Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 05\~березня 2024\~року до\~Любашівського районного\~суду Одеської\~області звернувся\~ [PERSON] \~з позовом\~до Любашівської\~селищної ради\~Подільського району\~Одеської області про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в 1994 році він був прийнятий до членів [PERSON] , де розпочав свою трудову діяльність. В 1997 році за направленням КСП він поступив на навчання до Савранського профтехучилища, при цьому продовжуючи працювати в [PERSON] . З 1999 року по 2000 рік він проходив службу в Збройних Силах, після чого повернувся на роботу в КСП [PERSON] . В 2021 році він був звільнений з членів КСП шляхом переведення до СВК Боківський, в результаті реформування КСП [PERSON] , що підтверджується його трудовою книжкою та довідкою трудового архіву. В КСП [PERSON] відбулось розпаювання земель. Він на той час являвся членом КСП «Карла Маркса», працювала у вказаному КСП, однак його не включено до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) із земель КСП «Карла Маркса» Любашівського району Одеської області розміром 4.19 умовних кадастрових гектари. До цього часу йому земельну частку (пай) не виділили. Він вважає, що його право порушене, а тому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4.19 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності колишнього КСП [PERSON] за рахунок вільних земель запасу на території Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області. В судовому засіданні позивач та його представник надали аналогічні пояснення та пояснили, що всі можливі докази щодо позовних вимог вони надали. Просили задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання відзиву на позовну заяву не надав, надав заяву про слухання справи за його відсутності. Процесуальні дії у справі. 06 березня 2024 року ухвалою судді Любашівського районного суду Одеської області Вужиловського О.В. провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила спрощеного позовного провадження 29 березня 2024 року (а.с. 24). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З трудової книжки серії [NUMBER] позивача, архівної довідки КУ «Любашівський об`єднаний трудовий архів» № 436 від 18 жовтня 2023 року видно, що [PERSON] працював в КСП «Карла Маркса» Любашівського району Одеської області з 1994 року по 1996 року, з 1999 року по 2001 роки. З трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 23 березня 2001 року, позивача видно, що з 01 вересня 1994 року по 25 липня 1997 року навчався в Савранському профтехучилищі, з 31 травня 1999 року по 10 грудня 2000 року проходив службу в армії, в 2000 році звільнений з членів [PERSON] в зв`язку з реорганізацією КСП та прийнятий в СПК Боківський, де працював протягом 2001-2002 років (а.с. 10-12). З довідки Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 0.116300340-23 від 01.12.2023 року видно, що середній розмір земельної частки (паю), визначений для членів КСП «Карла Маркса» на території Боківської сільської ради Любашівського району Одеської області становить 4.19 умовних кадастрових гектари. Державний акт на право колективної власності № 5 КСП «Карла Маркса» отримало 16.01.1996 року. Сертифікат про право на земельну частку (пай) [PERSON] не видавався (а.с. 13). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП. З довідки Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 0.116300340-23 від 01.12.2023 року видно, що сертифікат про право на земельну частку (пай) [PERSON] не видавався та він не був внесений до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) (а.с. 13). [PERSON] не звертався до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на момент отримання КСП «Карла Маркса» Любашівського району Одеської області Державного акту на право колективної власності на землю [PERSON] не був включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) із земель вказаного КСП, а тому і не набув права на земельну частку (пай) із земель КСП «Карла Маркса» Любашівського району Одеської області, так як законодавство пов`язує набуття права на земельну частку (пай) саме з моментом отримання господарством Державного акту на право колективної власності на землю та включенням до списку осіб, що мають на це право. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працював в КСП «Карла Маркса» Любашівського району Одеської області в 1994 року, 1997-200 роках, з 01 вересня 1994 року по 25 липня 1997 року навчався в Савранському профтехучилищі, з 31 травня 1999 року по 10 грудня 2000 року проходив службу в армії, в 2000 році звільнений з членів [PERSON] в зв`язку з реорганізацією КСП та прийнятий в СПК Боківський, де працював протягом 2001-2002 років (а.с. 10-12). Факт перебування в трудових відносинах з КСП «Карла Маркса», не може бути безумовним доказом того, що позивач являлася членом КСП і має право на земельну частку (пай). Позивачем не надано жодного належного доказу того, що він являвся членом КСП «Карла Маркса» Любашівського району Одеської області на момент отримання КСП «Карла Маркса» Державного акту на право колективної власності на землю та затвердження списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) станом на 06 січня 1996 року і його неправомірно не включили до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю). З довідки Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 0.116300340-23 від 01.12.2023 року видно, що сертифікат про право на земельну частку (пай) [PERSON] не видавався та він не був внесений до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) (а.с. 13). Рішення № 76 від 07 грудня 2001 року Боківської сільської ради Любашівського району Одеської області про надання [PERSON] земельної ділянки площею 4 га ріллі, так як він був пропущений в списках на земельний пай по КСП [PERSON] не може бути доказом членства [PERSON] в КСП [PERSON] на момент отримання Державного акту на право колективної власності та затвердження списку осіб, що мають право на земельну частку (пай). Крім того, Боківська сільська рада є неправомочним органом щодо паювання земель колективної власності, внесення осіб в списки, що мають право на земельну частку (пай). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працював в КСП [PERSON] з 1997 року і йому не відомо коли [PERSON] приймали в члени господарства. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працювала в КСП [PERSON] обліковцем тракторної бригади та бачила, що [PERSON] працював з 1994 року у вказаному господарстві. Яким чином і коли його приймали в члени КСП [PERSON] їй невідомо. Запис в трудовій книжці про звільнення з членів КСП в зв`язку з реорганізацією КСП не підтверджує, що [PERSON] на дату отримання [PERSON] та затвердження списку осіб, що мають право на земельну частку (пай), являвся членом КСП [PERSON] . Інших доказів щодо набуття членства [PERSON] суду не надано, що є його процесуальним обов`язком відповідно до ст. 81 ЦПК України. Будь-яких клопотань про витребування доказів позивачем не надано. Тому,\~в задоволенні\~позовних вимог\~ [PERSON] до\~Любашівської селищної\~ради Подільського\~району Одеської\~області про визнання права на земельну частку (пай) належить відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В задоволенні позовних вимог відмовлено. Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому витрати по сплаті судового збору належить компенсувати на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed