Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

У лютому 2024 року позивач ТОВ «Бізнес Позика» через представника [PERSON] звернулося до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказало, що 12 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі за текстом ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір №308392-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 25 000 гривень шляхом перерахування на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , яка нею була вказана при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів. Також, 21 травня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору №308392-КС-001 про надання кредиту від 12 травня 2021 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 12\~000 гривень. [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 09 січня 2024 року утворилася заборгованість за договором №308392-КС-001 в розмірі 74\~572 гривні 65 копійок, з яких 37\~000 гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 32\~022 гривні 65 копійок суми прострочених платежів по процентах, 5550 гривень - сума прострочених платежів за комісією. Ураховуючи те, що відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитними договорами та судовий збір. 06 березня 2024 року представник відповідача - адвокат Жупинський М.А. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами в сумі 32\~022 гривні 65 копійок та стягнення комісії в розмірі 5550 гривень. Заперечуючи проти позову вказав, що відповідач не отримувала від ТОВ «Бізнес Позика» оригіналу кредитного договору, не була ознайомлена з його змістом, отже між позивачем та відповідачем не було погоджено істотні умови договору, серед іншого і щодо розміру процентної ставки за користування кредитом. Про вказане свідчить відсутність підпису відповідача у виді одноразового ідентифікатора на кредитному договорі та додаткових угодах. Наданий до договору паспорт споживчого кредиту не є документом, яким сторони можуть обумовлювати умови кредитного договору щодо розміру процентної ставки, порядку та умов повернення кредиту та інших істотних умов договору, а також не є доказом у справі. Розрахунок заборгованості не може підтверджувати наявність заборгованості, оскільки створений позивачем і в своїх інтересах. Щодо стягнення комісії з відповідача, позивач вказав, що пункти кредитного договору про сплату комісії є нікчемними. У зв`язку з викладеним вважає, що вимоги про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та комісією не підлягають задоволенню. Просив також стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 4000 гривень (арк.спр.107-122). 07 березня 2024 року позивач через представника [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, у якому виклав свої пояснення,\~міркування і\~аргументи щодо\~наведених відповідачем\~у відзиві\~заперечень,\~зокрема щодо\~укладення кредитного\~договору та\~додаткової угоди\~між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] , погодження істотних умов договору, додаткової угоди та їх підписання, перерахування позивачем грошових коштів за кредитним договором та додатковою угодою на вказану відповідачем банківську карту та щодо проведеного розрахунку заборгованості. Окрім того, додав докази направлення на електронну адресу відповідача кредитного договору, Правил та додаткової угоди до кредитного договору(арк.спр.124-160). Позивач ТОВ «Бізнес Позика» не забезпечив явку в судове засідання представника, в позовній заяві та у відповіді на відзив просив розглядати справу за його відсутності (арк.спр.10, 138). Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Жупинський М.А. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлена (арк.спр.97, 183). Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 14 лютого 2024 року справа знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247, частиною третьою статті 211 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Суд установив, що 12 травня 2021 року на підставі пропозиції укласти договір про надання кредиту (оферти) (арк.спр.34-35) та прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту (арк.спр.36-37) між ТОВ\~«Бізнес Позика»\~та [PERSON] \~укладено Договір\~№308392-КС-001\~про надання\~кредиту шляхом\~обміну електронними\~повідомленнями,\~підписаний у\~порядку,\~визначеному статтею\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» (арк.спр.32-33).\~Укладення договору\~підтверджується візуальною\~формою послідовності\~дій щодо\~укладення електронного\~Договору про\~надання кредиту\~№308392-КС-001\~від 12\~травня 2021\~року (арк.спр.48-50). Відповідно до умов вказаного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 25\~000 гривень 00 копійок на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Пунктом 1 договору встановлено строк, на який надається кредит - 16 тижнів, процентна ставка за кредитом в день 0,78622000, фіксована, комісія за надання кредиту 3750 гривень, термін дії договору до 01 вересня 2021 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 44 240 гривень, орієнтована реальна річна процентна ставка 3532,90 процентів. Згідно з пунктом 2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з Графіком платежів. Сторони в\~пункті 3\~Договору погодили\~Графік платежів,\~відповідно до\~якого визначено\~розмір та\~дату внесення\~позичальником платежів.\~Згідно із\~пунктом 6\~договору позичальник\~підтверджує,\~що він\~ознайомлений з\~договором про\~надання кредиту\~та правилами,\~текст яких\~розміщено на\~сайті кредитодавця,\~повністю розуміє\~всі умови,\~їх зміст,\~суть,\~об`єм\~зобов`язань\~та погоджується\~неухильно дотримуватись\~їх(арк.спр.32-33). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту (арк.спр.29-31). 07 лютого 2021 року заповнена Анкета клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com/), що містить інформацію про позичальника - [PERSON] , суму бажаного кредиту - 25\~000 гривень, дату отримання кредиту 12 травня 2021 року, номер банківського рахунку [NUMBER] (арк.спр.51). Окрім того, 21 травня 2021 року на підставі пропозиції укласти додаткову угоду до Договору №308392-КС-001 від 12\~травня 2021\~року про надання кредиту (оферти) (арк.спр.44-45) та прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти додаткову угоду до Договору №308392-КС-001 від 12 травня 2021 року про надання кредиту (арк.спр.46-47) між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору №308392-КС-001 про надання кредиту від 12 травня 2021 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (арк.спр.42-43). Згідно з пунктом 1 Додаткової угоди, сторони підтвердили, що станом на 21 травня 2021 року сума неповернутого позичальником кредиту відповідно до Договору №308392-КС-001\~від 12\~травня 2021\~року становить\~25\~000\~гривень 00\~копійок,\~сума нарахованих\~та несплачених\~процентів становить\~1965\~гривень 60\~копійок,\~сума нарахованої\~та несплаченої\~комісії \~3750\~гривень 00\~копійок. Відповідно до п.2.1 Додаткової угоди №1 кредитодавець на умовах викладених в Договорі, додатково надає, а позичальник додатково отримує та зобов`язується повернути, додатковий кредит в сумі 12\~000 гривень 00 копійок. Відповідно до п.2.2 Додаткової угоди №1 після надання Додаткового кредиту загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту та Додаткового кредиту складатиме 37\~000 гривень 00 копійок. Згідно з пунктом 4 Додаткової угоди №1 після укладення цієї Додаткової угоди та надання Додаткового кредиту: загальний розмір наданого кредиту становить 37\~000 гривень 00 копійок (пункти1 та 2.1 цієї Додаткової угоди); орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 64\~377 гривень 99 копійок. Комісія пов`язана з наданням Додаткового кредиту (далі - Комісія): 1800 гривень 00 копійок (пункт 5 Додаткової угоди). Сторони в пункті 6 Додаткової угоди з дати її укладення погодили Графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту(арк.спр.38-41). Таким чином, стороною позивача доведено укладення кредитного договору та Додаткової угоди до кредитного договору між сторонами. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою про рух коштів по банківській карті № [NUMBER] , відкритій на ім`я [PERSON] , наданою суду на виконання ухвали про витребування доказів (арк.спр.161-175), окрім того: за кредитним договором №308392-КС-001 від 12 травня 2021 року - платіжним дорученням №27825 від 12 травня 2021 року (арк.спр.52), за Додатковою угодою - квитанцією №409849655 від 21 травня 2021 року (арк.спр.53). Також з виписки вбачається використання наданих [PERSON] кредитних коштів (арк.спр.161-175). Згідно з розрахунком заборгованості за Договором №308392-КС-001 про надання кредиту від 12 травня 2021 року, заборгованість [PERSON] перед позивачем становить: 74\~572 гривень 65 копійок, яка складається з: -суми прострочених платежів по тілу кредиту 37\~000 гривень 00 копійок; -суми прострочених платежів по процентах 32\~022 гривень 65 копійок; -суми прострочених платежів за комісією 5550 гривень 00 копійок (арк.спр.15-28). ТОВ «Бізнес Позика» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до\~Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України (арк.спр.66-68). Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеними кредитними договорами. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зчастиною першою статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення частини першої\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У\~статті 3Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також,\~відповідно до\~частин першої\~та другої\~статті6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З аналізу постанови Верховного Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12 січня .2021 року та постанови Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07 жовтня 2020 року слід дійти висновку, що кредитодавець вправі надати доказ підписання договору, що міститься у іншому документі (частина тринадцята статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію»), навіть у разі відсутності відображення підпису в договорі. Такі дії є законними та свідчать про волевиявлення сторін на укладення договору. Зазначені правові позиції Верховного Суду ґрунтуються на презумпції свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. Укладення договору може здійснюватися різними шляхами, тож відсутність підпису в договорі не завжди є ознакою недійсності такого правочину або відсутності волевиявлення сторін. Враховуючи викладене, суд відхиляє аргументи відповідача про непогодження істотних умов договору, серед інших щодо розміру процентної ставки за користування кредитом у зв`язку з відсутністю підпису відповідача у виді одноразового ідентифікатора на кредитному договорі та Додатковій угоді. Окрім того, Додаткова угода містить вказаний ідентифікатор. З цих же підстав суд відхиляє також аргументи щодо заперечень відповідачем позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом. Так, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості, просив окрім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути й заборгованість за простроченими платежами по процентах. Матеріалами цивільної справи підтверджується, що у підписаному позичальником Договорі та Додатковій угоді визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована процентна ставка у розмірі за кожен день користування кредитом та розмір реальної річної процентної ставки. Зважаючи на зазначене, оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що слід повністю задовольнити вимогу про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом. Нарахування відсотків позивачем правомірно здійснював відповідно до умов кредитного договору, за змістом якого плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 0,78622000% за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі 16 тижнів, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, що, з огляду на неналежність виконання [PERSON] зобов`язань, був інакшим (більшим), ніж викладено у графіку платежів. Щодо вимоги позивача про стягнення за кредитним договором №308392-КС-001 заборгованості за комісією, суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 дійшла такого висновку: «10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої та п`ятої статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» з набуттям чинності Закону України\~«Про споживче\~кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України\~«Про споживче\~кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини першої статті\~1\~та частини другої статті\~8 Закону України «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі за текстом- Правила про споживчий кредит). Цією ж\~постановою\~визнано такою, що втратила чинність,\~постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог\~Закону України «Про споживче кредитування»\~та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.». Зазначений висновок відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~ суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1054 ЦК України). З умовами кредитування, у тому числі щодо сплати комісії за надання кредиту в сумі 3750 гривень 00 копійок та додатково 1800 гривень, відповідач [PERSON] була ознайомлена, що підтверджується Договором, Додатковою угодою та паспортами споживчого кредиту. Отже, вимоги про стягнення комісії слід задовольнити, а доводи відповідача про нікчемність пунктів кредитного договору та Додаткової угоди про сплату комісії відхиляються судом. Таким чином,\~відповідач свої\~зобов`язання\~за договором\~не виконала,\~оскільки не\~повернула кредитору\~кредитні кошти,\~проценти за\~користування ними,\~комісію,\~внаслідок чого\~виникла заборгованість\~за Договором\~№308392-КС-001\~про надання\~кредиту від\~12\~травня 2021\~року,\~якастановить: 74\~572 гривень 65 копійок та складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 37\~000 гривень 00 копійок, суми прострочених платежів по процентах 32\~022 гривень 65 копійок, суми прострочених платежів за комісією 5\~550 гривень 00 копійок. Відповідач жодними доказами не спростувала правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором та неналежне виконання нею умов договору щодо сплати заборгованості. Вказана заборгованість нарахована за період в межах строку кредитування. Отже, з огляду на принципи обов`язковості договору, презумпцію правомірності правочину, змагальності та диспозитивності, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором №308392-КС-001 про надання кредиту від 12 травня 2021 року в розмірі 74\~572 гривень 65 копійок. Доводи відповідача щодо неотримання від ТОВ «Бізнес Позика» оригіналу кредитного договору та Додаткової угоди суд відхиляє, оскільки такі спростовуються наданими позивачем документами (арк.спр.142,143,145). Аргументи відповідача про те, що розрахунок заборгованості не може підтверджувати наявність заборгованості, оскільки створений позивачем і в своїх інтересах, а відтак є неналежним доказом у справі відхиляються судом, оскільки на виконання ухвали суду надані АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписки за картковими рахунками позичальника у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь- яким контррозрахунком відповідача. Надані позивачем Паспорти споживчого кредиту від 12 та 21 травня 2021 року суд оцінює як спосіб виконання позивачем переддоговірного обов`язку кредитодавця щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до вказаних документів, кредитодавець надав споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору. Відтак, доводи відповідача про неналежність їх як доказу суд відхиляє. Розподіл судових витрат Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (74 572 гривні 65 копійок), відповідно до частини першої статті 141ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 гривні 40 копійок (3028 х 0,8=2 422,40). Щодо клопотання відповідача про стягнення витрат на правову допомогу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, серед яких і витрати на професійну\~правничу допомогу, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Зважаючи на задоволення позову, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача.

Outcome: approved