Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] з відповідачем [PERSON] мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] . На момент народження дитини сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Оскільки позивач та відповідач на час реєстрації дитини у відділі РАЦС були в сварці, то позивач вказала у заяві до РАЦС, що батьком дитини є [PERSON] . Вказаний запис про батька дитини здійснено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу. Разом з тим, біологічним батьком дитини є [PERSON] . Однак, оскільки він не був особисто присутнім при реєстрації дитини та він не перебував з матір`ю дитини у шлюбі, тому в актовому записі про народження дитини її було зареєстровано на прізвище матері « [PERSON] » та вписано ім`я та по батькові батька « [PERSON] ». У графі про батька дитини відсутні відомості про дату та місце народження, оскільки такої особи як [PERSON] не існує, а запис зроблено зі слів матері. Походження народженої у позивача дочки від відповідача не заперечує і сам відповідач. Відповідач визнає себе біологічним батьком дитини, через деякий час після народження дитини сторони почали знову проживати разом, мають спільний побут та бюджет, він піклується про дочку, забезпечує належні умови її розвитку, здійснює заходи щодо її утримання. Крім того, 07.11.2015 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . На даний час сторони дійшли згоди щодо внесення змін до актового запису про народження дитини, оскільки відповідач є біологічним батьком дитини та бажає виправити невідповідність в офіційних документах, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду з цим позовом, згідно якого просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Вільне Апостолівського району Дніпропетровської області, батьком дитини - [PERSON] , яка народилася [INFO] у селі Пам`ять Ілліча, Апостолівський район, Дніпропетровська область та зобов`язати Апостолівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , № 14 від 10.10.2011 року, складеного виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, а саме: у графі відомості про дитину - змінити: прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] »; виключити відомості про [PERSON] , громадянина України, як батька; у графі відомості про батька - вказати: прізвище батька « [PERSON] », ім`я « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », громадянство - «Україна», дата народження - « [INFO] », місце народження - «Україна, Дніпропетровська область, Апостолівський район, с. Вільне»; інші відомості залишити без змін. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовних вимог просила задовольнити. Відповідач до початку розгляду справи надав заяву про визнання позовних вимог. Представник третьої особи надав заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі, на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю дитини зазначена [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 10.10.2011 року (а.с. 7). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька дитини зазначені, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8). 07.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ч. ч.1,2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Згідно зі ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 затверджено Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І даних Правил, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 року №1064. Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Відповідно до абз. 12 п. 20 глави І розділу III даних Правил, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з п. 2.16.4 зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, враховуючи вищенаведене та що відповідач визнає своє батьківство відносно [PERSON] , [INFO] , суд доходить висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог. Стосовно розподілу судових витрат, враховуючи вимоги п.1 ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позовних вимог судового збору в розмірі 605,60 грн., інша половина судових витрат в розмірі 605,60 грн. має бути компенсована з державного бюджету у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. На підставі викладеного,

Outcome: approved