Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

02 квітня 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 21 липня 2007 року уклав шлюб з Відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] які проживають з матір`ю. Як зазначає Позивач, підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сімейні відносини між сторонами з плином часу значно погіршились, незважаючи на народження дітей у шлюбі, у зв`язку з чим на заміну почуття любові та пошани один до одного прийшло непорозуміння. У зв`язку з чим, Позивач був вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 19 квітня 2024 року від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та заява про розгляд справи за відсутності. Також, 19 квітня 2024 року від Позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності. В судове засідання 19 квітня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 21 липня 2007 року, про що свідчить актовий запис №303, зареєстрований Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (серія [NUMBER] ). Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не просила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільні діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Спору щодо місця проживання дітей немає, діти залишаються проживати з матір`ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сімейні відносини між сторонами з плином часу значно погіршились, у зв`язку з чим на заміну почуття любові та пошани один до одного прийшло непорозуміння. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved