Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] на підставі судового наказу, виданого Буським районним судом Львівської області від 22.08.2011 року в справі № 2н - 59/2011 в користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягувати аліменти з [PERSON] , [INFO] в користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що за час подружнього життя у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] вже досяг повноліття. З часу розірвання шлюбу з відповідачем діти залишилися проживати із позивачкою та перебувають на повному її утриманні. У зв`язку з тим що, відповідач ухилявся від обов?язку утримувати дітей позивачка була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до судового наказу, виданого Буським районним судом Львівської області від 22.08.2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Син [PERSON] , [INFO] народився після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, відповідно аліменти на його утримання не стягувалися. Крім цього, оскільки син [PERSON] [INFO] досяг повноліття, стягнення аліментів на його утримання припинено. У зв?язку зі зміною у позивачки матеріального становища, враховуючи народження сина [PERSON] , щодо якого питання про стягнення аліментів не віршувалося та беручи до уваги розмір аліментів, який був визначений судовим наказом від 22.08.2011 року, позивачка просила змінити розмір аліментів шляхом їх збільшення. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, щодо зміни розміру аліментів не заперечує, тобто визнав позовні вимоги. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з таких підстав. Рішенням Буського районного суду Львівської області від 25 грудня 2013 року, розірвано шлюб між [PERSON] (позивачкою) та [PERSON] (відповідачем), після розірвання шлюбу, позивачці залишено прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 серпня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області, [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02 січня 2016 року, [PERSON] , після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоїла прізвище « [PERSON] ». Відповідно до судового наказу, виданого Буським районним судом Львівської області від 22.08.2011 року, із відповідача стягуються на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO] , дочки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття, починаючи з 23 травня 2011 року. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] досяг повноліття, відповідно аліменти на його утримання не стягуються. Відповідно до довідки про склад сім`ї, розмір платежів за житлово-комунальні послуги № 11 від 25 січня 2024 року, [PERSON] має такий склад сім`ї: [PERSON] донька, [INFO] , [PERSON] син, [INFO] , [PERSON] син, [INFO] , [PERSON] син, [INFO] , [PERSON] син, [INFO] . Згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням соціального захисту населення Буської РДА від 08 червня 2016 року, до 15 квітня 2028 року [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей. Постановою виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 39442392 від 21.08.2013 року, відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 2н-59/2011, виданого 21.12.2011 року, щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO] , дочки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття, починаючи з 23 травня 2011 року. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статей 183, 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Ураховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, погіршенням такого становища, зміною інших обставин, що впливають на розмір та порядок сплати аліментів, заінтересована особа може подати до суду заяву про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів, а також способу їх стягнення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно із роз`ясненнями, наданими у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про неможливість сплачувати аліменти на утримання дітей за зміненим розміром. У сукупності наведеного, суд вважає необхідним змінити розмір стягнення аліментів, у межах заявлених позивачкою позовних вимог в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково, що відповідатиме положенню п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України в частині розміру аліментів на утримання двох дітей. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, те що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь в утриманні своєї дитини на рівні із матір`ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів задовольнити частково, змінити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду й до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн у дохід держави. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: partial