980 грн процентів (за період з 18.02.2022 по 22.03.2022) (а.с. 14 зі звороту). Згідно статей 526, 530, 536, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч. 1\~ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1\~ст. 634 ЦК України). Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач підписав заявку на укладення кредитного договору, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором, а також пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) шляхом застосування одноразового електронного ідентифікатора та відтворення власноручного підпису електронним шляхом, що відповідає вимогам закону. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором. Проте відповідач не виконав свої зобов`язання по даному договору, а саме згідно розрахунку заборгованості за договором відповідач заборгував позивачу 10 980 грн. Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів нарахування вказаної суми заборгованості за кредитним договором, які відповідачем не спростовано. Таким чином, оскільки відповідач не виконав умови укладеного договору про надання кредитних коштів, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, не сплачуючи свою заборгованість за кредитним договором, факт чого відповідач не спростував, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~422, 40 грн (а.с. 5). Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5\~ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved