Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Вінницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що позивач 27.09.2000 року, отримала право на заселення до кімнат [ADDRESS] , площею 42 кв. м. згідно з Протоколом № 9 засідання житлової комісії про житлово-побутову роботу профспілки 45 ЕМЗ від 27.09.2000 року. Згідно з рішенням Вінницької міської ради від 25.12.2015 р. № 71, 2 сесії 7 скликання «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реестру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності об`єкт нерухомого майна: будинок, загальною площею 5474,1 кв. м, житловою площею 3195,3 кв. м, за адресою: [ADDRESS] перебуває у комунальній власності, власник територіальна громада м. Вінниці в особі Вінницької міської ради. Позивач, отримавши ордер, відразу заселилась із своєю сім`єю у складі 4 осіб у кімнати і зареєструвалась за цією адресою. Особовий рахунок на ці кімнати був відкритий в житлово-експлуатаційному органі на її ім`я як на основного квартиронаймача. 08.07.2021 року між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] та МКП «УК» Київська» було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. 29.08.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Саме з того часу, [PERSON] (колишній чоловік) не проживає в житловому приміщенні, тобто, вже біля 17 років, в житловому приміщенні не з`являється, не цікавиться ним, своїх речей в ньому не зберігає, участі в утриманні і в оплаті комунальних платежів не приймає. Всі обов`язки, пов`язані з договором найму вказаних кімнат, покладені лише на позивача. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне користування і розпорядження майном. Згідно з ухвалою суду від 17.01.2024 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження в справі за останньою відомою адресою місця його реєстрації, відзиву на позов з наданням усіх доказів, якими обгрунтовуються заперечення, суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 27.09.2000 року позивач отримала право на заселення до кімнат [ADDRESS] , площею 42 кв.м згідно з Протоколом №9 засідання житлової комісії про житлово-побутову роботу профспілки 45 ЕМЗ від 27.09.2000 року. Згідно з рішенням Вінницької міської ради від 25.12.2015 р. № 71, 2 сесії 7 скликання «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реестру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності об`єкт нерухомого майна: будинок, загальною площею 5474,1 кв. м, житловою площею 3195,3 кв. м, за адресою: [ADDRESS] перебуває у комунальній власності, власник територіальна громада м. Вінниці в особі Вінницької міської ради. Позивач, отримавши ордер, відразу заселилась із своєю сім`єю у складі 4 осіб у кімнати і зареєструвались за цією адресою. Особовий рахунок на ці кімнати був відкритий в житлово-експлуатаційному органі на її ім`я як на основного квартиронаймача. 08.07.2021 року між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] та МКП «УК» Київська» було укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. 29.08.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Саме з того часу, [PERSON] (колишній чоловік) не проживає в житловому приміщенні, тобто, вже біля 17 років, в житловому приміщенні не з`являється, не цікавиться ним, своїх речей в ньому не зберігає, участі в утриманні і в оплаті комунальних платежів не приймає. Всі обов`язки, пов`язані з договором найму вказаних кімнат, покладені лише на позивача. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне користування і розпорядження майном. Згідно з довідкою № 1065 від 05.12.2023 року про склад сім`ї, виданої МКП «УК» Київська» у [ADDRESS] - 72 зареєстровані 5 осіб : [PERSON] (квартиронаймач), [PERSON] (колишній чоловік), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (онука). Факт не проживання відповідача у спірних кімнатах з 2006 року підтверджується Актом №601К, складеним інженером МКП «УК» Київська» за участі сусідів: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] і завіреним начальником МКП «УК» Київська» від 05.12.2023 року. Реєстрація відповідача в цьому житловому приміщенні порушує права позивача як основного квартиронаймача та створює перешкоди у оформленні субсидії. Відповідно до ст. ст. 12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.\~9\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Право на житло є конституційним правом людини, яке гарантується Основним Законом України, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, а тому позбавлення цього права, в тому числі шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом,\~можливо лише на підставі закону, мати легітимну мету та відповідати принципу пропорційності втручання. За положеннями частини першої ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вичерпного переліку поважності причин не проживання у житловому приміщенні житлове законодавство не встановлює,\~у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи. Відповідно до ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, поданими до справи доказами встановлено те, що відповідач, який був членом сім`ї позивача, з 2006 року, тобто, біля 17 років не проживає у вказаній квартирі, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, жодних заперечень щодо позову суду не подав, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved