Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

18 жовтня 2022 року адвокат Старко Назар Романович, який представляє інтереси [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , з участю третьої особи: Сокальського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якій просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за період з 01 серпня 2021 по [INFO] у сумі 37363,79 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.01.2013 (актовий запис № 1), що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно серії [NUMBER] . Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 24.01.2020 року шлюб між ними розірвано. Від вказаного шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , про що Хлівчанською сільською радою Сокальського району Львівської області складено відповідний актовий запис № 15 від 08.10.2013, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.10.2013, виданим Хлівчанською сільською радою Сокальського району Львівської області. Зазначає, що після розірвання шлюбу дитина почала проживати з позивачем, її рідним батьком, оскільки мати залишила постійне місце проживання та виїхала на місце постійного проживання у Республіку Польщу. Шевченківським районним судом м. Львова за заявою позивача видано судовий наказ від 22.05.2020 року по справі № 466/3425/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2020 і до досягнення дитиною повноліття. На примусове виконання вказаного судового наказу від 22.05.2020 № 466/3425/20, виданого Шевченківським районним судом м. Львова, державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Безносяк Н.С. відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № [NUMBER] від 27.08.2020. З розрахунку Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від [INFO] у ВП № [NUMBER] вбачається, що аліментні зобов`язання [PERSON] виконувалися не в повному обсязі, внаслідок чого щомісячно, починаючи з дня присудження аліментів по [INFO] включно мало місце прострочення сплати аліментів в тому чи іншому розмірі, що призвело до виникнення заборгованості у сумі 41701,75 грн. Крім того, просить суд врахувати ту обставину, що в лютому та квітні 2022 на картковий рахунок [PERSON] надходили від [PERSON] грошові кошти в розмірі 2687,48 грн. та 1650,48 грн. в рахунок сплати аліментів, які не відображені у розрахунку заборгованості Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) проте враховані при розрахунку пені. Таким чином, відповідачці нарахована сума зі сплати аліментів відповідно до вищезазначеного виконавчого документа станом на [INFO] за період виникнення заборгованості (з травня 2020 по вересень 2022 року) в сумі 75189,49, а відповідачкою сплачено 37825,70 грн. Розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на [INFO] становить 37363,79 грн. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2022 року позовні вимоги адвоката Старка Назарія Романовича, який представляє інтереси [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи: Сокальського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задоволено повністю, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за період з 01 серпня 2021 по [INFO] у сумі 37363 (тридцять сім тисяч триста шістдесят три) грн.,79 коп., а також стягнуто з [PERSON] в доход держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн.,40 коп. 25 січня 2024 року до суду надійшла заява адвоката Семенюка Романа Андрійовича, який представляє інтереси [PERSON] про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом адвоката Старка Назарія Романовича, який представляє інтереси [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи: Сокальського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обгрунтування заяви зазначає, що про вказане судове рішення, як і про розгляд справи судом, відповідачу відомо не було. Зазначає, що в матеріалах справи наявний конверт, який надісланий на адресу с. Тяглів, Сокальського району та який повернувся, оскільки відсутній адресат за вказаною адресою. Зазначає, що [PERSON] із 15.09.2021р. зареєстрована по [ADDRESS] , а не у с. Тяглів як вказано у позовній заяві. Таким чином, відповідач була не належним чином повідомлена про розгляд справи в суді. Зазначає також, що про наявність вказаного рішення суду стало випадково відомо представнику відповідача адвокату Семенюк Р.А. з Єдиного державного реєстру при підготовці відзиву на позовну заяву у іншій справі. Тоді ж, 05.01.2024р. було надіслано на адресу суду заяву на ознайомлення із матеріалами справи та видачу копії рішення. Копію рішення Шевченківського районного суду м. Львів від 29.11.2022р. було отримано 18.01.2024р., про що свідчить відповідна відмітка на заяві, яка міститься в матеріалах справи. У зв`язку із цим, просить суд поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення, оскільки такий пропущений з поважних причин. Крім того, зазначає, що пеня за прострочення сплати аліментів була нарахована у подвійному розмірі, а також у зв`язку із введенням у країні воєнного стану, пеня відповідно до чинного законодавства з відповідачки мала би не стягуватися. Просить суд зменшити розмір пені, оскільки вищенаведені обставини були не враховані судом при ухваленні заочного рішення. Ухвалою від 09.02.2024 скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 листопада 2022 року по цивільній справі № 466/8138/22 за позовом адвоката Старка Назарія Романовича, який представляє інтереси [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи: Сокальського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Старко Н.Р. в судове засідання не з`явилися, однак представником позивача подано до суду заяву, в якій представник позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у відсутності сторони позивача, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] та її представник Семенюк Р.А. у судове засідання не з`явилися, проте від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, а також відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позивач діючи недобросовісно та нарахував подвійний розмір пені за період з травня 2020 по 31.07.2021, хоча у своєму позові просить стягнути розмір пені за період з 01.08.2021 по [INFO]. Зазначає, що за наявності рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05.10.2021 про стягнення пені, пеня за період з травня 2020 по 31.07.2021 нараховуватися не може, оскільки це призведе до подвійного нарахування. Щодо нарахування пені за період з 01.08.2021р. по [INFO], то зазначає, що до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості Сокальського ВДВС від [INFO], який є неактуальним, оскільки 21.02.2024р. Сокальським ВДВС у Червоноградському районі було видано (уточнюючий) розрахунок заборгованості по аліментах у ВП [NUMBER], та згідно цього розрахунку заборгованість у [PERSON] за період із 01.08.2021р. до [INFO] становила 18 421,91грн. (33 318,61грн. (сума, що підлягає сплаті) - 14896,70грн. (сума, що сплачена)). А станом на сьогоднішній день, заборгованість у [PERSON] по аліментах становить 7 356,95 грн. Зважаючи на положення ст. 196 СК України, розмір пені не може бути більшим за розмір боргу по сплаті аліментів, таким чином пеня не може бути більшою, а ні ж 7356,95грн. Крім того, зазначає, що пеня у воєнний стан не може бути стягнута з відповідача, посилаючись «Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України». Крім того, зазначає, що у відповідачка є мама, яка є інвалідом І групи, яка потребує значних грошових витрат на лікування. У зв`язку із вищенаведеним, просить суд зменшити розмір пені до 3000 грн. Представник третьої особи - Сокальського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та дату судового засідання. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 24.01.2020 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 жовтня 2013 року Хлівчанською сільською радою Сокальського району Львівської області у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Шевченківським районним судом м. Львова за заявою позивача видано судовий наказ від 22 травня 2020 року по справі № 466/3425/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення неустойки (пені) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено повністю, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 16 016,33 грн., а також стягнути з [PERSON] в доход держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Ухвалою від 07.02.2024 поновлено представнику відповідача [PERSON] адвокату Семенюк Р.А. строки на подання заяви про перегляд заочного рішення суду. Заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Семенюк Р.А. про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05.10.2021 року по цивільній справі № 466/7515/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення неустойки (пені) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - залишено без задоволення. На даний час представник відповідача [PERSON] адвокат Семенюк Р.А. подав апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021. Так, виходячи зі змісту розрахунку заборгованості по аліментах державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Стемковського Б.А. від 30.09.2022, на момент спірних правовідносин, заборгованість [PERSON] за заявлений період з 01.08.2021 по [INFO] складає суму у розмірі 24559,85 грн. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Судом було здійснено розрахунок пені за вказаною вище формулою, з врахуванням розрахунку заборгованості по аліментах державного виконавця від 30.09.2022, з якої сума пені була значна більша за суму заборгованості [PERSON] по аліментах за заявлений позивачем період з 01.08.2021 по [INFO] у розмірі 24559,85 грн., тому суд, оскільки стягнення пені, не має бути більшою 100 відсотків заборгованості по аліментах, вважає, що саме сума у розмірі 24559,85 грн. підлягає стягнення як неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів з відповідача на користь позивача, а не заявлена позивачем сума у розмірі 37363,79 грн., оскільки така охоплює період заборгованості по аліментах не заявлений позивачем, тобто за період з травня 2020 по липень 2021 включно. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконане або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Як роз`яснено в абзаці 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 р., передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до положень ч.1ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц, правило про стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Таким чином, згідно наданого позивачем розрахунку, всього за період з 01 серпня 2021 року по 30 вересня 2022 нараховано 24559,85 грн. заборгованості по сплаті аліментів. Отже, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2021 по [INFO] у розмірі 24559,85 грн., яка не є більшою 100% розміру заборгованості по аліментам за вказаний період. Щодо посилання представника відповідача на те, що у період дії воєнного стану пеня не підлягає стягненню з відповідача, то суд дані твердження вважає безпідставними, оскільки Законом України № 2129-IX "Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" не було передбачено заборони нараховувати та стягувати пеню за прострочення сплати аліментів, що свідчить про продовження дії положень ст. 196 Сімейного кодексу України, під час воєнного стану в Україні. Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченогостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»). Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, відповідач зобов`язана сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) мати несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України. Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач була обізнана про свій обов`язок сплачувати аліменти, однак не вжила усіх заходів для виконання такого обов`язку в повному обсязі, не сплатила визначені вищевказаним рішенням суду в рахунок сплати аліментів на утримання своєї дитини, крім того в ході судового розгляду не надала беззаперечних, належних та допустимих доказів того, що заборгованість утворилась з незалежних від неї причин. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов з вищенаведених обставин підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, виходячи з принципу пропорційності, розрахунок судового збору, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, виглядає наступним чином: 24559,85 х 992,40 : 37363,79 = 652,32. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь держави 652,32 грн. судового збору.

Outcome: partial