Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ЄДРПОУ: 14360570) через свого представника звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та підписав заяву № б/н від 28.01.2011 року. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 15.04.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 44111 грн 91 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 36084 грн 25 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 8027 грн 66 коп. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2023 року справу передано на розгляд за підсудністю Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2023 року, головуючим суддею по даній справі обрано [PERSON] . Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився. Разом з позовною заявою було подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його проживання. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.04.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що згідно заяви №б/н від 28.01.2011 року, [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами », які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, Договору, відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 13000 грн. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 36090 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Власник картрахунку зобов?язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.51 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Пунктом 1.1.3.2.3. Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід?ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов?язки: у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін. шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору; у позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п.1.1.2.3. Договору). Відповідно до п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов?язань за даним Договором. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв?язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4. Договору. Згідно п. 2.1.1.12.3., відповідач зобов?язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. Також відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, відповідач зобов?язався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов?язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов?язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов?язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов?язань, у тому числі Мінімального обов?язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 28.01.2011 року станом на 15.04.2023 року у [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 44111 грн 91 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 36084 грн 25 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 8027 грн 66 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано детальну виписку по рахунку відповідача, якою підтверджено, що останній користувався кредитними коштами, наданими банком та періодично погашав заборгованість, шляхом здійснення переказу зі своєї картки через «Приват24». З огляду на викладене, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 36084 грн 25 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд виходив з наступного. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, крім розрахунку заборгованості, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: www.privatbank.ua, з умовами яких відповідач ознайомився при підписанні анкети-заяви. Суд звертає увагу на те, що заява про приєднання до умов та Правил надання послуг від 28.01.2011 року містить загальну інформацію, а не відсоткову ставку за користування кредитними коштами. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов ознайомився і погодився відповідач, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірах і порядках нарахування. При цьому роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин, з урахуванням відсутності підтверджень про ознайомлення відповідачем з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також підтверджень того, що саме ці Тарифи були затверджені в період підписання анкети-заяви, відсутності цих умов в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем, положення про нарахування відсотків за користування кредитом не можуть розцінюватися як складова кредитного договору. Крім того, суд бере до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах та виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Аналогічний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 12.12.2022 року по справі № 484/5710/19 (провадження № 61-9699св22), постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, постанові Верховного Суду від 15.06.2022 року по справі № 333/5483/20, постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року по справі № 285/3013/16. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Приймаючи до уваги, що банком не доведено, що сторони узгодили розмір відсоткової ставки за користування кредитом, позовні вимоги в цій частині задоволенню не пілягають. На підставі викладеного, надавши оцінку кожному доказу, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2195 грн 55 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial