Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою в якій просить визнати їй додатковий двомісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] помер відчим позивача [PERSON] .. Після смерті останнього відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки та належала спадкодавцю на парві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю. За життя останній склав заповіт, який зареєстровано в реєстрі за номером 51 від 28 травня 2021 року. Звернувшись до Другої Знам`янської державної нотаріальної контори Кропивницького району Кіровоградської області позивач отримала роз`яснення, в якому нотаріус вказав, що оскільки вона заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не подала, на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживала, а тому вважається спадкоємцем, який спадщину не прийняв. Позивач вказує на те, що у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона не зверталась спочатку з тієї причини, що на території України був запроваджений карантин, згодом, 24 лютого 2022 року, почалась війна і нотаріуси не працювали в зв`язку з чим термін на вступ в спадщину було продовжено на час військових дій, тому пзивач вказує на те, що вона фактично пропустила 29 днів щодо подачі заяви для вступу в спадщину. В зв`язку із зазначеним вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач та її представник адвокат Логвінов О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, вирішення питання розгляду справи залишив на розсуд суду. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява в якій він не заперечував проти задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] в с.Суботці, Кропивницького району, Кіровоградської області, [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). З довідки виданої виконавчим комітетом Суботцівської сільської ради встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті проживав та був зареєстрований одноосібно за адресою: [ADDRESS] ). Крім нього ніхто в даному господарстві станом на 25 липня 2021 року зареєстрований не був та не проживав (а.с.9). За життя [PERSON] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР №006418 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,94 га за №1358, кадастровий номер 3522286300:02:000:1358, яка розташована на території Суботцівської сільської Ради (а.с.11;12) Відповідно до довідки завідувача Другої Знам`янської державної нотаріальної контори від 20 лютого 2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заводилась (а.с.30). Також судом встановлено, що за життя останній склав заповіт від 28 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №51, яким заповів належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, площею 2,8271га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522286300:02:000:1358 своїй доньці [PERSON] (а.с.10). Роз`ясненням нотаріуса повідомлено позивача про те, що вона вважається такою, що не прийняла спадщину, так як в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву не подала, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала. Нотаріусом запропоновано звернутись до суду для вирішення питання стосовно додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 1 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01 червня 2006 року), а також, що зазначене не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, позивач є спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці не встановлені, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини зазначені позивачем, є поважними, позовні вимоги обґрунтовані та доведені, а тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved