Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

13.11.2023 року представник позивача М. Скржешевський, в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просив суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був укладений 04.06.1998 року та зареєстрований у виконавчому комітеті Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 18. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.11.2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Чугуївського міського суду Харківської області. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 22.12.2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Зміївського районного суду Харківської області. 15.01.2024 року цивільна справа надійшла до Зміївського районного суду Харківської області. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.01.2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, залишено без руху, встановлено позивачу строк 5 (п`ять) днів із дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, та роз`яснено позивачу, що в разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, вона буде вважатися неподаною та повернута позивачеві. В установлений судом строк позивач усунув зазначені недоліки відповідно до ухвали суду від 17.01.2024. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.02.2024 року\~відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його та позивача участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. На підставі статті 280 ЦПК України, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.04.2024 року постановлено ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з неявкою учасників, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 04 червня 1998 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 18 від 04.06.1998 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] від 12.09.2023 року (а.с. 7, 38, 44). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (повторно), виданим виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 22 від 16.06.2009 року; сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 48 від 28.10.2010 року(а.с. 9, 39, 45, 48). Як вбачається з позовної заяви, сторони тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримуються, в зв`язку з чим позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим, а відповідач не надав жодних доказів на спростування вказаних відомостей. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, додані до неї, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 24 Сімейного кодексу України, крім іншого, визначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ч.2\~статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.3\~статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до положень\~статті 110 цього Кодексу. За змістом статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3\~статті 109 Сімейного кодексу України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Досліджуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що подружні відносини між сторонами фактично припинені, примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини між сторонами у цій справі немає, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Частиною 3\~статті 115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України,\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки клопотань про зміну прізвища до суду не надходило, слід залишити сторонам прізвище без змін. Згідно ч.1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не заявляв вимоги про стягнення судового збору з відповідача, в зв`язку з чим,

Outcome: approved