Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

В січні 2024 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, в якому просить суд визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, що видане Бюро інвентаризації житла відкритого акціонерного товариства «Краситель» 04.10.1996\~, належить на праві спільної сумісної власності квартира загальною площею 49,9 кв.м. розташована за адресою: [ADDRESS] . На початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну 24.02.2022, військовослужбовці рф та територіальні незаконні формування «лнр»/«днр» у березні\~2022\~року намагалися захопити місто Рубіжне (Луганська область) та постійно обстрілювали, зокрема, об`єкти цивільної інфраструктури. Зранку 18 березня\~2022\~року у результаті чергового артилерійського обстрілу сталося влучання декількох снарядів у будинок за адресою: [ADDRESS] , у якому розташована належна позивачам на праві спільної сумісної власності квартира. Внаслідок знищення квартири, зокрема, було утрачено правовстановлюючий документ - оригінал свідоцтва про право власності на житло, видане Бюро інвентаризації житла відкритого акціонерного товариства «Краситель» 04.10.1996. Квартира була приватизована до 01.01.2013, відомості до Реєстру прав власності на нерухоме майно не вносилися. \~Відсутність свідоцтва унеможливлює проведення державної реєстрації, можливість відчужити квартиру, а також отримати компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України. Отже відсутність правовстановлюючого документа на квартиру створює об?єктивні перешкоди для реалізації прав власників, тому вони звертаються до суду. Позивачі в судове засідання не з`явились, разом з позовом надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала до суду відзив відповідно до якого не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних долях належить квартира загальною площею 49,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, видане Бюро інвентаризації житла відкритого акціонерного товариства «Краситель» 04.10.1996. Згідно з Законом України «Про правовий режим воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дія якого продовжена до теперішнього часу. 18 березня\~2022\~року у результаті артилерійського обстрілу сталося влучання декількох снарядів у будинок за адресою: [ADDRESS] , у якому розташована належна позивачам на праві спільної сумісної власності квартира. Внаслідок знищення квартири, зокрема, було втрачено правовстановлюючий документ - оригінал свідоцтва про право власності на житло, видане Бюро інвентаризації житла відкритого акціонерного товариства «Краситель» 04.10.1996. З 13.05.2022 територія Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області тимчасово окуповано, шо підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (зі змінами). За фактом знищення квартири, належного у ній майна, втрати свідоцтва (правовстановлюючого документа) до Національній поліції, було подано заяву від 08.12.2023 про вчинення кримінального правопорушення. за якою відкрито кримінальне провадження № 12023130000003604, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 09.12.2023 № 12023130000003604. Відповідно до відповіді Рубіжанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 20.12.2023 № вих./183/2023 надати дублікат свідоцтва про право власності на житло, видане Бюро інвентаризації житла відкритого акціонерного товариства «Краситель» 04.10.1996, або будь які інші відомості, що підтверджують право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] у військової адміністрації немає можливості у зв`язку з їх відсутністю. Крім того, згідно відомостей що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ВАТ «Краситель» припинило свою діяльність. Архівні документи ВАТ «Краситель» залишились на території Рубіжанської міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області та військовій адміністрації не передавались. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. У відповідності із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи обставини справи, те, що позивачі на теперішній час позбавлені можливості відновити оригінал свідоцтва про право власності на житло, видане Бюро інвентаризації житла відкритого акціонерного товариства «Краситель» 04.10.1996, на належне їм нерухоме майно, отримати дублікат правовстановлюючого документу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved