Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін у справі. Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Москаленко М.С., скориставшись засобами поштового зв`язку, скерував до Сколівського районного суду Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 27.02.2024 року за вх. № 1526, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на свою користь з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 42 976 грн. 47 коп., а саме за кредитним договором № Р29.13059.004598069 від 29.11.2018 року в розмірі 24 256 грн. 48 коп. та за кредитним договором № 8304409282 від 19.12.2019 року в розмірі 18 719 грн. 99 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення до суду вищевказаної позовної заяви із однією вимогою майнового характеру, у розмірі 2 684 грн., позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» при ухваленні рішення просить покласти на відповідача [PERSON] .. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.11.2018 року відповідач [PERSON] уклав із АТ «Ідея Банк» кредитний договір № P29.13059.004598069. У свою чергу, 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № P29.13059.004598069 від 29.11.2018 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] перейшло до вказаного позивача. Згідно з пунтком 2.1. цього договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступає позивачеві ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає права вимоги та в їх оплату зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Реєстру боржників № 3 до договору факторингу, позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № Р29.13059.004598069 від 29.11.2018 року, в сумі 24 256 грн. 48 коп., з яких: 7 009 грн. 50 коп. - заборгованість за основним боргом; 17 246 грн. 98 коп. - заборгованість за відсотками. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. Позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно з пунтком 5.1. договору факторингу, права вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання зазначеним позивачем зобов?язань передбачених пунктом 4.1. цього договору. Крім названого, 19.12.2019 року відповідач [PERSON] подав до ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та заяву № 8304409282 від 19.12.2019 року на отримання кредиту, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» становлять кредитний договір між ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та відповідачем [PERSON] , як позичальником, а також те, що він отримав примірник кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з вебсайту кредитодавця: www.kreditmarket.ua, умови отримання кредитів від ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ». 13.05.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20210513, за умовами якого, ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» передає (відступає) позивачеві ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» і боржниками. Згідно з пунтком 1.2. цього договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості, позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов?язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами між позичальником та ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» - Додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги № 20210513 від 13.05.2021 року, позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 18 719 грн. 99 коп., з яких: 14 184 грн. 18 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 01 грн. 10 коп. - сума заборгованості за річними відсотками; 4 534 грн. 01 коп. - сума заборгованості за щомісячними відсотками, через що позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить на підставі статей 509, 526, 530, 610, 612, 629, 1048,1049, 1054 ЦК України свій позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзив на позовну заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до нього про стягнення заборгованості за кредитними договорами, - не подав, хоча в силу положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі від 14.03.2024 року йому вручена під розписку - 23.03.2024 року. Відповідно, свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її відповідними доказами, відповідач [PERSON] не навів. Інших передбачених ЦПК України заяв по суті справи від сторін цієї справи не надходило. Заяви та клопотання учасників справи. Будь-яких заяв чи клопотань від сторін цієї справи, котрі б залишалися не вирішеними у визначеному чинним ЦПК України порядку, у тому числі й клопотання про розгляд цієї справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 14.03.2024 рокувищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд цивільної справи визначено провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та інших учасників справи, без проведення судового засідання протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття у ній провадження. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно з ч. 2, 3 та 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, а також причетність до порушення таких його прав відповідача [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що 29.11.2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № P29.13059.004598069. За змістом пунктів 1.1., 1.2., 1.3, 1.4. цього договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 12 432 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник - відповідач [PERSON] зобов?язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 12 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника - відповідача [PERSON] .. За користування кредитом позичальник - відповідач [PERSON] сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 6 % (Маржу Банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9.5 %, що разом з маржею банку складає, змінювану процентну ставку в розмірі 15.5 %. (копія міститься у справі, а. с. 11-13). 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № P29.13059.004598069 від 29.11.2018 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] , перейшло до позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (копія міститься у справі, а. с. 25-26). Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 3 та до розрахунку заборгованості за кредитним договором, кредитний договір № P29.13059.004598069 від 29.11.2018 року, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 31.01.2024 року складає 24 256 грн. 48 коп., з яких: 7 009 грн.50 коп. - заборгованість за основним боргом; 17 246 грн. 98 коп. - заборгованість за відсотками (міститься у справі, а. с. 24, 27). Судом також встановлено, що 19.12.2019 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 8304409282. За змістом пунктів 1.2, 1.3. цього договору, ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» надає кредит позичальнику - відповідачеві [PERSON] в сумі 14 606 грн. 40 коп., строк на який надається кредит - 36 місяців. Позичальник - відповідач [PERSON] зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту № 4409282, який є невід`ємною частиною цього договору. 13.05.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги № 20210513, за умовами якого, ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» передає (відступає) позивачеві ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» за плату, а позивач ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» і боржниками (копія міститься у справі, а. с. 38-39). Відповідно до Витягу з реєстру боржників за кредитними договорами між позичальником та ТзОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» з додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги № 20210513 від 13.05.2021 року, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 13.05.2021 року становить 18 719 грн. 99 коп., з яких: 14 184 грн. 88 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 01 грн. 10 коп. - сума заборгованості за річними відсотками; 4 534 грн. 01 коп. - сума заборгованості за щомісячними відсотками (міститься у справі, а. с. 40). Відтак позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», з урахування передачі права вимоги за укладеним договором факторингу АТ «Ідея Банк», та договором відступлення права вимоги з ТзОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», виконав свої зобов`язання, надавши відповідачеві [PERSON] кошти за кредитними договорами у встановленому в договорах розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак останній в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань у наведеній частині, у зв`язку з чим допустив спірні заборгованості. При цьому, розмір спірної заборгованості за вищевказаними кредитними договорами відповідачем [PERSON] не спростовано, своїх розрахунків не наведено та суду не було подано. Релевантні норми і джерела права, застосовані судом при ухваленні рішення. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо порушення грошового зобов`язання й застосування відповідних наслідків цього, у тому числі й за кредитними договорами, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), Законом України «Про електронну комерцію», іншими актами цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (ч. 3 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Узагальнена оцінка доводів та аргументів за результатами розгляду цієї справи. Вочевидь, що між сторонами (з урахуванням правонаступництва позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу та договору відступлення права вимоги) було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору № № P29.13059.004598069 від 29.11.2018 року та кредитного договору № 20210513 від 13.05.2021, всі два правочини, в силу відсутності доказів на підтвердження їх нікчемності чи визнання їх недійсним у встановленому порядку, створюють презумпцію їх правомірності, у зв`язку з чим вказані кредитні договори є обов`язковими для виконання їх сторонами, а зобов`язання за ними, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та їх умов, натомість відповідач [PERSON] не виконав зобов`язань за вказаними кредитними договорами, допущену заборгованість за кожним з таких договорів ним у встановленому порядку не погашено. З огляду на вказане, суд дійшов висновку що позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами підлягають до задоволення у повному обсязі. Відтак, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає до стягнення заборгованість в загальній сумі 42 976 грн. 47 коп.. При цьому судом також було враховано, що розмір спірної заборгованості за вказаними кредитними договорами відповідачем [PERSON] не спростовано, своїх розрахунків не було наведено та суду не було подано. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 3 028 грн. і підтверджуються платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 58712 від 09.02.2024 року, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення на користь зазначеного позивача з відповідача [PERSON] , оскільки позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі. Доказів понесення сторонами інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved