Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Департаменту інфраструктури і благоустрою Рівненської міської ради про скасування в частині наказу та визнання недійсним правовстановлюючого документа на житло. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на даний час він є військовослужбовцем та проходить службу в Управлінні СБ України у Рівненській області. В липні 2023 року, в ході формування та подачі документів до відповідного підрозділу Управління СБ України у Рівненській області, з метою постановки на квартирний облік у вказаному Управлінні разом із своєю сім`єю у складі дружини та двох неповнолітніх дітей з метою поліпшення житлових умов, як не забезпечений по нормі, він дізнався про те, що згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно є власником квартири [ADDRESS] . Підставою набуття права власності є свідоцтво про право власності на житло від 29 грудня 2008 року видане Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради, наказ № 676 від 29 грудня 2008 року. У відповідності до зазначеного свідоцтва про право власності на житло, Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради посвідчує, що квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності громадянам [PERSON] - та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». У заяві його батька [PERSON] від 27 листопада 2008 про передачу в приватну власність квартири по [ADDRESS] у графі «Підписи наймача та повнолітніх» значиться його підпис із зазначенням серії та номеру його паспорта. Станом на 27 листопада 2008 року йому виповнилося 17 років та 6 місяців, тобто він на час приватизації житла був неповнолітній. Зазначає, що видача свідоцтва про право власності на вказану квартиру обмежило його право на поліпшення житлових умов та реалізацію права на приватизацію в майбутньому. Так, станом на час подання його батьком [PERSON] до органу приватизації заяви від 27.11.2008 року про передачу йому та членам його сім`ї в приватну власність квартири, приватизація здійснювалася у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-XII від 19.06.1992 року та наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян». Наявність у його власності без його волевиявлення частини квартири за адресою: [ADDRESS] позбавляє його права отримати житло за місцем проходження військової служби в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081. Просить суд: -визнати недійсним та скасувати наказ Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради № 676/01 від 29.12.2008 року, в частині приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі якого видано свідоцтво про право власності на житло від 29 грудня 2008 року, згідно якого квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в розмірі по частки кожному - [PERSON] - та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; -визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 29 грудня 2008 року, видане 29 грудня 2008 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради на підставі наказу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради № 676/01 від 29.12.2008 року, на підставі якого квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в розмірі по 1/4 частки кожному - [PERSON] - та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; -зобов`язати державного реєстратора внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо видалення інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно про право власності на частки квартири за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] . 27.03.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача 4 - Департаменту інфраструктури і благоустрою Рівненської міської ради Єфіменко О.М. подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 08.04.2024 року заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у його відсутність, але з участю його представника адвоката Крижова С.В. Представник позивача адвокат Крижов С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити. Відповідач 1 [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 08.04.2024 року заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач 2 [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 08.04.2024 року заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач 3 [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 08.04.2024 року заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Представник відповідача - 4\~- Департаменту інфраструктури і благоустрою Рівненської міської ради в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через підсистему «Електронний суд» заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність за наявними у матеріалах справи доказами. Заслухавши думку представника позивача адвоката Крижова С.В., врахувавши заяви відповідачів по справі про розгляд справи у їх відсутність, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27.11.2008 року [PERSON] звернувся до начальника Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради з заявою про передачу в приватну спільну часткову власність в рівних долях (по частині) займаної квартири по [ADDRESS] . Уповноваженим власником квартири просив визначити його і серед членів сім`ї вказав [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). До заяви [PERSON] долучив довідку про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення від 28 листопада 2008 року № 1517, де вказано, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~Фонду» [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , неповнолітні: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Наказом Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету міської ради № 676/01 від 29 грудня 2008 року «Про передачу житла у приватну власність», зокрема п. 2 затверджено розрахунки та задоволено прохання і передано у приватну власність квартири мешканцям, згідно зі ст.\~5\~п.\~2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» та нараховані суми житлових чеків за недостатню площу (Додаток № 2). В додатку № 2 до вказаного наказу під п. 2 вказано [PERSON] , квартира [ADDRESS] , загальна площа 101,60, відновна вартість 18,29, компенсація 1,37 (а.с. 5). Як слідує з Свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 2008 року Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради посвідчує, що квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 101,6 (житлова площа 58,3) кв.м. Свідоцтво видане згідно з наказом від 29 грудня 2008 року № 676 (а.с. 7). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21472378 від 05.01.2009 року слідує, що 05 січня 2009 року за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). З дослідженої в судовому засіданні заяви [PERSON] від 27 листопада 2008 року про передачу в приватну власність квартири по [ADDRESS] вбачається, що у графі «Підписи наймача та повнолітніх» значиться підпис позивача [PERSON] із зазначенням серії та номеру паспорта останнього (а.с. 9). Станом на момент подачі [PERSON] вищевказаної заяви 27.11.2008 року позивачу [PERSON] виповнилось 17 років та 6 місяців, тобто останній на час приватизації житла був неповнолітній. З матеріалів справи вбачається, що приватизація квартири [ADDRESS] здійснювалася у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-XII від 19.06.1992 року та наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян». Згідно з приписами ч.ч. 1,2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію житлового фонду» (в редакції на момент приватизації спірної квартири) приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Згідно з пунктом 5 Наказу № 56 передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім`ї з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло. Відповідно до ст. 60 Кодексу про шлюб та сім`ю України (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин), захист прав та інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей лежить на їх батьках, які діють без особливих на те повноважень. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 військовослужбовці забезпечуються по місту проходження військової служби службовими житловими приміщеннями та житлом для постійного проживання. Судом встановлено, що наявність у власності позивача без його волевиявлення частини квартири за адресою [ADDRESS] позбавляє останнього права отримати житло за місцем проходження військової служби в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081. З довідки про склад сім`ї від 28.12.2008 року № 1517 вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] проживають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] , [PERSON] , неповнолітні син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно п.п. 18, 20, 21, 23, 26 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству 15.09.1992 №56, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. У довідці вказуються новонароджені, і на них розраховується норма площі, що передається безкоштовно, незалежно від строку їх народження та введення в дію Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Оформлена заява на приватизацію квартири (будинку) з доданою до неї довідкою про склад сім`ї та займані приміщення, а також документ, що підтверджує право на пільгові умови приватизації, подаються громадянином до органу приватизації місцевої державної адміністрації, виконкому місцевої Ради народних депутатів чи державного підприємства, організації, установи, де вони реєструються. На підставі оформленого розпорядження орган приватизації готує паспорт на квартиру, а на одноквартирний будинок - паспорт на домоволодіння, свідоцтво про право власності на житло та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі. Питання надання згоди неповнолітніми членами сім`ї, які проживали в жилому приміщенні, що приватизується, Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" не визначено, разом з тим, з аналізу положень законодавства чинного на момент виникнення спірних правовідносин, можна зробити висновок, що у разі приватизації житла, в якому постійно проживають на законних підставах також неповнолітні діти, потрібна письмова\~заява їх\~законного представника щодо згоди на приватизацію з урахуванням інтересів неповнолітніх. Судом встановлено, що на час приватизації квартири позивач був неповнолітнім та його інтереси мали б представляти батьки. Проте зазначеного вище порядку під час приватизації спірної квартири дотримано не було, оскільки відсутня письмова заява законного представника з цього приводу. Згідно ст. 16 ч. 2 п. 10 ЦК України способом захисту цивільного права або інтересу є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 21 ч. 1 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Наказ Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради № 676 від 29.12.2008 року в частині приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] порушує цивільні права позивача та позбавляє останнього можливості реалізувати своє право на приватизацію повноцінного житла (враховуючи те, що в неповнолітньому віці він став власником фактично 1/4 частки квартири, загальною площею 101,6 кв. м, а, виконуючи свій військовий обов`язок перед Батьківщиною, отримав відповідні пільги). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність» у його редакції, чинній за станом на 06.01.1994 року, громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом. За змістом ст. 4 ЦК України у редакції 1963 року, що був чинним до 01.01.2004 року цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки. Відповідно до цього цивільні права і обов`язки виникають, зокрема, з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; з адміністративних актів; внаслідок інших дій громадян і організацій; внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання цивільно-правових наслідків. Передача житла у власність громадянам відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», є одним із видів угод (правочином) у розумінні норм цивільного права, що незаборонені законом. Відповідно до ст. 229 ЦК України особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 229 ЦК України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved