Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

02 травня 2023 року позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 22 серпня 2022 року між [PERSON] та ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" був укладений договір №7925913598, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 143220 грн на строк 60 місяців, річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту. Підписавши цей договір, відповідач погодилася з його умовами. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит, проте остання не виконала своєчасно зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, станом на 14 березня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 159 193 грн 97 коп., з яких: 142 172,13 грн - заборгованість по тілу кредиту; 0,48 грн - заборгованість по річним процентам; заборгованість по щомісячним процентам - 17021,36 грн. Просить стягнути вказану суму з відповідача на свою користь, оскільки 01 вересня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та АТ "ТАСКОМБАНК" укладено договір факторингу №01/09/21 стосовно кредитного договору №7925913598 від 22 серпня 2022 року. 02 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд постановив вирішувати справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Заочним рішенням Інгулецького районного суду місто Кривого Рогу від 25 липня 2023 року, ухваленому у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» заборгованість, яка виникла станом на 14 березня 2023 року за кредитним договором №7925913598 від 22 серпня 2022 року у розмірі 159 193 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`яносто три) грн 97 коп., з яких: 142 172,13 грн - заборгованість по тілу кредиту; 0,48 грн - заборгованість по річним процентам; заборгованість по щомісячним процентам - 17 021,36 грн. Також стягнуто з [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. Представник відповідача - адвокат Губар А.Л. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що позивач не надав суду доказів того, що право вимоги за кредитним договором, укладеним відповідачем, було відступлено позивачу первісним кредитором. Також, надані суду Умови не містять підписів позичальника. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з ним, підписуючи заяву-анкету про приєнання до умов та правил надання банківських послуг Прватбанку, а також що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Роздруківка Умов та правил надання банківських послуг із сайту позивача належним доказом бути не може. Таким чином, посилання позивача у позові на невиконання відповідачем вимог п.5.1 Умов є помилковими. В п.1.4 кредитного договору №7925913598 від 22 червня 2022 року, наданого позивачем до суду, міститься умова наступного змісту: «Підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами:Отримувач [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , рахунок [NUMBER] у АТ «ТАСКОМБАНК» сума 136400 грн. Разом з тим, позивач в обґрунтування виплати кредиту відповідачу на несплату ним зобов`язань надав суду виписку по особовому рахунку [NUMBER] за період з 22.08.2022 року по 14.03.2023 року. Позивач не надав до суду виписку з рахунку [NUMBER] . До того ж, під час укладення кредитного договору відповідачу був наданий зразок квитанції для погашення кредиту, в якому міститься інформація про відкриття відповідачу для погашення кредиту банківського рахунку у АТ «ТАСКОМБАНК» [NUMBER] . Проте, позивач не надав суду інформації про рух коштів на ньому. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року задоволено заяву представника відповідача - адвоката Губара Антона Леонідоича про перегляд заочного рішення від 25 липня 2023 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочне рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №177/868/23 від 25 липня 2023 року за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувано. Справу призначено до нового розгляду. Ухвалою суду від 18 січня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача - адвокат Губар А.Л. про витребування, в порядку ч.6 ст.95 ЦПК України, від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» оригіналу Реєстру прав вимоги договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01 вересня 2021 року за 23.08.2022 року для огляду. Представник позивача - адвокат Бондаренко М.Г. 21.02.2024 року у судовому засіданні надала пояснення, зазначила, що на позовних вимогах наполягає, просить вимоги задовольнити. Представник відповідача - адвокат Губар А.Л. 21.02.2024 року у судовому засідання надав пояснення, позов не визнав. Вподальшому, надав заяву, у якій просить розгляд справи провести без участі відповідача та представника відповідача, проти позову заперечує, просить відмовити у його задоволенні. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 22 серпня 2022 року між [PERSON] та ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" був укладений кредитний договір №7925913598, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 143220 грн на строк 60 місяців, річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту. Підписавши цей договір, відповідач погодилася з його умовами. Факт укладання договору між сторонами, суд вважає, не підлягає доказування, зокрема, з огляду на те, що у заяві про перегляд заочного рішення, представник відповідача зазначив - «під час укладення кредитного договору відповідачу був наданий зразок квитанції для погашення кредиту..» (а.с.107), та чим спростовується доводи представника відповідача щодо непідписання [PERSON] договору. До того ж, Кредитний договір 7925913598 містить підпис позичальника (а.с.7-13). Написання самого підпису не оспорюється представником відповідача (у заяві містится посилання на відсутність підпису взагалі). До того ж, доводи представника відповідача кореспондуються до ПриватБанку щодо надання банківських послуг. Згідно відповіді Національного банку України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" було внесено до Державного реєстру фінансових установ 19.03.2009 та мало ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, видану згідно з розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 26.12.2011 року № 803 (початок дії з 24.04.2012) та переоформлену відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулюванняу сфері ринків фінансових послуг, від 26.01.2017 №163 .В подальшому, згідно рішення Комітету з питань нагдяду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг від 16.02.2023 №21/284-рк ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" було анульовану єдину наявну у нього ліцензію та виключено відомості про ТОВ ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" з ДРФУ на підтсаві поданої заяви (а.с.151). Тобто, на час укладення Кредитного договору, ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" мало ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, чим спростовуються доводи представника відповідача щодо цього. 01 вересня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та АТ "ТАСКОМБАНК" укладено договір факторингу №01/09/21, згідно з яким відступило останньому право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги до боржника [PERSON] за договором №7925913598 від 22 серпня 2022 року (а.с.23-36). У судовому засіданні досліджено оригінал Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення право вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 року за 23.08.2022 рік, який надійшов на виконання ухвали суду про витребування доказів за клопотанням представника відповідача. Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, станом на 14 березня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 159 193 грн 97 коп., з яких: 142 172,13 грн - заборгованість по тілу кредиту; 0,48 грн - заборгованість по річним процентам; заборгованість по щомісячним процентам - 17 021,36 грн. (а.с.39). Судом досліджена виписка по особовому рахунку [NUMBER] за період з 22.08.2022 року по 14.03.2023 року (а.с.40-68). Представник відповідача стверджує, що під час укладення кредитного договору відповідачу був наданий зразок квитанції для погашення кредиту, в якому міститься інформація про відкриття відповідачу для погашення кредиту банківського рахунку у АТ «ТАСКОМБАНК» [NUMBER] , але, усвідомлюючи, що договір укладений, не сплачувала кредитні кошти на наданий під час укладання договору рахунок [NUMBER] (або мала заявити про те, що кошти сплачені помилково на інший рахунок), що свідчить про небажання виконувати обов`язки за кредитним договором. 22 лютого 2023 року позивач направив боржнику повідомлення - вимогу щодо сплати боргу за кредитним договором (а.с.69). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають зобов`язань за договором кредиту. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Встановлено, що відповідачем порушувались умови договору, своєчасно кошти на повернення кредиту не сплачувались, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). На підставі ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Встановлено, що позивач свої обов`язки виконував перед відповідачем, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved