Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) в особі представника [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), з вимогою про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який надалі 18.11.2011 було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою. 31.08.2023 [PERSON] уклав договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №36-1-23Ф із приватним вищим навчальним закладом «Київський медичний університет». Відповідно до частини 1 розділу ІІІ Договору, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 171000,00 грн. Відповідач добровільно відмовляється матеріально допомагати позивачці в утриманні їхнього спільного сина, який продовжує навчання, а позивачка не в змозі самостійно утримувати сина, що спонукало її звернутися до суду із позовом. Ухвалою від 06.03.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а відповідачу направлено додатково копію позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін не надіслав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва 29.07.2004 складно актовий запис №1845. [PERSON] навчається на 1 курсі фармацевтичного факультету, денної форми навчання в Приватному вищому закладі «Київський медичний університет» (акредитований рішенням АКУ від 04.04.2019, Протокол №137), що підтверджується копією довідки № 534 від 20.12.2023. 31.08.2023 [PERSON] уклав договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №36-1-23Ф із приватним вищим навчальним закладом «Київський медичний університет». Відповідно до частини 1 розділу ІІІ Договору, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 171000,00 грн. Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідач проживає окремо, коштів на утримання сина не надає, [PERSON] перебуває на утриманні матері. Відповідно до положень ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. У відповідності до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне. Спільному сину сторін виповнилось 18 років, але він ще не досяг 23-го віку. [PERSON] продовжує навчання, що підтверджується наявними в матеріалах справи належними та достатніми письмовими доказами. У наданих стороною позивача документах навчального закладу зазначено, що син сторін навчається на денній формі навчання. Така форма навчання призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи, а отже він об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Будь-яких даних, які б свідчили про те, що відповідач не має матеріальної можливості допомагати своєму сину, який продовжує навчання матеріали справи не містять. Відповідачем доказів про наявність медичних протипоказань встановлених йому щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, інших утриманців та соціальних зобов`язань, що в сутності впливає на матеріальне становище, суду надано не було, крім того відповідач не скористався правом подати докази на спростування заявлених вимог. Враховуючи, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, що позбавляє його можливості працювати та утримувати себе самостійно, суд приходить до висновку, що заявлений розмір до стягнення в повній мірі відповідає встановленим судом обставинам справи, з огляду на необхідність мінімального забезпечення сина продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, канцелярським приладдям, та витратами пов`язаними із проїздом громадським транспортом. На думку суду, розмір аліментів в сумі 2 200 грн на місяць не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку повнолітнього сина сторін та його життєвих потреб. Чинним законодавством встановлено лише мінімальну межу розміру аліментів для утримання неповнолітніх дітей (не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), а тому вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не ґрунтується на приписах закону. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 20.02.2024 з дня пред`явлення позову до суду та на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial