Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] , з позовом до Київської міської ради, третя особа: [PERSON] , [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , яка проживала останні роки за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина. У 2015 році бабуся позивача оформила заповіт на останню. Позивач не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини оскільки останні шість років до смерті [PERSON] позивач робила повний догляд за останньою, іноді проживала постійно з нею, однак зареєстрована разом з нею не була. Після смерті бабусі позивач займалась її похованням. За адресою: [ADDRESS] , до смерті [PERSON] , окрім останньої була зареєстрована сестра позивача [PERSON] , при цьому зазначена квартира належала їм двом у рівних частинах. Третя особа [PERSON] , не подавала жодних заяв про прийняття спадщини через обізнаність про існування заповіту на позивача. Позивач разом з дитиною зареєстрована за адресою де проживає її рідна мати [PERSON] . Мати позивача є рідною донькою [PERSON] , та станом на момент відкриття спадщини була пенсіонером за віком, тому відносилась до категорії непрацездатних осіб та мала право на обов`язкову частку у спадщині. Враховуючи наявність заповіту, інших родичів, наявність особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, позивач її мати та її сестра, після відкриття спадщини вирішували питання та радились з приводу того на кого оформляти спадщину, тому заяву не було подано одразу після смерті бабусі та до початку повномасштабного вторгнення рф. У зв`язку з повномасштабним вторгненням позивач із малолітнім сином на початку березня 2022 року була змушена виїхати з країни та перебувала у Німеччині до кінця серпня 2022 року. На момент початку воєнного стану позивач була працевлаштована у спеціальній школі № 12 Дарницького району міста Києва вчителем молодшої школи, в якій навчаються у більшості діти інваліди, із затримкою мовного розвитку та супровідними станами-розладом аутистичного спектру, гіперактивністю та дефіцитом уваги. Наприкінці 2022 року позивач з дитиною повернулась в Україну, задля можливості виконання трудових обов`язків. Мати позивача допомагала із доглядом за дитиною, оскільки персональний шкільний графік навантаження позивачу поставили на цілий день з 08:00 год., по 19:00 год. Це відбувалось через, те що не всі вихователі та викладачі повернулись до роботи в школі, підмін не можливо було зробити. З осени 2022 року розпочались обстріли столиці із враженням ТЕЦ та інших об`єктів енергосистеми країни, що призвело до масових відключень електропостачання та, як наслідок, інших проблем у процесі навчання та житті в цілому. Такий робочий графік у позивача тривав до 20.12.2022 року. У перший день відповідних змін у графіку 21.12.2022 року позивач змогла потрапити у робочий час нотаріальної контори, коли не було повітряних тривог та було електропостачання. До спадкового майна відноситься частина квартири у місті Києві за адресою: [ADDRESS] . Позивач 18.05.2023 року отримала відповідь від Сьомої київської державної нотаріальної контори, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо, внаслідок пропуску строку на прийняття спадщини. З урахуванням викладеного просила визначити позивачу додатковий строк в 2 місяці. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.07.2023 р. відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва 16.11.2023 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого зазначено, що в матеріалах поданих разом з позовною заявою відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії із видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Зважаючи на докази в матеріалах справи, просили суд ухвалити рішення, згідно норма чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі з викладених в ній підстав, наполягала на її задоволенні. В подальшому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Допитана в судовому засіданні третя особа в якості свідка [PERSON] , зазначила, що позивач є її рідною сестрою, вказала, що в період перебування позивача за кордоном остання не була обізнана про можливість подання лише заяви про прийняття спадщини без надання інших необхідних документів. Допитана в судовому засіданні третя особа в якості свідка [PERSON] , зазначила, що вона є матір`ю позивача, вказала що остання с початком повномасштабного вторгнення були вимушена виїхати до Німеччини, звернувшись до нотаріусу остання повідомила, що з заявою про прийняття спадщини у зв`язку із військовим станом, можливо звернутись у будь який момент до його закінчення, у зв`язку з чим позивачем було пропущено строк на подання відповідної заяви. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників приходить до наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого відділом записів актів громадянського стану Бориспільського району Київської області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 25.11.1967 року, виданого Дарницьким бюро РАЦС м. Києва, 25.11.1967 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище подружжя [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 02.06.1977 року, виданого Центральним палацом одруження м. Київ, 02.06.1977 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище подружжя [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 14.10.1999 року, виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про право власності на житло від 23.03.1993 року вбачається, що [PERSON] , та [PERSON] , на праві сумісної власності є власниками квартири [ADDRESS] . Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15.11.2013 року, державним нотаріусом Сьомої київської нотаріальної контори, посвідчено, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер, [INFO] є [PERSON] . Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з частини квартири [ADDRESS] . З державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається, що [PERSON] , є власницею частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до заповіту від 20.05.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори, [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , на випадок її смерті все своє майно заповіла [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 24.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, 24.10.2015 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище подружжя [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 21.12.2018 року виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] , та [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.05.2020 року було розірвано шлюб між [PERSON] , та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] померла [PERSON] . 19.05.2022 року Департаменту імміграції міста Берлін, було видано [PERSON] , та [PERSON] , посвідка на тимчасове проживання у Німеччині. Строком до 18.05.2024 року. З спадкової справи №826/2020 щодо майна померлої [PERSON] , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини 21.12.2022 року звернулась [PERSON] . Постановою державного нотаріусу Сьомої київської державної нотаріальної контори Шапченко О.А., від 18.05.2023 року було відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно яке належало [PERSON] , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до характеристики вчителя початкових класів спеціальної школи І-ІІ ступенів № 12 Дарницького району м. Києві, [PERSON] , працює в спеціальній школі № 12 з 01.11.2019 року вчителем 2 класу та навчає дітей, які мають тяжкі порушення мовлення. Згідно з довідки спеціально школи І-ІІ ступенів № 12 Дарницького району м. Києва, вбачається, що [PERSON] , в термін з 01.09.2023 року по 20.12.2022 року працювала 60-годин на тиждень в позаурочний час до 19:00 годин. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався своєчасно правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від21.05.2020 у справі №404/251/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, наведені позивачем обставини, той факт, що вони мають істотний, непереборний та об`єктивний характер, який вплинув на поважність пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved