Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

1.Стислий виклад позовних вимог. 04.04.2023 року до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «УСГ» до [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації), згідно до якого позивачем заявлені наступні позовні вимоги: 1. Стягнути з Відповідача - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - невідомий, адреса: [ADDRESS] ) на користь Позивача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (IBAN [NUMBER] в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, код за ЄДРПОУ 30859524, адреса: 03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А) суму страхового відшкодування в розмірі 213 792,98 грн. (двісті тринадцять тисяч сімсот дев`яносто дві) гривні 98 копійок. 2.Стягнути з Відповідача - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - невідомий, адреса: [ADDRESS] ) на користь Позивача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (IBAN [NUMBER] в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, код за ЄДРПОУ 30859524, адреса: 03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А) понесені судові витрати в розмірі 3 206 (три тисячі двісті шість) гривень 89 копійок. 2.Позиція позивача. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем ПАТ «СК «УСГ» зазначено, що 27 листопада 2019 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ», далі - Позивач та [PERSON] (Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0402-19-00265, предметом якого є страхування транспортного засобу «Porsche Cayenne» д.н.з. [NUMBER] . 26 жовтня 2020 року, о 13 год. 01 хв. в м. Дніпро, вул. Передова, 101, [PERSON] , далі - Відповідач, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або для безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Porsche Cayenne» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 27 жовтня 2020 року Страхувальник звернувся до Позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 16 листопада 2020 року Позивачем на підставі Рахунку № СФ-128 від 03 листопада 2020 року було складено страховий акт № ССКА-7177 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 311\~792\~(триста\~одинадцять тисяч\~сімсот дев`яносто\~дві)\~гривні 98\~копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 28338 від 16 листопада 2020 року. Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», згідно полісу № АО-5887732. 02 грудня 2020 року Позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування № 11/20399 до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», яке здійснило виплату в межах ліміту відповідальності в розмірі 98 000,00 грн. Тому залишок боргу, який повинен сплатити Відповідач становить: 311 792,98 грн. - 98 000,00 грн. = 213 792,98 грн. (двісті тринадцять тисяч сімсот дев`яносто дві) гривні 98 копійок. 03 серпня 2021 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію № 44878 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. Враховуючи небажання Відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, ми змушені звертатися до суду. А тому враховуючи норми ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦПК України, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 11.01.2024 року від представника позивача [PERSON] подана заява про підтримання позивачем заявлених вимог, та згодою про ухвалення заочного рішення. 3.Позиція відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачу на адресу реєстрації відповідача, і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними. Відзив відповідач на позов не подав. Заяв та клопотань про проведення розгляду за його відсутності не подавав. В судове засідання більш ніж двічі не прибув протягом 2023 -2024 років. 4.Процесуальні питання, заяви і клопотання. 04.04.2023 року позивачем подано позовну заяву до суду. 11.09.2023 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 11.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримання заявленого позову, та згодою на ухвалення заочного рішення. 12.02.2024 року ухвалено про заочний розгляд справи. 5.Фактичні обставини встановлені судом. Подія ДТП мала місце 26 жовтня 2020 року, о 13 год. 01 хв. в м. Дніпро, вул. Передова, 101, де [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або для безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Porsche Cayenne» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постанови Амур-Нижньодніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~16\~листопада 2020\~року вищевказана\~дорожньо-транспортна\~пригода відбулась\~внаслідок порушення\~ [PERSON] Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується копією постанови (а.с. 30). За даною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. [PERSON] , накладено адміністративне стягнення за ст.. 124 КУпАП у виді штрафу, у розмірі 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (триста сорок) гривень. Постанова набрала законної чинності 27.11.2020 року. Зазначений факт ДТП та винність [PERSON] , як водія, та учасника ДТП зафіксовано у протоколі адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 022781 (а.с. 25), схемі місця ДТП (а.с. 23-24), відповіді від НПУ (а.с. 26-29). 27 листопада 2019 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ» та [PERSON] (Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0402-19-00265, предметом якого є страхування транспортного засобу «Porsche Cayenne» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджено копією договору (а.с. 9-10). Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого ТСЦ 1241, транспортний засіб PORSCHE CAYENNE, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований на праві власності за [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва (а.с. 21-22). Цивільно-правова\~відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант», згідно полісу № АО-5887732 (а.с. 61) Опис та встановлений обсяг пошкоджень та вартість відшкодування визначена згідно до Акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектної відомості) від 27.10.2020 року (а.с. 32-33), та фото таблиці до акту (а.с. 34-50); рахунком № СФ-128 від 03.11.2020 року (а.с. 51-52); актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 0000001564 від 09.12.2020 року (а.с. 53-54). Згідно до\~заяви про\~настання страхового\~випадку та\~виплату страхового\~відшкодування поданої\~на ім`я\~ПАТ «СК\~« Українська\~страхова група»\~ [PERSON] \~станом на\~27.10.2020\~року заявила\~та повідомила\~про те,\~що 26.10.2020\~року о\~13.01\~за адресою\~м.\~Дніпро,\~Передовая,\~1010\~внаслідок ДТП\~сталося пошкодження\~належного їй\~автомобіля «Porsche Cayenne» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджено копією заяви (а.с. 55-57). Страховий акт ПАТ «СК « Українська страхова група» складений 16.11.2020 року № ССКА-7177 (а.с. 58). Згідно до розрахунку суми страхового відшкодування ПАТ «СК « Українська страхова група» на 16.11.2020 року, розмір суми страхового відшкодування визначений у сумі 311792,98 гривень (а.с. 59). Платіжним дорученням № 28338 від 16.11.2020 року підтверджено перерахування ПАТ «СК « Українська страхова група» на ім`я ТОВ «Прайм-Авто ЛТД» 311792,98 гривень (а.с. 60). 02.12.2020 року ПАТ «СК « Українська страхова група» подана заява на виплату (страхового) відшкодування на ім`я ТДВ СК «Альфа-Гарант» як суму страхового відшкодування 311792,98 гривень потерпіла [PERSON] , винна особа [PERSON] (а.с. 62). Між ТОВ СК «Альфа-Гарант» та ПАТ «СК « Українська страхова група» 16.06.2021 року укладено угоду щодо погодження розміру та здійснення виплати страхового відшкодування (а.с. 63). 03.08.2021 року з боку ПАТ «СК « Українська страхова група» на ім`я [PERSON] як винної особи подана претензія про виплату суми 215792,98 гривень (а.с. 68-69), яка отримана згідно до поштового рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я [PERSON] станом на 10.02.2021 року (а.с. 70). 6.Норми права застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 981 Цивільного кодексу України Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. В ст. 982 Цивільного кодексу України вказано, що Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно ст. 983 Цивільного кодексу України Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. За ст. 1166 Цивільного кодексу України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1)\~шкода,\~завдана одній\~особі з\~вини іншої\~особи,\~відшкодовується винною\~особою;\~ 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Змістом ст. 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В ст. 1194 Цивільного кодексу України визначено: Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3\~Закону визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Згідно зі статтею 6\~Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36\~Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. 7.Висновки та мотиви прийнятого рішення. Як встановлено судом, між сторонами є спір що стосується права позивача, яким здійснено виплату страхове відшкодування за договором добровільного страхування (КАСКО) до страховика, як права вимоги (суброгація) на відшкодування здійсненої ним виплати. Така вимога\~позивача ґрунтується\~на укладеному\~ 27 листопада 2019 року між ПАТ «Страхова компанія «УСГ», та [PERSON] (Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0402-19-00265, предметом якого є страхування транспортного засобу «Porsche Cayenne» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок настання страхового випадку - 26 жовтня 2020 року, о 13 год. 01 хв. в м. Дніпро, вул. Передова, 101, де винною особою у настанні ДТП визнано [PERSON] , який на час події керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] , на підставі постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року за ст. 124 КУпАП. В той же час, судом враховується, що відповідно до частин першої, другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за особою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Так, згідно до правового висновку Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі\~№ 755/7666/19, Верховний Суд наголосив, що стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Також, у постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія. Таким чином, враховуючи вище зазначене, першочерговим є встановлення винності особи, до якої заявлено позов щодо відшкодування шкоди. Під час розгляду справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, це судове рішення є обов`язковим для суду лише щодо з`ясування питань, чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Відтак, розглядаючи спір, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення,\~суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може тільки вирішувати питання про розмір відшкодування. Доводити відсутність своєї вини відповідно до вимог частини другої статті 1166\~ЦК України\~має заподіювач шкоди. У випадку встановлення вини особи в ДТП постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, ця особа не позбавлена права доводити протиправність дій інших учасників ДТП та причинний зв`язок цієї протиправності із завданою шкодою. Позивачем надані докази винуватості [PERSON] , розмір шкоди завданої застрахованій особі власнику автомобіля «Porsche Cayenne» д.н.з. [NUMBER] , а саме [PERSON] , та підтверджено що 16 листопада 2020 року Позивачем на підставі Рахунку № СФ-128 від 03 листопада 2020 року було складено страховий акт № ССКА-7177 та розрахунок страхового відшкодування до нього, та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 311\~792\~(триста\~одинадцять тисяч\~сімсот дев`яносто\~дві)\~гривні 98\~копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 28338 від 16 листопада 2020 року. А тому залишок боргу, який повинен сплатити Відповідач становить: 311\~792,98\~грн.\~-\~98\~000,00\~грн.\~=\~213\~792,98\~грн. (двісті тринадцять тисяч сімсот дев`яносто дві) гривні 98 копійок, який підлягає стягненню з винної особи. Проте, відповідач не скористався своїм правом на участь у розгляді справи, подання відзиву, та у разі незгоди з заявленою позивачем позицією, не надано і доказів на спростування заявлених вимог. Згідно до ст. 84 ЦПК України, суд розглядає клопотання про витребування доказів, але позивач своїм правом в передбаченому ЦПК України на витребування доказів не скористувався. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з п.3 ч.2 ст.11 ЦК України серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків зазначено: завдання майнової (матеріальної) та\~моральної шкоди\~іншій особі. Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: …відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Крім того, відповідно до ст.2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства. На підставі зазначеного, всебічно, повно та об`єктивно дослідив і встановив фактичні обставини у справі за заявленим позовом, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, які підлягають задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). 8.Судові витрати. Позивачем при зверненні із позовом понесені судові витрати з оплати судового збору на суму 3206 (три тисячі двісті шість) гривень 89 копійок, що підтверджено платіжною інструкцією № 4804 (а.с. 5). А тому з врахуванням приписів ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати підлягають покладенню саме на позивача, за відсутності підстав для задоволення позову вцілому.

Outcome: approved