Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

28 серпня 2023 позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 28 березня 2024 року уточнив та просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на: 1/5 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0066249, виданий 25 жовтня 1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований за №1072). Позовні вимоги мотивовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. №305/02-14 від 08 червня 2023 року йому повідомлено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні документи на спадкове майно. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - 1/5 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі запису в погосподарській книзі Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району за №01_372_1, що також підтверджено довідкою №422, виданою 23 березня 2023 року Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0066249, виданого 25 жовтня 1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований за №1072. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 червня 2005 року виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 01 серпня 1997 року, посвідченого секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі під № 133, [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати, і на що за законом вона матиме право - [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72210523 від 21 квітня 2023 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Гнесько В.Г., заповіт [PERSON] від 01 серпня 1997 року, зареєстрований за № 133, не змінювався та не скасовувався. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України після смерті [PERSON] , немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що згідно довідки № 422, виданої 23 березня 2023 року Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району, на час своєї смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а разом з нею був зареєстрований та проживав [PERSON] , тобто відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. №305/02-14 від 08 червня 2023 року йому повідомлено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні документи на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved