Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

ТОВ «ФК «Ейс» звернулось до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.03.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] був укладений кредитний договір №22030000118022, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 74400,00 грн., строком на 60 місяців, зі сплатою відсотків в розмірі 0,001% річних за строкову заборгованість та в розмірі 56% річних за прострочену заборгованість, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту. 12.07.2023 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №12/07/23, за умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача. 29.01.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №29/01/24-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Заборгованість відповідача станом на 11.07.2023 року становить 74357,14 грн., з яких залишок простроченого кредиту 48316,03 грн., залишок прострочених відсотків -1,21 грн., залишок прострочених комісій-26040,00 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати та витрати на правову допомогу позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, згідно з вимогами ст.ст. 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.03.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] був укладений кредитний договір №22030000118022, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 74400,00 грн., строком на 60 місяців, зі сплатою відсотків в розмірі 0,001% річних за строкову заборгованість та в розмірі 56% річних за прострочену заборгованість, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту (а.с.20-21,38). 12.07.2023 року АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №12/07/23, за умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (а.с.58-60,98-101). 29.01.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №29/01/24-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (102-104). Згідно з наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 74357,14 грн., з яких залишок простроченого кредиту 48316,03 грн., залишок прострочених відсотків -1,21 грн., залишок прострочених комісій-26040,00 грн. (а.с.35-36). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629\~ЦК\~України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Приписами ч. 1 ст.625\~ЦК\~України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що позичальник - відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 133\~ЦПК\~України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно\~ст.137\~ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем додано: копію договору надання правничої допомоги №16/02/24 від 16.02.2024 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 16.02.2024 року, додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги №16/02/24 від 16.02.2024 року, копії платіжної інструкції, свідоцтва. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141\~ЦПК\~України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 4 500 грн. Відповідно до вимог ст.141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн.

Outcome: approved