Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

07 грудня 2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Шаповалова А.М. звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме щодо смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] під час ведення бойових дій в районі тимчасово окупованого селища Іллінка Чаплинського району Хрсонської області. В обґрунтування зазначених вимог зазначив, що згідно медичних документів [PERSON] помер на тимчасово окупованій території за адресою: [ADDRESS] , причина смерті: велика втрата крові, кровотеча з варикозно розширених вен стравоходу, цироз печінки. На підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року відділом ДРАЦС було видано свідоцтво про смерть [PERSON] від 23 серпня 2023 року. Однак, заявник просить суд встановити факт того, що його батько [PERSON] помер саме під час ведення бойових дій в районі тимчасово окупованого селища Іллінка Чаплинського району Хрсонської області. (а.с.1-4) Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2023 року справу окремого провадження було призначено до розгляду в судовому засіданні на 26 грудня 2023 року. (а.с.28) В судове засідання 26 грудня 2023 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 25 січня 2024 року. (а.с.30) 01 січня 2024 року від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року вже встановлено факт смерті [PERSON] та на підставі вказаного рішення відділом ДРАЦС зареєстровано смерть останнього та складено відповідний актовий запис про смерть. Повторна реєстрація смерті чинним законодавством України не передбачена. (а.с.41) В судовому засіданні 25 січня 2024 року за участю в режимі відеоконференції представника заявника було розпочато розгляд справи по суті, з`ясовано думку щодо заяви та оголошено перерву до 15 лютого 2024 року. (а.с.44-45) 15 лютого 2024 року від представника заявника надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. (а.с.47-48) Також, 15 лютого 2024 року від представника заявника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. (а.с.57-58) В судове засідання 15 лютого 2024 року сторони по справі не з`явились, у зв`язку з цим та надходженням від представника заявника клопотання про відкладення, розгляд справи було відкладено на 07 березня 2024 року. (а.с.73) 06 березня 2024 року від представника заявника надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. (а.с.78-80) В судове засідання 07 березня 2024 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 20 березня 2024 року. (а.с.101) В судове засідання 20 березня 2024 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 04 квітня 2024 року. (а.с.109) В судовому засіданні 04 квітня 2024 року було завершено розгляд справи по суті. В судове засідання заявник та його представник не з`явились, від представника заявника надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, в якому він просив задовольнити заяву. (а.с.111-112) Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна від неї заява про розгляд справи за її відсутності. (а.с.41) Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 серпня 2003 року (актовий запис № 70). (а.с.10) Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно абз.1 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч.6 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.7 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.1 глави 5 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 підставою для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Згідно абз.1 п.9 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940 (з наступними змінами та доповненнями) державна реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, проводиться за рішенням суду, надісланим судом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, після набрання ним законної сили або за заявою осіб, що були заявниками при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року у справі № 758/8381/23 встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця с. Іллінка Чаплинського району Херсонської області, зареєстрованого на час смерті за адресою: [ADDRESS] , дата смерті [INFO] , місце смерті - Україна, Херсонська область, Чаплинський район, с. Іллінка, вул. Батутіна; причина смерті - велика втрата крові, кровотеча з варикозно розширених вен стравоходу, цирозу печінки К74.6. На підставі вказаного рішення 23 серпня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Іллінка Чаплинського району Херсонської області, про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 697. (а.с.16) Щодо вимоги заявника про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме щодо смерті свого батька саме під час ведення бойових дій, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки, і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника. Згідно копії довідки про смерть № С-03990 від 07 липня 2023 року, виданої відділом ДРАЦС « [INFO] », [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , причина смерті - велика втрата крові, кровотеча з варикозно розширених вен стравоходу, цирозу печінки К74.6. (а.с.15) Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 291 нк (остаточне) від 18 жовтня 2022 року, виданого КЦ «БМСЕ» ХОР, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , місце проживання померлого вказано за адресою: [ADDRESS] , місце смерті вказано за адресою: [ADDRESS] , причина смерті - велика втрата крові, кровотеча з варикозно розширених вен стравоходу, цирозу печінки К74.6. (а.с.13-14) Опитаний представником заявника свідок [PERSON] зазначила, що вона була свідком загибелі [INFO] [PERSON] , який загинув на тимчасово окупованій території України, а саме: Херсонська область Чаплинський район, с. Іллінка. Також, повідомила, що була свідком того, як [PERSON] загинув [INFO] від поранення черевної порожнини та втрати крові, внаслідок поранення отриманого під час артилерійського обстрілу. (а.с.54-55) Однак, суд не може взяти до уваги показання свідка стосовно того, що [PERSON] загинув внаслідок поранення, отриманого під час артилерійського обстрілу, оскільки це є припущення свідка, бо свідок не є лікарем та не має відповідної освіти для того щоб робити такі висновки. Згідно відповідей установ, які проводять судово-медичні експертизи, які надано на адвокатські запити представника заявника, встановлено, що отримати інформацію на питання чи могла ударна (вибухова) хвиля від влучання ворожого снаряду у БТР, його подальшого загорання та від вибуху БТР, стати причиною збільшення тиску вен, що спричинило розрив та гостру кровотечу, кровотечу з варикозно розширених вен стравоходу, та чи може внаслідок цього настати смерть особи, яка знаходилась неподалік такого БТР в зоні дії ударної хвилі, можливо лише шляхом проведення судово-медичної експертизи. (а.с.а.с.86,\~89,\~92,\~95,\~98) За змістом ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України вже встановлено рішенням суду та на його підставі видано свідоцтво про смерть останнього, а також те, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] помер саме під час ведення бойових дій, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви в повному обсязі через її недоведеністю належними, допустимими та достатніми доказами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed