Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

ЗМІСТ ТА ОБГРУНТУВАННЯ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Прокурор звернувся до суду з позовом до Відповідача, в якому просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області земельну ділянку з кадастровим номером 4625155700:06:002:0097 площею 0,187 га, яка знаходиться в с. Стара Ропа Самбірського району Львівської області (номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23526658, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1416193946251). В обґрунтування позову Прокурор посилається на те, що Самбірською окружною прокуратурою Львівської області за результатами вивчення питання законності використання [PERSON] , [INFO] , громадянином російської федерації (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Старосамбірської територіальної громади Самбірського району Львівської області, встановлено порушення земельного законодавства, які полягають у не відчуженні іноземцем упродовж встановленого строку земельної ділянки сільськогосподарського призначення, набутої у власність. ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач, будучи належним чином повідомленим про здійснення судового розгляду справи шляхом направлення судом на встановлену в порядку частини 6 статті 187 ЦПК України зареєстровану адресу місця проживання останнього копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів та ухвали суду про відкриття провадження у справі. Крім того, додатково Відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Однак Відповідач своїм правом на надіслання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову та правом на подання зустрічного позову - не скористався, причин неявки в судове засідання не повідомив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження не надав. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ВИСНОВКИ СУДУ Судом встановлено з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.02.2023 № 322528107 [PERSON] , будучи громадянином російської федерації, на підставі договору дарування № 1838, виданого 30.07.2004 Старосамбірською державною нотаріальною конторою, набув право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 4625155700:06:002:0097 площею 0,187 га, яка знаходиться в с. Стара Ропа Старосамбірського району Львівської області. При реєстрації 22.11.2017 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4625155700:06:002:0097 [PERSON] був іноземцем, а саме громадянином російської федерації, мав паспорт серія та номер [NUMBER] , виданий 04.03.2017 міжрайонним відділенням №1 УФМС росії по архангельській області та німецькому автономному округу в м.архангельськ. Згідно інформації Старосолянського старостинського округу Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області від 04.05.2023 №82 [PERSON] , громадянин російської федерації, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак на даний час за вказаною адресою не проживає. З листа ГУ ДПС у Львівській області № 6166//5/13-01-68-05 від 02.06.2023, вбачається, що [PERSON] присвоєний реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , упродовж 2004- 2022 років в діях нерезидента ознак доходу не встановлено. За інформацією Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області №4601.4.1-5288/46.1-23 від 04.05.2023, громадянин російської федерації [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Стара Ропа Старосамбірського району Львівської області отримав дозвіл на імміграцію в Україну 15.02.2013 виданий ГУ ДМС у Львівській області відповідно до п.3 ч.3 ст.4 Закону України «Про імміграцію», оскільки мав право на набуття громадянства України за територіальним походженням. На підставі отриманого дозволу документований посвідкою на постійне проживання серії [NUMBER] з безстроковим терміном дії, згідно якої зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання не приймалось, паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався. З витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4600501432023 від 15.06.2023, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 4625155700:06:002:0097 зареєстрована у Державному земельному кадастрі, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення «01.03 Для ведення особистого селянського господарства», право власності належить [PERSON] , податковий номер [NUMBER] , реквізити документа, що посвідчує особу - [NUMBER] , виданий 04.03.2017 міжрайонним відділенням №1 УФМС росії по архангельській області та німецькому автономному округу в м. архангельськ 04.03.2017, документи, які є підставою для виникнення права договір дарування № 1838 від 30.07.2004, виданий Старосамбірською державною нотаріальною конторою. З інформації Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 13.11.2023 №10-13-0-2-5392/2-23 земельна ділянка з кадастровим номером 4625155700:06:002:0097 для ведення особистого селянського господарства зареєстрована у Державному земельному кадастрі на підставі заяви [PERSON] та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості, розробленої ліцензованою організацією - ПВФ «Землі Прикарпаття» у 2017 році. Згідно повідомлення Старосамбірського районного виробничого відділу Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру від 21.12.2023, №1139/23 під час огляду земельної ділянки з кадастровим номером 4625155700:06:002:0097 площею 0,187 га в с. Стара Ропа Самбірського району із представниками земельного відділу Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області встановлено, що на вказаній земельні ділянці не знаходяться житлові, господарські будівлі або інші споруди, які б могли належати на праві власності [PERSON] . За викладеного, судом встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 4625155700:06:002:0097, що знаходиться в с. Стара Ропа Самбірського району Львівської області на території Старосамбірської територіальної громади, перебуває у власності [PERSON] , який є іноземцем, з 30.07.2004 року. В матеріалах справи відсутні докази відчуження замельної ділянки відповідачем. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА Право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться (частини 1 та 2 статті 38 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України (частина 1 статті 39 Закону України «Про міжнародне приватне право»). До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки (частина 1 статті 181 Цивільного кодексу України). Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частини 2, 4 статті 373 Цивільного кодексу України). Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності (частина 2 статті 81 Земельного кодексу України). Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику (частини 1, 2 та 4 статті 145 Земельного кодексу України). ПІДСТАВИ ПРЕДСТАВНИЦТВА ПРОКУРОРОМ ІНТЕРЕСІВ ДЕРЖАВИ Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії (частини 1, 3, 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). В аспекті, що обговорюється, суд звертає увагу на судову практику Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26 травня 2020 року у справі№ 912/2385/18: Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. З листа Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 29.12.2022 року, №10-13-0.6-4379/2-22, надісланого на адресу Львівської обласної прокуратури стало відомо про факт набуття у власність в порядку спадкування іноземцями або особами без громадянства земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема земельної ділянки з кадастровим номером 4625155700:06:002:0097. Самбірською окружною прокуратурою Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області надіслано запит від 01.05.2023 №14.56/04-22-1647вих-23 про надання інформації щодо вжитих заходів з метою поновлення порушених інтересів держави шляхом припинення права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 4625155700:06:002:0097. Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області листом № 10-13-0.6-2038/2-23 від 09.05.2023 повідомлено Самбірську окружну прокуратуру, про те, що зміна цільового призначення земельної ділянки із кадастровим номером 4625155700:06:002:0097 площею 0,187 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що перебуває у власності [PERSON] ( дата державної реєстрації права власності 22.11.2017) не проводилась, вжити заходи щодо конфіскації вищевказаної земельної ділянки шляхом подачі позовної заяви не має можливості через відсутність достатнього фінансування для сплати судового збору. ВИСНОВКИ СУДУ З урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, вимог чинного законодаства та правових позиції, які знайшли своє відображення у судовій практиці Верховного Суду, суд дійшов наступних висновків. Оскільки земельна ділянка належить до нерухомого майна в силу положень частини 1 статті 181 Цивільного кодексу України, а спірна земельна ділянка знаходиться на території України - на спірні правовідносини регулюються правом України. Прокурором дотримано вимоги законодавства щодо представництва інтересів держави в суді, останнім надано суду належні, достатні та допустимі докази в обґрунтування своїх позиовних вимог. Відповідач, будучи іноземцем, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення її не відчужив - що вказує на наявність підстави для конфіскації земельної ділянки у власність держави. Таким чином - позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статі 133 Цивільного процесуального кодексу України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Оскільки судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача. Прокурор звернувся до суду із заявою про поверненя зайво сплаченої суми судового збору у розмірі 3028,00 грн. Судом встановлено, за подання позовної заяви у поточній справі, яка містить одну вимогу немайнового характеру прокурором, згідно платіжної інсткурції №73 від 18.01.2024 - сплачено судовий збір у розмірі 6056,00 грн, в той час як ставка судового збору за подання позовної заяви до суду у такому випадку становить - 3028,00 грн. За викладеного, надмірно сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн слід повернути прокурору. РІШЕННЯ СУДУ

Outcome: approved