Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В лютому 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обгрунтована тим, що позивачка з 04 квітня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , який є неповнолітнім. Посилається на те, що спільне життя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, вони припинили будь-які стосунки, тривалий час ( більше року ) разом не проживають, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Відповідач [PERSON] не подав відзиву на позовну заяву, однак надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що перебуває за межами України, в Республіці Чехія, позовні вимоги йому зрозумілі, викладені обставини не заперечує. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до судового засідання з викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, миритись не бажає, оскільки тривалий час разом не проживають. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, щодо можливого примирення своєї думки не висловив. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом . 04 квітня 2017 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у Рогатинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 17. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Дячишин. Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане 04 квітня 2017 року. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 06 жовтня 2017 року Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. У статті 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з частиною третьою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу. У частині першій статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка зазначає, що шлюбні відносини між ними, як подружжям припинені, вони разом більше року не проживають та не ведуть спільного побуту, відповідач не заперечує вказані обставини, клопотань щодо примирення сторони не подавали, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка у позовній заяві не зазначила про зміну прізвища, тому суд після розірвання шлюбу залишає за нею, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, тому з врахуванням вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved