Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

І. Позиції учасників справи У грудні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач є клієнтом банку, він звернувся до останнього зі скаргою-попередженням, в якому просив надати копію платіжного доручення від 04 травня 2022 року, яке на його думку є підробленим та за яким з його банківського рахунку перераховано грошові кошти на рахунок сторонньої особи. Представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що у банка немає обов`язку надсилати платіжні документи клієнту про перерахування коштів з бонусного рахунку, адже вказані кошти не належать клієнту. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Суд, заслухавши обґрунтування сторони позивача і заперечення сторони відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. За правилами частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У рішенні Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року у справі № 757/12349/22-ц встановлено, що 05.01.2017 року позивач уклав з АТ «КБ «Приват Банк» Договір № SAMDNWFD0071440638300 про вклад «Депозит Плюс» строковий на 12 місяців з правом поповнення та із щомісячною виплатою процентів по вкладу за ставкою 18% річних. При цьому згідно з умовами додаткової угоди до договору окремі суми нарахованих процентів по вкладу в розмірі 2% річних щомісячно зараховувались на окремий бонусний банківський рахунок «Бонус Плюс». Позивач вказує, що у квітні 2022 року на бонусному рахунку позивача № [NUMBER] було 41 576 грн., однак ніяких доказів щодо підтвердження вказаних слів позивач суду не надав. Після 30.04.2022 року всі кошти з бонусного рахунку № [NUMBER] в сумі 41 576 грн. за невідомих позивачу обставин зникли. Відповідно до відповіді АТ КБ «Приват Банк» від 24.05.2022 року № 20.1.0.0.0/7-220519/8946 на заяву позивача від 19.05.2022 року № 175-ВБ, банк повідомляє позивача про наступне. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови), розміщених на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» у мережі Інтернет. Укладання такого договору здійснюється на підставі заяви про приєднання та відповідає статтям 633, 634 Цивільного кодексу України. Так, згідно з Договором № SAMDNWFD0071440638300 про вклад «Депозит Плюс» строковий на 12 місяців позивач своїм підписом підтвердив, що ознайомлений з вказаними Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщено на сайті pb.ua і приєднується до них. Пунктом 1.1.1.9. Умов в редакції від 01.04.2022р передбачено, що «Бонус Плюс» - електронний платіжний засіб міжнародної платіжної системи VISA Int. чи MasterCard, емітований ПриватБанком, який має додаткові властивості (накопичення на окремому рахунку бонусів і/або знижок). Згідно з п. 1.1.1.8 Умов в редакції від 01.04.2022р бонус це сума коштів, яка зараховується на Бонусний рахунок клієнта після здійснення видаткових операцій у терміналах Торговця, що бере участь у спільній з Банком програмі « Бонус Плюс ». Бонус виникає за рахунок наданої Торговцем знижки. Обсяг коштів, що зараховуються у вигляді Бонусу, залежить від умов участі у спільній програмі конкретного Торговця (виходячи з розміру знижки), у якого здійснюється операція, і розраховується як відсоток від її розміру. Використання Бонусів для розрахунків можливе в терміналах Торговця, що бере участь у спільній з Банком програмі « Бонус Плюс » (мережа « Бонус Плюс »). Сторони узгодили, що клієнт має право перерахувати кошти, що знаходяться на Бонусному рахунку, на благодійність. Пунктом 1.1.1.10 Умов в редакції від 01.04.2022р встановлено, що бонусний рахунок це спеціальний рахунок, що відкривається Банком для обліку в електронному вигляді бонусів Держателя картки за попередньо здійсненими операціями з платіжною карткою. Бонусний .рахунок функціонує для обліку кредиторської заборгованості Банку перед Торговцем в сумі наданих знижок Держателю картки Банку в валюті гривня та не є поточним рахунком. Виходячи із норм Умов правова природа обліку на бонусному рахунку бонусів дає право стверджувати, що бонуси на бонусному рахунку не належать (не є власністю) держателю картки (фізичній особі). На бонусному рахунку обліковується кредиторська заборгованість Банку перед Торговцями в сумі наданих знижок Держателю (тобто не кошти клієнта). Крім того, згідно Умов держатель картки (фізична особа) не має прав вимоги на отримання таких бонусів у грошовій формі, а використання бонусів для розрахунків обмежено програмою (мережею) « Бонус Плюс ». Винятком було перерахування бонусів на благодійність. Позивач зазначає, що шляхом обману кошти з бонусного рахунку на банківські рахунки сторонніх осіб перерахували працівники відповідача та після 30.04.2022 року всі кошти з бонусного рахунку № [NUMBER] в сумі 41 576 грн. за невідомих позивачу обставин, зникли. На вказану тезу позивача, відповідач в своїй відповіді від 24.05.2022 року № 20.1.0.0.0/7-220519/8946 на заяву позивача від 19.05.2022 року № 175-ВБ повідомляє, що Банком було прийнято рішення щодо закриття програми «Бонус Плюс». Клієнти які бажали використати накопичені бонуси могли це зробити до 30.04.2022 року відповідно до умов програми «Бонус Плюс». Не використані клієнтами бонуси Банк направив на рахунок Збройних Сил України. Додатково зазначає, що відповідно до п. 1.1.5.1. Умов зміни та доповнення до цього Договору вносяться Банком в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України, шляхом його розміщення на цьому сайті у новій редакції. Про такі зміни Банк повідомляє клієнтів шляхом використання будь-якого з наступних каналів: розміщення інформації на офіційному сайті Банку www:privatbank.ua; розміщення інформації у відділеннях Банку; смс-повідомлення на фінансовий номер телефону Клієнта, повідомлення на електронну пошту клієнта; інформування у Системі «Приват24» або «Приват24 для бізнесу»; IVR-дзвінки; повідомлення через банкомати та термінали самообслуговування; месенджери (Telegram, Viber та ін.), шляхом направлення листа поштою тощо. 08.07.2022 року позивач подав відповідачу скаргу (вх. № 235-ВБ) (а.с. 17), в якій вимагав письмово його повідомити про те, що станом на 28.04.2022 року на його бонусному рахунку «Бонус Плюс» № [NUMBER] були кошти в розмірі 41 576 грн. На вказану скаргу відповідач надав відповідь від 11.07.2022 року № 20.1.0.0.0/7-2200708/15263, в якій навів аналогічні доводи, подані у відповіді Банку від 24.05.2022 року № 20.1.0.0.0/7-220519/8946 на заяву позивача від 19.05.2022 року № 175-ВБ. IV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої-третьої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно з частиною першою статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної». Згідно зі статтею 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов`язані на вимогу клієнта надати таку інформацію: 1) відомості, які підлягають обов`язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан; 2) перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; 3) перелік послуг, що надаються банком; 4) ціну банківських послуг; 5) іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг; 6) щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків; 7) інформацію, обов`язковість надання якої передбачена законом. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивач, як клієнт банку, власник рахунку, споживач послуг, має право на отримання інформації щодо перерахування грошових коштів з його рахунку у формі отримання копії платіжного доручення про здійснення такої операції, а відтак позов підлягає задоволенню. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved