Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

16\~серпня 2023\~року [PERSON] звернувся до\~Центрально-Міського\~районного суду\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~з позовом\~до [PERSON] \~про зменшення\~розміру аліментів\~на утримання\~дитини. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2011 по 2015, в період якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2016 стягнено з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 27.10.2015 до досягнення дитиною повноліття. З 06.01.2022 позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , в нього змінився сімейний стан, а тому просив суд задовольнити позов. 28 листопада 2023 року відповідач звернулася до суду з відзивом на позов. Як на підставу заперечень посилалася на те, що позивач є працездатною особою, повинен забезпечувати потреби не тільки своєї сімї, але і його доньки від шлюбу з відповідачем. Вважає, що відповідачем не наведено допустимих доказів, тому просила відмовити в позові. Відповідачем було заявлено про понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн, однак з наданого детального опису послуг на правничу допомогу встановлено загальний розмір послуг на суму 2500 грн. Позивач, представник позивача [PERSON] , у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] позов не визнала, просила відмовити позивачу, із посиланням на обставини викладені у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.11.2015, яке набрало законної сили 27.11.2015, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2016, стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27.10.2015. Згідно свідоцтва про шлюб, виданого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 4, з 06.01.2022 [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , та мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 612. [PERSON] з 17.07.2023 звільнений з посади майстра ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія», що встановлено копією трудової книжки. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що окрім доньки [PERSON] , на утримання якої він сплачує аліменти, в нього на утриманні також перебуває інша малолітня дитина від другого шлюбу, яку він також утримує. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні докази на підтвердження зміни його сімейного стану та матеріального становища, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , що відповідно до положень\~статті 192 СК України\~є підставою для зменшення розміру аліментів. Заперечення відповідача не знайшли підтвердження належними та допустимими доказами, не відповідають матеріалам справи, та дійсним обставинам справи, й відповідно оцінюються в сукупності з усіма доказами. Зменшення розміру аліментів до 1/6 частини усіх видів доходів позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на думку суду є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дитини, що відповідає позиції висвітленій у рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України», де суд зазначив про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Однак при цьому особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати інтереси батьків. Також, виходячи з вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд не вбачає правових підстав стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved