Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

У січні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що відповідач по справі є її батьком. На теперішній час позивач є повнолітньою, при цьому навчається у середній школі Святого Пія Х як учениця, яка навчається на бюджетній основі, і потребує матеріальної допомоги. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання чи до досягнення 23 річного віку. Ухвалою суду від 01 лютого 2024 року відкрито провадження по справі та визначено\~ проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, представником позивача адвокатом Щербиною Ю.О. надано заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, скористався правом надання відзиву на позов. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] позов визнав частково. Зокрема зазначив, що він є військовослужбовцем, а також є інвалідом війни ІІ групи та проходить засоби реабілітації. Також на утриманні відповідача перебувають його непрацездатні батьки. Відповідач наголошує, що згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час навчання в розмірі 15% від суми його доходу починаючи з 29.01.2024 і до закінчення навчання 29.06.2024, просить не стягувати судовий збір, або розділити такі витрати з позивачем у рівних частинах. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Так,\~статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями\~198,\~199\~цього\~Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20\~Постанови від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка на тепершній час є учнем середньої школи Святого Пія Х і потребує матеріальної допомоги. Водночас, судом встановлено, що [PERSON] є військовослужбовцем, а також інвалідом війни ІІ групи, проходить реабілітацію, що потребує витрат і підтверджується наданими медичними документами. Крім того, має на утриманні непрацездатних батьків [PERSON] , [INFO] народнення, та [PERSON] , [INFO] , які є пенсіонерами та мають ряд захворювань, що підтверджується відповідними медичними документами. Враховуючи встановлені обставини, надані сторонами докази, вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання до 29 червня 2024 року, але не пізніше досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з 29 січня 2024 року. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи результат розгляду справи, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial