Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Дунаєвецької міської ради про визнання частки спадкового майна у колгоспному дворі, про визнання права власності на нерухоме майно та припинення права на частку в спільному майні посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивач являється спадкоємцем майна померлої за законом та відповідно спадкоємцем 1-ої черги. Також [PERSON] склала заповіт згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] , однак той відмовився від прийняття спадщини. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Дунаєвецької державної\~нотаріальної контори\~Магери Н.Ф.про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовила, у зв`язку з тим, що не виділена частка спадкового майна спадкодавця у колгоспному дворі та правовстановлюючий документ на вищевказане майно не скріплений печаткою та підписом органу, що видав документ. Ухвалою від 04.03.2023 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 26.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Алексєєва М.А. в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не заявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Також подав до суду письмову заяву, в якій підтвердив, що отримав від [PERSON] грошову компенсацію за його частку в будинку [ADDRESS] , жодних претензій до позивача не має. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не заявилася, також подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Також подав до суду письмову заяву, в якій підтвердив, що отримав від [PERSON] грошову компенсацію за його частку в будинку [ADDRESS] , жодних претензій до позивача не має. Представник відповідача Дунаєвецької міської ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду відзив, в якому просить справу розглядати у його відсутності. У вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №40944713 [PERSON] склала заповіт від 24.01.2012 зареєстрованого в реєстрі за №1 посвідченого Гірчичнянській сільській раді Дунаєвецького району, що також підтверджується копією заповіту від 24.01.2012, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] . 15.07.2015 [PERSON] подав заяву до Дунаєвецької державної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Позивач являється спадкоємцем майна померлої за законом та відповідно спадкоємцем 1-ої черги, спадщину прийняв звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вищенаведене підтверджується копією спадкової справ №49/2015. Постановою державного нотаріуса\~Дунаєвецької державної\~нотаріальної контори\~Магери Н.Ф.від 19.01.2024 №9/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що не виділена частка спадкового майна спадкодавця у колгоспному дворі та правовстановлюючий документ на вищевказане майно не скріплений печаткою та підписом органу, що видав документ. 19.10.1987 виконавчим комітетом Дунаєвецької Ради народних депутатів Хмельницької області на підставі рішення виконкому Дунаєвецької районного Ради народних депутатів №170 від 21.08.1987 голові колгоспного двору [PERSON] видано Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння на житловий будинок в цілому, який розташований в с.Гірчична, Дунаєвецького району. Вказане також зазначено в архівному витязі Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації №1 від 15.02.2024 №5/05-29. Як вбачається з виписки з погосподарської книги №3 за 1991-1995 роки, виданою Дунаєвецькою міською радою №26 від 26.01.2024 станом на 15.04.1991 в дворі були зареєстровані та проживали: [PERSON] голова сім`ї, [PERSON] син, [PERSON] внук, [PERSON] невістка. Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. При цьому за змістом ч.2\~ст.123\~ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст.125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу. В силу вимог ст.126 ЦК УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Відповідно до п.6 постанови пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в п.п.«г» своєї постанови №20, за правилами ст.563 ЦК України 1963 року, спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до\~статті 563 ЦК УРСР\~(у редакції 1963 р.) у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двору не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. За правилами\~статті 120 ЦК УРСР\~(у редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р. у зв`язку із введенням в дію відповідно до постанови Верховної ради Української РСР від 26.03.1991 р.\~Закону України «Про власність». З урахуванням наведеного, оскільки у домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , виходячи з\~рівності часток\~усіх членів\~двору,\~кожному належить\~по 1/4\~частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Після смерті [PERSON] спадковою являється 1/4 частини житлового будинку. Згідно письмових заяв відповідачів [PERSON] та [PERSON] від 26.03.2024 останні отримали грошову компенсацію за належні їм частки у домоволодінні, з тим, щоб житловий будинок належав на праві власності [PERSON] згодні. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на викладене, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які мають право на спадкування немає, а також враховуючи те, що позивач набув право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, як спадкоємець за законом після смерті матері та як член колишнього колгоспного двору, однак не може отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а тому в позов у частині припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності за [PERSON] на будинок підлягає задоволенню. Поряд з цим зазначення в резолютивній частині судового рішення про такі способи захисту права як визнання спадковою частини будинку, визнання прав власності на частки в будинку не є необхідним через задоволення вимоги про визнання права власності на весь будинок з відповідними обгрунтуваннями в мотивувальній частині рішення.

Outcome: partial