Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

30.11.2022 р. ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому з врахуванням зменшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 5484,00 грн., пеню в сумі 3085,06 грн. та судових витрат. Свої вимоги з врахуванням зменшення їх розміру позивач обґрунтовує тим, що 27.11.2021 р. між ним та відповідачем укладено договір на надання послуг № 27112021, згідно з умовами якого підрядник взяв на себе обов`язок у встановлений договором термін виконати дизайнерські послуги по розробці дизайн-проекту інтер`єру об`єкту замовника, а саме квартири у новобудові ЖК «Парадіс Авеню», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а замовник в свою чергу зобов`язався оплатити такі послуги, вартість яких згідно з п.1.4 договору становить 2500,00 дол. США. Оскільки відповідач взяті на себе за договором зобов`язання у повному обсязі не виконав, зокрема не сплатив обумовлену договором вартість наданих йому послуг, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості в сумі 5484,00 грн., пені в сумі 3085,06 грн. та судових витрат. Ухвалою від 16.01.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою від 13.03.2023 р. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] до ФОП [PERSON] про часткове розірвання договору та відшкодування моральної шкоди, а також вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання. Так, у своєму зустрічному позові [PERSON] зазначає, що ФОП [PERSON] порушено строки виконання послуги за договором та не надано у повному обсязі послуги, передбаченої цим договором та додатком до нього. При цьому [PERSON] заперечує, що отримував від ФОП [PERSON] дизайн-проект у електронному чи роздрукованому вигляді. За таких обставин [PERSON] вважає, що договір підлягає частковому розірванню, а на його користь з ФОП [PERSON] підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн. Ухвалою від 01.11.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник ФОП [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в первісному позові та інших поданих ним заявах по суті справи. При цьому проти позовних вимог за зустрічним позовом заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в зустрічному позові та інших поданих ним заявах по суті справи. При цьому проти позовних вимог за первісним позовом заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а за зустрічним позовом задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 27.11.2021 р. між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір на надання послуг № 27112021, згідно з умовами якого підрядник взяв на себе обов`язок у встановлений договором термін виконати дизайнерські послуги по розробці дизайн-проекту інтер`єру об`єкту замовника, а саме - квартири у новобудові ЖК «Парадіс Авеню», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а замовник в свою чергу зобов`язався оплатити такі послуги, вартість яких згідно з п.1.4 договору становить 2500,00 дол. США. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч.3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Відповідно до п.п.2.2-2.4 договору, підрядник зобов`язався виконати всі роботи та послуги згідно з додатком № 1 цього договору і передати їх результати замовнику протягом 50 робочих днів з моменту підписання договору за виключенням державних святкових днів та тих днів коли проектна документація знаходиться на розгляді у замовника. Як вбачається з листування у месенджері, 03.02.2022 р. ФОП [PERSON] направлено [PERSON] посилання на віртуальний тур інтер`єру квартири: https://kuula.co/share/NFGY3?logo=1&info=1&fs=1&vr=0&sd=1&thumbs=1, після чого цей дизайн-проект був погоджений [PERSON] , що чітко випливає з його повідомлення. Відповідно до п.4.4 договору, передача проектної документації проводиться в електронному вигляді у растровому форматі зображень JPG АБО Adobe PDF та в друкованому вигляді. Вихідні файли у форматі AutoCAD (pln), ArchiCAD I та 3D Studio Max (max) замовнику не передаються. Згідно з п.2.8 договору, послуги за цим договором після затвердження замовником їх результату в письмовому вигляді - через електронну пошту або в месенджерах. Приписами Закону «Про електронні довірчі послуги» використання електронного підпису, який відповідає вимогам до кваліфікованого електронного підпису, дозволяє забезпечити електронну ідентифікацію підписувача і гарантує цілісність підписаних даних, а також має презумпцію відповідності особистому підпису (статті 14, 18, 23 Закону). Поняття електронного документа та електронного доказу не є тотожними, оскільки поняття електронного доказу є значно ширшим, та, окрім власне електронних документів, оформлених відповідно до статей 5, 6 Закону «Про електронні документи та електронний документообіг» включає в себе будь-яку інформацію в цифровій формі, що має значення для розгляду справи, в тому числі повідомлення, відправлені електронною поштою або іншими засобами електронного зв`язку. Верховний Суд неодноразово зазначав, що листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм за ст. 7 ЦК України (постанови Верховного Суду від 27.11.2018 р. в справі № 914/2505/17, від 13.10.2021 р. в справі № 923/1379/20). Верховний Суд у постановах від 13.07.2020 р. в справі № 753/10840/19 та від 18.02.2021 у справі № 442/3516/20 фактично визнав, що надані сторонами скріншоти повідомлень з телефону та планшету, роздруківки з Viber є належними та допустимими доказами, які досліджені судами у їх сукупності та яким надана належна правова оцінка. Також Верховний Суд у постановах від 17.04.2020 р. в справі № 905/2319/17, від 25.03.2020 р. в справі №570/1369/17, від 13.07.2020 р. в справі № 753/10840/19, від 27.11.2019 р. в справі № 1540/3778/18 дійшов висновку, що переписка у Viber, Skype та інших месенджерах, включно з голосовими повідомленнями та іншим, є належним електронним доказом у судових справах. Отже судом встановлено, що дизайн-проект в електронному вигляді та візуалізація віртуального туру по кухні-вітальні на 360 градусів були направлені [PERSON] в спосіб та строки визначені договором, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, з листування між сторонами випливає, що підрядником пропонувались зустрічі, що входять до предмету послуг за договором для консультацій та вручення роздрукованого дизайн-проекту, але такі зустрічі відкладалися з ініціативи [PERSON] . В матеріалах справи міститься експрес-накладна № 59001007592399 від 12.08.2023 р. про надсилання [PERSON] засобами поштового зв`язку роздрукованого дизайн-проекту на адресу [ADDRESS] , яка до того ж зазначена [PERSON] у зустрічному позові в якості адреси листування. Таким чином, судом встановлено, що умови договору ФОП [PERSON] були виконані, шляхом надання [PERSON] послуги з розробки дизайн-проекту інтер`єру квартири, однак [PERSON] взяті на себе за договором зобов`язання у повному обсязі не виконав, а саме не сплатив обумовлену договором суму за надані йому послуги, в результаті чого мав заборгованість перед ФОП [PERSON] в сумі 18280,00 грн., частину якої сплатив під час розгляду справи, а саме в сумі 12796,00 грн., що стало підставою для зменшення ФОП [PERSON] розміру позовних вимог до суми заборгованості в розмірі 5484,00 грн. Згідно зі ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Пунктом 4.6 договору передбачено, що за недотримання термінів оплати послуг замовник сплачує підряднику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми, що підлягає оплаті, за кожен день прострочення. При цьому загальна сума виплат не може перевищувати 5 % від суми робіт за цим договору. Як вбачається з наданого ФОП [PERSON] розрахунку, за період з 01.05.2022 р. по 20.09.2022 р. пеня за недотримання [PERSON] термінів оплати наданої йому послуги складає 3085,06 грн., що в свою чергу не перевищує 5 % від загальної суми робіт. Враховуючи, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг № 27112021 від 27.11.2021 р., умови якого ФОП [PERSON] були виконані, шляхом надання обумовленої договором послуги [PERSON] , останній взяті на себе за договором зобов`язання у повному обсязі не виконав, за надану послугу визначену у договорі суму повністю не сплатив, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] заборгованість в сумі 5484,00 грн. та пеню в сумі 3085,06 грн. Разом з тим, оскільки обставини, на які посилається [PERSON] , як на підставу для задоволення зустрічного позову, а саме щодо істотного порушення ФОП [PERSON] умов договору про надання послуг та прострочення ним виконання взятого на себе зобов`язання за цим договором, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що зустрічний позов є необґрунтованим, а тому відмовляє в його задоволенні. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., які є співмірними зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг.

Outcome: approved