Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до Комунальної організації Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» про стягнення різниці середнього заробітку. Свої вимоги мотивував тим, що 28 грудня 2020 року позивача було переведено на посаду завідувача тренувально-оздоровчого комплексу відповідно до наказу № 493-к від 28 грудня 2020 року. 24 лютого 2022 року позивач був мобілізований до лав Збройних сил України. Із довідки про доходи вбачається, що за період з березня по липень 2022 року позивачу були виплачені суми, що суттєво менші від середнього заробітку на підприємстві відповідача до вступу у лави Збройних сил України, що є підставою для стягнення різниці середнього заробітку за період з 01 березня по 18 липня 2022 року. Відповідно довідки позивачу сплачено за цей період середній заробіток у розмірі 101 543,4 грн., хоча середній заробіток складає у розмірі 172 750,05 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача різницю середнього заробітку за період з 01 березня по 18 липня 2022 року у розмірі 71 206,65 грн. 16 травня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04 серпня 2023 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача Кияниці Олесі Вікторівни про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено. 07 серпня 2023 року ухвалою суду клопотання представника Комунальної організації Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» про витребування доказів задоволено повністю: витребувано у Державної податкової служби України відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] у період з 24 березня 2023 року по день надання відповіді на запит. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до наказу № 493-к від 28 грудня 2020 року позивача було переведено на посаду завідувача тренувально-оздоровчого комплексу (а.с.10). Згідно довідки доходи позивача за період з 30 березня 2020 року по 31 жовтня 2022 року становить у розмірі 935 277,84 грн. (а.с.11-12). 21 грудня 2022 року відповідачем надана письмова відповідь про виплату позивачу середнього заробітку, що підтверджується довідкою про доходи від 03 листопада 2022 року № 90 (а.с.15-16,17,18,19). Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2023 року по П квартал 2023 року сума виплаченого доходу позивачу складає у розмірі 84 787,49 грн (а.с.97-98,99). Позивач просить стягнути з відповідача різницю середнього заробітку за період з 01 березня по 18 липня 2022 року у розмірі 71 206,65 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за період з 01 березня по 18 липня 2022 року йому виплачено середній заробіток у розмірі 101 543,4 грн., однак середній заробіток складає у розмірі 172 750,05 грн., тому різниця середнього заробітку підлягає стягненню. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги про стягнення різниці середнього заробітку не визнав повністю, оскільки 24 лютого 2022 року позивача було звільнено на військову службу, організація здійснювала виплати позивачу середнього заробітку під час перебування у Збройних Силах України, що підтверджується довідкою про доходи. Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україні від 08 лютого 1995 року № 100 у всіх інших випадках середньомісячна заробітна плата обчисляється, виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Організацією обгрунтовано і правомірно були виключені із розрахунку середньої заробітної плати позивача допомога у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю та час відпустки у відповідності до Порядку. Позивачем безпідставно взято для обчислення середньої заробітної плати період роботи з листопада по грудень 2021 року, а тому підставою для подачи позову є неправильно розрахована позивачем сума (а.с. 31-32). На підтвердження відзиву відповідачем надано довідку про доходи за період з 01 грудня 2021 ро до 31 січня 2022 року (а.с. 34); розрахункові листи за грудень 2021 року, січень-липень 2022 року (а.с.35-40). Відповідно редакції ч. 3 ст. 119 КЗпП України, чинної до 19 липня 2022 року, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Зміни до ч. 3 ст. 119 КЗпП України були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 1 липня 2022 року № 2352-IX, які набули чинності 19 липня 2022 року. Відповідно до змісту частини другої статті 233 К3пП України в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору та відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, і не залежить від здійснення роботодавцем нарахування таких виплат. Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлено Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 у всіх інших випадках середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з абз. 1 п. 3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у п.4 цього Порядку. Відповідно до п.п. и) п.4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, враховуються виплати, пов?язані з святковими та ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо. Згідно з абз. 2 п. 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати за останні, місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середня заробітній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв?язку із тимчасовою непрацездатністю. Абз. 1 п. 8 Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року позивача звільнено у зв`язку з призовом на військову службу та відповідачем здійснено виплати позивачу середнього заробітку під час перебування у Збройних Силах України, що підтверджується довідкою про доходи, відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україні від 08 лютого 1995 року № 100. За встановлених обставин позивачем не доведено неправомірність розрахунку середнього заробітку під час перебування на військовій службі, чим не виконано вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: dismissed