Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» 26.12.2024 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.10.2013 між позивачем та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач вказував, що [INFO] [PERSON] помер, відповідачі є спадкоємцями його майна, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначав, що на дату смерті заборгованість [PERSON] зв`язку з порушенням за життя зобов`язань за кредитним договором від 26.10.2013 становить 66436,33 грн. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 26.10.2013 в розмірі 66436,33 грн та судові витрати. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27.12.2023 в даній справі відкрито провадження з розглядом справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Відповідачі відзив на позовну заяву не подавали. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15.03.2024 закрито підготовче провадження в справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні з розгляду справи по суті відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнавали, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що у померлого було відсутнє спадкове майно. Суд, заслухавши відповідачів [PERSON] , [PERSON] , дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 26.10.2013 (а.с. 34) між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір, згідно умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до вимог частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом частини першої\~статті 627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд виходить з того, що кредитний договір 26.10.2013 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав [PERSON] кредитні кошти. Факт користування позичальником [PERSON] кредитним коштами підтверджено дослідженою в судовому засіданні випискою по рахунку. Також судом встановлено, що [PERSON] [INFO] помер. Першою полтавською державною нотаріальною конторою 08.09.2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу № 73/2023, в матеріалах якої є претензія кредитора АТ КБ «Приватбанк», будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не подавалися. За нормами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , а відповідачі [PERSON] є сином померлого. В силу норм цивільного права відповідачі є спадкоємцями майна померлого першої черги. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, відповідачі на час відкриття спадщини мали зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] , що є також адресою зареєстрованого місця проживання померлого до його смерті. Також встановлено, що відповідачі заяв про відмову від спадщини не подавали. Разом з тим, згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Як встановлено судом, відповідачі жодне майно у спадщину після смерті [PERSON] не одержували. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] не є власником будь-якого нерухомого майна. За інформацією КП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» власником нерухомого майна в [ADDRESS] не є померлий [PERSON] , а є власником інша особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи справу на підставі доказів, долучених до справи, враховуючи, що відповідачі хоча і не відмовлялися від прийняття спадщини, але фактично після 26.08.2021 [PERSON] майна у спадщину не отримували у зв`язку з відсутністю такого, суд приходить до висновку, що відповідно до положень норм ст. 1282 ЦПК України у відповідачів відсутній обов`язок задовольняти вимоги кредитора, та приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити за їх безпідставністю. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed