Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

27.02.2024 до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунування позовних вимог покликається на те, що 01.09.2018 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що зареєстрований Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області та зроблено відповідний актовий запис № 63. Від шлюбу у них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом остатніх років шлюбні відносини між ними суттєво погіршились. Спільне життя з відповідачем не складається через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На побутовому рівні в них виникають непорозуміння в сімейних відносинах. Відносини, які склалися між нами не складають поняття сім`ї, відповідач не бажає спільно проживати із позивачем, пов`язувати спільний побут, мати взаємні права та обов`язки. Значний проміжок часу [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між позивачем та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Просить позов задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2024 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П. 28.02.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь №467124 від 28.02.2024 щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 28.02.2024 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному порядку з викликом сторін. Ухвалою судді від 22.03.2024 судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою відповідача. 08.04.2024 в судове засідання учасники провадження не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 19.03.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, погоджується на заочний розгляд справи. Позовні вимоги підтримує в повній мірі та просить строк для примирення не надавати (а.с.13). Відповідач [PERSON] 25.03.2024 подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити, розірвати шлюб між ним та [PERSON] , оскільки вони із позивачем спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, спільно не проживають тривалий час (а.с.20). Вивчивши матеріали справи, оглянувши надані докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про розгляд справи за наявними доказами та про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2018 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 01.09.2018 у Радехівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис №63. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - « [PERSON] » та дружини - « [PERSON] » (а.с.5). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.01.2020 (а.с.6). Як вбачається із Витягу з реєстру територіальної громади №2023/004947396 від 03.07.2023, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до витягу №52 від 22.02.2024 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За зазначеною адресою також зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що сторони тривалий час спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, а їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Виходячи із положень ст. 112 Сімейного кодексу України, враховуючи дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася, спільного подружнього життя не ведуть, спільного господарства також, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд залишає судові витрати на стороні позивача, оскільки питання про розподіл судових витрат позивач не ставить.

Outcome: approved