Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] , з посиланням на те, що як видно із погосподарських книг Сніжківської сільської ради №3 за 1986 -1990 p.p. та довідок Ставищенської селищної ради, житловий будинок [ADDRESS] , 1970 року побудови, належав до майна колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року членами двору були: голова двору [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх діти: [PERSON] , [PERSON] .. [PERSON] вибув з двору 05.05.1991 р., [PERSON] вибув з двору 03.09.1992 р., [PERSON] вибула з двору 02.08.1997 р., [PERSON] вибула з двору 31.07.2001 р.. Таким чином, в будинку залишилися проживати [PERSON] та його дружина [PERSON] .. Протягом більше 30-ти років [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не зверталися за витребуванням частки з майна колгоспного двору, і пропустили згідно ст. 71 ЦК УРСР (1963р.) строк позовної давності щодо цих вимог. Рішенням виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів №163 від 22.10.91 року «Про затвердження списків власників будинків по Сніжківській сільській раді народних депутатів» власником житлового будинку [ADDRESS] , визнаний [PERSON] .. Проте, згодом номер будинку був змінений з 16 на 17. [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця були дружина [PERSON] та діти спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Дружина спадкодавця [PERSON] постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем і згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що спадщину прийняла. Діти спадкодавця в силу ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що спадщину після смерті батька не прийняли. 18.01.2024 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна та звернулась до Ставищенської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та повідомила, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, право власності не зареєстроване. 18.01.2024 року Ставищенська державна нотаріальна контора винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документа. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] на частину та право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на частину, а всього в цілому на житловий будинок [ADDRESS] . В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просили розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Ставищенської селищної радив підготовче судове засідання не прибув, до суду селищна рада подала заяву про визнання позовних вимог та розгляду справи у відсутність її представника. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не прибули, до суду подали заяви, про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву відповідача про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Із копій погосподарських книг Сніжківської сільської ради № 3 за 1986 - 1990 р. р. особовий рахунок № [NUMBER] та № [NUMBER] за 1991 -1995 р.р. особовий рахунок № [NUMBER] та довідок Ставищенської селищної ради №205 від 15.12.2022р. та №38 від 12.04.2024р., вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] , 1970 року побудови, належав до майна колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року членами двору були: голова двору [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7-9, 10-12, 13, 16). [PERSON] вибув з двору 05.05.1991 р., [PERSON] вибув з двору 03.09.1992 р., [PERSON] вибула з двору 02.08.1997 р., [PERSON] вибула з двору 31.07.2001 р., що підтверджується довідкою Ставищенської селищної ради №37 від 12.04.2024 р. (а.с. 14). Рішенням виконавчого комітету Ставищенської районної ради народних депутатів №163 від 22.10.91 року «Про затвердження списків власників будинків по Сніжківській сільській Раді народних депутатів» власником житлового будинку [ADDRESS] , визнаний [PERSON] , що підтверджується відповідним архівним витягом (а. с. 15). Номер будинку був змінений з 16 на 17, що підтверджується довідкою Ставищенської селищної ради №38 від 12.04.2024 року (а.с. 16). Із матеріалів спадкової справи (а. с. 41- 62) встановлено, що о [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця були дружина - [PERSON] та діти спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Дружина спадкодавця [PERSON] постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем і згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що спадщину прийняла. Діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в силу ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що спадщину після смерті батька не прийняли. 18.01.2024 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна та крім того звернулась до Ставищенської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з житлового будинку розташованого в [ADDRESS] та повідомила, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, право власності не зареєстроване. 18.01.2024 року Ставищенська державна нотаріальна контора винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документа. Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 23.01.2023 року КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» за адресою: [ADDRESS] розташовані: житловий будинок літер «А» загальною площею 74,1 м2, житловою площею 35,4 м2 з прибудовою літер «а», ганком літер «а1»; сарай літер «Б»; сарай-прибудова літер «б»; гараж літер «В»; літня кухня літер «Г»; погріб з шийкою літер «Д»; сарай тимчасовий літер «Е»; огорожа №1; ворота №2; хвіртка №3 (а.с. 22-24). Ринкова вартість будинку становить 185600 гривень, що підтверджується висновком про ринкову вартість (а.с. 25). Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як видно з частини 2 статті 123 ЦК УРСР (1963) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Правовідносини щодо спадкування після смерті [INFO] [PERSON] регулюються нормами ЦК України станом на 01.01.2004 року. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як встановлено статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування мають той з подружжя, який пережив спадкодавця, діти та батьки спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України (01.01.2004 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] за життя набув права власності на 1/2 частину житлового будинку як на частку в майні колгоспного двору і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останнього та беручи до уваги, що відповідачем позов визнається, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі позивач просить покласти на неї.

Outcome: approved