Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, зазначивши, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарсько побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованому в реєстрі за № 1322 та посвідченого державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. право власності на підставі вказаного свідоцтва було зареєстровано за позивачем 12.09.2014 року державним реєстратором Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Шевченко Н.Г. 19.02.2024 року державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. позивачу видано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 366381206. З даної інформаційної довідки позивачка довідалася, що мав місце обтяження (заборона), яка міститься в відомостях з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тому вона звернулась до суду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити Представник відповідача в судове засідання не з"явився, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, відзиву на позов не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений. Дослідивши забрані по справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач набув у власність будинок по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.2014 року.(а.с.8). За інформацією Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області, повідомлено, що відповідно до актів прийома передавання № 3 від 01.10.1999, № 1 від 02.03.2014 Новоукраїнська РДНК, повідомлення та книги реєстрації заборон відчуження нерухомого майна на зберігання до нотаріального архіву не передавала. Кропивницька нотаріальна контора № 1 документи за 2008 рік на зберігання до нотаріального архіву не передавала. (а.с.13). Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зазначені правовідносини регламентуються: - ст. 4 ЦПК України, за якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; - ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом; - ст. 391 ЦК України, за якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. - ст. 34 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: зокрема, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; - ч. 4 ст. 31-2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з якою державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України "Про нотаріат" проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям; -\~п.\~5.1.\~Глави15 Розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, за яким нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його реалізацію своїх майнових прав, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Позивач позбавлена можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в іншій, крім судового способу. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з\~викладеного вище,\~на час\~звернення з\~заявою до\~суду за\~наявності арештів\~(обтяжень)\~накладених на\~майно,\~порушується право\~позивача на\~реалізацію своїх\~майнових прав,\~внаслідок чого\~він позбавлений\~змоги в\~повному обсязі\~користуватися та\~розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-266,280-289 ЦПК України, суд

Outcome: approved