Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №79, від якого вони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що подружнє життя у них не склалося, у зв`язку з різними характерами та поглядами на сім`ю, внаслідок чого між ними втрачено поваги один до одного та вони фактично припинили шлюбні відносини. Посилаючись на те, що збереження сім`ї суперечить його інтересам, просив шлюб між ними розірвати. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області матеріали вказаної позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Конотопського міськрайонного суду Сумської області. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.01.2024 року матеріали вказаної позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Буринського районного суду Сумської області. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 01.03.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Представником позивача [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, в якій позов підтримав та просив задовольнити. Від відповідачки також надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнала, просить справу розглянути без її участі та розірвати шлюб без надання строку на примирення. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 20.07.2012 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №79. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.8). Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не підтримують подружніх стосунків, про надання строку на примирення не просять. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим. Враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу між ними його слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved