Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Представник позивача АТ «Сенс Банк» - Ременюк Т.О. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 629269,93 грн, за відсотками у розмірі 104764,95 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 11010,52 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 листопада 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту №800007088. Відповідно до умов кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 1 492 093,67 грн. 12 серпня 2022 року позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30 листопада 2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові. На забезпечення умов виконання кредитного договору №800007088 від 23 листопада 2016 року з [PERSON] було укладено договір поруки №800007088-П1 від 23 листопада 2016 року. На забезпечення умов виконання кредитного договору № 800007088 від 23 листопада 2016 року з [PERSON] було укладено договір поруки №800007088-П від 23 листопада 2016 року, Відповідно до умов договору поруки, поручитель поручається за виконання боржником умов кредитного договору власними коштами. Відповідно до умов договору поруки, у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за кредитним договором поручитель разом з відповідачем 1 солідарно відповідає перед позивачем у повному обсязі зобов`язань, передбачених кредитним Договором. У зв?язку з невиконанням боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, у кредитора виникло право задовольнити свої вимоги також і за рахунок поручителя. У порушення умов договору, позичальник [PERSON] , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 17 травня 2023 року має заборгованість, а саме: заборгованість за кредитом: 629 269,93 грн, заборгованість по відсотках: 104 764,95 грн. А тому просить суд стягнути солідарно з відповідачів зазначену заборгованість. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 вересня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Представник позивача в судове засідання, призначене на 19 квітня 2024 року не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому він просить розгляд справи проводити без участі представника позивача та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, однак причини неявки суду не повідомили. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що 23 листопада 2016 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №800007088. Відповідно до п.1.1 договору кредитор у порядку та згідно з умовами цього договору надає позичальнику кредит рефінансування (із зміною валюти зобов`язання), а позичальник приймає кредит на наступних умовах: 1.1.1.Сума кредит, валюта кредиту 1492093,67 гривень. 1.1.2.Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування: - грошових коштів в розмірі 690200 грн на рахунок № [NUMBER] , що відкритий в ПАТ «Альфа Банк», для повернення частини заборгованості за кредитним договором від 20 травня 2008 року №2706/0508/71-181; - грошових коштів в розмірі 801893,67 грн на рахунок № [NUMBER] , що відкритий в ПАТ «Альфа Банк», для повернення частини заборгованості за кредитним договором від 20 травня 2008 року №2706/0508/71-181. Процентна ставка за користування кредитом: - для частини кредиту №1 з 23 листопада 2016 року по 22 листопада 2019 року становить 11,90% річних, з 23 листопада 2019 по 20 травня 2023 року становить 17% річних; - для частини кредиту №2 становить 0,01% річних. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована (п.1.1.3. кредитного договору). Пунктом 1.1.4 визначено, що дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків - 20 травня 2038 року. Згідно з п.1.4. позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом у встановлений цим договором строк та виконати інші зобов`язання за цим договором у повному обсязі. Пунктом 3 кредитного договору визначено порядок та строки повернення кредиту та штрафні санкції, згідно якого, погашення заборгованості за кредитом та відсотками здійснюється згідно Графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та є його невід`ємною частиною. Відповідно до п.п. 5.5.6, 5.5.8, п.5.5.9 договору позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі виконувати свої грошові зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, 23 листопада 2016 року для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON] (далі - поручитель) було укладено договір поруки №800007088-П1. Також, 23 листопада 2016 року для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON] (далі - поручитель) було укладено договір поруки №800007088-П. Відповідно до п.2.1. договорів поруки поручителі поручаються за виконання позичальником обов`язків, що виникли на підставі основного договору та/або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Пунктом 3.1 договорів поруки передбачено, що позичальник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов`язків, перелічених у ст.2 цього договору як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник. 12 серпня 2022 року позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30 листопада 2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». 29 травня 2023 року АТ «Сенс Банк» на адресу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було надіслано вимогу про усунення порушень за вих. №11/05 щодо погашення заборгованості у розмірі 734034,88 грн. Оскільки відповідач прийняті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, в обумовлені строки кредитні кошти за договором кредиту не повертає, у зв`язку із чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем з погашення отриманого кредиту в розмірі 734034,88 грн, позивач звернувся до суду з указаним позовом. Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд дійшов таких висновків. Зобов`язальні відносини, як і інші цивільні правовідносини, виникають з обставин, визначених законом як юридичні факти. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На виконання умов договору кредиту №800007088 ПАТ «Альфа-Банк» надано [PERSON] кредит в сумі 1492093,67 грн. На виконання п.4.2.1 договору про надання кредиту ПАТ «Сенс Банк» 29 травня 2023 року було направлено [PERSON] вимогу про усунення порушень за кредитним договором №800007088 від 23 листопада 2016 року за адресою реєстрації боржника. Також 29 травня 2023 року АТ «Сенс Банк» було направлено вимогу про усунення порушень за кредитним договором №800007088 від 23 листопада 2016 року за адресою реєстрації поручителів. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з абз.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. [PERSON] прийняті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, в обумовлені строки кредитні кошти за договором кредиту не повертає, у зв`язку із чим в боржника виникла заборгованість перед новим кредитором з погашення отриманого кредиту, в розмірі 734034,88 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 629269,93грн; заборгованість за відсотками - 104764,95 грн. Вищезазначена заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості за договором кредиту у гривні позичальника [PERSON] за кредитним договором №800007088. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладені вище положення, що регулюють правовідносини поруки, а також виходячи зі змісту договору поруки, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники за невиконання відповідачем [PERSON] своїх договірних зобов`язань за кредитним договором з повернення банку кредитних коштів та процентів за користування ними. За приписами ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Розрахунок заборгованості, наданий банком, відповідачі не спростували, не надали власного розрахунку, а також доказів, що підтверджують повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Отже, оскільки позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредитор вправі вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків в судовому порядку. Крім того, перед кредитором разом з позичальником мають нести відповідальність і поручителі, у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів. Тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, що дає підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 11010,52 грн, з кожного по 3670,17 грн.

Outcome: approved