Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому, із врахуванням збільшених позовних вимог, просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.11.2011 виконавчим комітетом Сенечівської сільської ради Долинського району Івано - Франківської області, актовий запис №5; - після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати; - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу, залишити проживати з нею. Позовні вимоги мотивує тим, що вона із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON] . Спочатку їхнє спільне життя із відповідачем складалось добре, однак через деякий час вони почали не розуміти один одного, між ними почали виникати суперечки. На даний час шлюбні відносини між ними припинені. Шлюб існує лише формально. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому строк на примирення просить не надавати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, хоча про місце, дату і час проведення такого була повідомленою у встановленому законом порядку. 26.03.2024 через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзиву на позов суду не подавав. Спір між сторонами не вирішений. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 26.02.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. 26 березня 2024 року позивачка [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі та про збільшення позовних вимог. Ухвалою суду від 26.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 10 квітня 2024 року ухвалою суду постановлено провести заочний розгляд даної справи. Відповідач [PERSON] відзиву, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки суду не надав, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку про розгляд даної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, враховуючи, що відповідач був повідомленим про місце, дату і час судового засідання, позивачка заперечень щодо проведення заочного розгляду справи не заявляла, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: з свідоцтва про шлюб (повторне) серії [NUMBER] виданого 23.01.2024 Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано - Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 4) встановлено, що сторони по справі 07.11.2011 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №5. За час спільного проживання, у сторін, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.10.2013 (а.с. 7). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони враховуючи наявність малолітньої дитини не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч. 2 ст. 160 СК України). Частиною 1 стаття 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювати, малолітню дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114, 160 СК України,

Outcome: approved