Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

28.03.2024 позивач в особі свого представника звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь його користь заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 70864,22 грн та коштів по перевитратам на відрядження у розмірі 117914,77 грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 04.04.2020 по теперішній час перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Відповідач по справі останнім часом виплачував заробітну плату не регулярно, а згодом перестав платити, внаслідок чого утворилась заборгованість по заробітній платі, яка становить 70864,22 грн. Крім того, відповідач має перед позивачем заборгованість по перевитратам на відрядження що складає 117914, 77 грн, згідно довідки наданої відповідачем. У добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, у зв`язку з зазначеним позивач змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення на його користь з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати та коштів по перевитратам за відрядження. Ухвалою суду від 29.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, слухання справи призначено на 11:00 16.04.2024. Станом на 16.04.2024 клопотань про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін до суду не надходило. Представником відповідача 15.04.2024 до суду надано відзив, згідно якого не заперечує, щодо розміру заборгованості по заробітній платі, що становить 70864,22 грн, однак в частині стягнення коштів по перевитраті на відрядження заперечує, посилаючись, що надана позивачем довідка датована 20.03.2024 та станом на день подання відзиву позивачу могли бути перераховані зазначені кошти, а тому в цій частині позову просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ІНЖИНІРИНГ» з 04.04.2020 по теперішній час, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5). Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються\~КЗпП України та ЗУ «Про оплату праці» Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч. 1\~ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з виплати заробітної плати відповідачем у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 70864,22 грн за період з листопада 2023 року по лютий 2024 року, що вбачається з розрахункового листка за лютий 2024 року (а.с.9) та не заперечується і самим відповідачем. Враховуючи зазначене, з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ІНЖИНІРИНГ» на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі у розмірі 70864,22 грн за період з листопада 2023 року по лютий 2024 року. Щодо вимоги про стягнення перевитрат по відрядних коштах, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про оплату праці» норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов`язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв`язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України\~та іншими актами законодавства України. Згідно ст.121 КЗпП працівники мають\~право на\~відшкодування витрат\~та одержання\~інших компенсацій\~у зв`язку\~з службовими\~відрядженнями. Працівникам,\~які направляються\~у відрядження,\~виплачуються:\~добові за\~час перебування\~у відрядженні,\~вартість проїзду\~до місця\~призначення і\~назад та\~витрати по\~найму жилого\~приміщення в\~порядку і\~розмірах,\~встановлюваних законодавством. За відрядженими працівниками зберігаються протягом усього часу відрядження місце роботи (посада) . Працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку. У зв`язку з невиплатою позивачу заборгованості по відрядженню, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за січень 2024 року у розмірі 117914,77 грн, що підтверджується інформаційною довідкою відповідача за підписом головного бухгалтера підприємства від 20.03.2024 ( а.с.8), суд не бере до уваги заперечення відповідача наведені у відзиві щодо можливої сплати відрядних коштів станом на день подання відзиву, оскільки вони не підтверджені жодними доказами. Відповідно до вимог ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, відсутність доказів про погашення заборгованості відповідачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з виплати коштів за відрядження у розмірі 117914,77 грн. Оскільки позивач відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, на підставі ч. 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved