Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Представником позивача - адвокатом Новіковим О.М., 25 жовтня 2023 року подано до суду дану позовну заяву, в якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду завдану внаслідок скоєння ДТП у розмірі 4876 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що 09 квітня 2023 року о 19:00 год в місті Знам`янка, по вулиці Переможців, 92, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Fiat 23 OL, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на опору лінії електропередач та паркан домоволодіння, і в порушення правил, залишив місце ДТП, до якої причетний. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пошкоджено опору лінії електропередач та паркан домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке належить [PERSON] . За скоєне ДТП [PERSON] визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області. Також судом його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ч.5 ст.122 КУпАП. Своїми протиправними діями відповідач сприничинив позивачу значну матеріальну шкоду на суму 4876 грн. 00 коп. у вигляді пошкодженого паркану та його відновлення, та моральну шкоду на суму 2000 грн., оскільки весь період вона намагалася поновити свої порушені права, її життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями та втратою спокою. Внаслідок протиправних дій відповідача, позивач понесла значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які вона могла б реалізувати не витрачаючи часу на підготовчку заяв та судових позовів, відвідування установ, органів державної влади, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав. Сума матеріальної шкоди розрахована виходячи з вартості матеріалів необхідних на відновлення паркану та вартості проведення у зв`язку з цим робіт і складається з наступного: вартість пошкодженого шиферу - 3 листа, вартістю 414 грн. 00 коп.; вартість кріплення для монтажу 66 штук, вартістю 462 грн. 00 коп.; вартість доставки шифера 1000 грн. 00 коп., вартість виконання робіт по відновленню паркана 3000 грн. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Будь-які клопотання чи докази від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (ЄУН\~389/1119/23,\~провадження №3/389/492/23),встановив наступне. Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 травня 2023 року (справа ЄУН 389/1119/23, провадження №3/389/492/23) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124,122-4 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Судом встановлено, що [PERSON] , 09 квітня 2023 року о 19 годині 00 хвилин, в м.Знам`янка по вул.Переможців на перехресті з вул.В.Чорновола, керуючи автомобілем Fiat 23 OL, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу контролювати транспортний засіб, не дотримався безпечної дистанції та здійснив з`їзд в електроопору та паркан. Крім того, [PERSON] зник з місця ДТП. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.12.1, 2.10 «а» ПДР України, вчинивши тим самим правопорушення, передбачені ст.124, 122-4 КУпАП. До суду [PERSON] не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Вина [PERSON] у вчиненні вказаних правопорушень доведена за наслідками дослідження судом матеріалів справи, а саме: протоколів про адміністративні правопорушення; рапортів; схеми місця ДТП; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; письмових пояснень [PERSON] , яка показала, що [INFO] в [ADDRESS] , вона почула гучний гуркіт в зв`язку з чим вийшла на двір та помітила, як невідоме їй авто в`їхало їй в паркан та поїхало в невідомому напрямку. Зазначеними діями їй було заподіяно матеріальну шкоду; письмовими поясненнями [PERSON] , який показав, що 09 квітня 2023 року, приблизно о 19 год 00 хв, керуючи автомобілем Fiat 230 L, державний номерний знак [NUMBER] по вул.Переможців, при здійснені повороту на вул.В.Чорновола він не вибрав безпечної швидкості та допустив наїзд на електроопору та паркан (шиферний) будинку [ADDRESS] , після чого забрав автомобіль з проїздної частини та залишив у свого товариша. Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскажувалася та набрала законної сили 27 травня 2023 року. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином суд вважає встановленим, що [PERSON] , 09 квітня 2023 року о 19 годині 00 хвилин, в м.Знам`янка по вул.Переможців на перехресті вул.В.Чорновола, керуючи транспортним засобом Fiat 230 L, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав\~безпечної швидкості\~руху щоб\~мати змогу\~контролювати транспортний\~засіб,\~не дотримався\~безпечної дистанції\~та здійснив\~з`їзд\~в електроопору\~та паркан,\~що призвело\~зокрема до\~пошкодження паркану\~домоволодіння за\~адресою:[ADDRESS] , яке належить [PERSON] . Згідно з запитом до Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, транспортний засіб Fiat 230 L, державний номерний знак [NUMBER] , на дату вчинення ДТП - 09 квітня 2023 року застрахований не був. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та даних паспорта громадянина України, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] та остання у вказаному житловому приміщенні зареєстрована. На підтвердження завдання матеріального збитку позивачем додано фотознімки пошкодженого паркану та прайслист з переліком матеріалів та їх вартості, які необхідні для проведення ремонту з відновлення частини паркану, яка була пошкоджена відповідачем внаслідок скоєння ним ДТП. Частиною першою статті 15\~Цивільного кодексу\~України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - це якщо шкода була завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого. Судом встановлено, що належний позивачу паркан, яким огороджено її домоволодіння, пошкоджений внаслідок наїзду на нього транспортного засобу під керуванням відповідача та останнього в судовому порядку визнано винним у цій дорожньо-транспортній пригоді. Відомостей про те, що автомобіль, яким керував відповідач був застрахований на момент ДТП, суду не надано. Таким чином, суд вважає обґрунтованими та доведеними заявлені [PERSON] вимоги про відшкодування [PERSON] завданої їй майнової шкоди в сумі 4876 грн 00 коп., яка полягає в пошкоджені належного їй мана паркану. Сума майнової шкоди обрахована виходячи з вартості матеріалів необхідних на відновлення пошкодженої частини паркану, їх доставки та проведення робіт по відновленню частини паркану. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 2000 грн 00 коп., суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч.1 ст.1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У пункті 3 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~4\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» зазначено, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Зважаючи на викладене, з урахуванням обставин, встановлених під час судового розгляду, суд вважає, що в результаті пошкодження [PERSON] майна [PERSON] , останній дійми відповідача заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, а відтак приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заявленої нею суми моральної шкоди в розмірі 2000 грн. На думку суду така сума, враховуючи вимоги розумності і справедливості, відповідає ступеню перенесених позивачем страждань і компенсує понесені моральні втрати. Враховує суд при цьому й практику Європейського суду з прав людини, якою визнана презумпція моральної шкоди, тобто відповідно до позиції ЄСПЛ, в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду). Так, рішенням від 27 липня 2004 року по справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлена письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». У цій справі позивачем не надано жодного доказу в частині обґрунтування відшкодування моральної шкоди. Також у відповідності до положень ч.1\~ст.141\~ЦПК України та з урахуванням ухвали суду від 27 жовтня 2023 року, якою позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved