Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

ТОВ «Веллфін» в особі директора Лазепка В.І. звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» заборгованість за договором про споживчий кредит № 1592757 від 18.06.2021 в розмірі 30 000,00 грн., судові витрати в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності. 18 червня 2021 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 1592757 в електронній формі. За умовами договору ТОВ «ВЕЛЛФІН» надає позичальнику грошові кошти в позику в сумі 10000 грн, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позивач зобов`язання, які були покладені на нього згідно умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 22.12.2023 утворилась заборгованість у загальному розмірі 30 000,00 грн, з яких основний борг - 10 000,00 грн, заборгованість по відсотках - 20 000,00 грн. Ухвалою суду від 12.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 09.02.2024 здійснено перехід у справі до розгляду з викликом сторін на 22.02.2024. Витребувано від позивача ТОВ «Веллфін» письмові документи - Договір про споживчий кредит № 1592757 від 18.06.2021. Копію даної ухвали представник ТОВ «Веллфін» отримав 16.02.2024, що підтверджується поштовим повідомленням, що знаходиться в матеріалах справи. Проте вимоги ухвали суду від 09.02.2024 не виконано, про причини невиконання суд не повідомлено. 21.02.2024 представник позивача ТОВ «Веллфін» - Таранущенко К.В. надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без їх участі. 22.02.2024 судове засідання відкладено на 15.03.2024, 15.04.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач ТОВ «Веллфін» в особі директора Лазепка В.І. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В надісланому клопотанні від 14.03.2024 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України на 22.02.2024, 15.03.2024, 15.04.2024. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як-то передбачено ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до вимог ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. ТОВ «Веллфін» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична особа, код ЄДРПОУ 39952398 та є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 27.10.2015. Порядок отримання та надання позики ТОВ «Веллфін» регламентовано Правилами надання грошових коштів у вигляді позики, затвердженими наказом директора ТОВ «Веллфін» № 60 від 30.12.2020, які розміщуються на офіційному веб-сайті позивача https://creditup.com.ua (надалі - Правила). Згідно п.п. 4.1, 4.2 Правил заявник, що має намір отримати грошові кошти у позику проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Відповідно до п. 4.8 Правил підтвердженням згоди заявника на отримання позики є направлена на розгляд товариством заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки. У разі отримання Договору позики засобами електронного зв`язку, заявник укладає Договір позики в особистому кабінеті (п. 6.3 Правил). Відповідно до пунктів 6.6, 6.8 Правил для підписання електронної форми договору про споживчий кредит, заявник здійснює вхід на сайт товариства та за допомогою логіну та паролю входить до особистого кабінету. Заявник підписує, а також підтверджує ознайомлення та згоду з усіма істотними умовами договору про споживчий кредит з моменту підтвердження електронним підписом одноразовим ідентифікатором у особистому кабінеті, доступ до якого здійснено з використанням унікального логіну та унікального пароля особистого кабінету. Згідно з пунктів 6.9-6.11 Правил, Товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі позики на рахунок банківської платіжної картки зазначеної в Заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання договору позики сторонами. Датою укладання договору позики між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості, позивач в заявлених вимогах посилається на те, що між сторонами був укладений договір про споживчий кредит № 1592757 від 18.06.2021. На підтвердження наявності заборгованості надано розрахунок заборгованості за Договором позики № 1592757 від 18.06.2021, відповідно до якого заборгованість відповідача становить 30 000,00 грн, з яких основний борг - 10 000,00 грн., заборгованість по відсотках - 20 000,00 грн. Однак, на підтвердження укладення договору про споживчий кредит позивачем до позову додано Договір про споживчий кредит № 1638962 від 06.08.2021, зі змісту якого вбачається, що відповідачу надаються грошові кошти в позику в сумі 5000,00 грн., строком на 30 днів, до 05.09.2021. У зв`язку з цим, ухвалою суду від 09.02.2024 витребувано від позивача ТОВ «Веллфін» письмові документи - Договір про споживчий кредит № 1592757 від 18.06.2021. Копію даної ухвали позивач - ТОВ «Веллфін» отримав 16.02.2024, що підтверджується поштовим повідомленням, що знаходиться в матеріалах справи. Проте вимоги ухвали суду від 09.02.2024 позивачем не виконано, про причини невиконання суд не повідомлено. Таким чином, письмових доказів про те, що відповідач [PERSON] уклав Договір про споживчий кредит № 1592757 від 18.06.2021 матеріали справи не містять, будь-якими письмовими доказами зазначене не підтверджується, а тому законних підстав для стягнення з нього заборгованості, що виникла на підставі цього договору у суду немає. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту позовних вимог вбачається, що відповідачу надано грошові кошти в позику в сумі 10000,00 грн, в той час як із доданого до позову Договору про споживчий кредит № 1638962 від 06.08.2021 слідує, що відповідачу надаються грошові кошти в позику в сумі 5000,00 грн. Вказані розбіжності позбавляють суд встановити дійсні обставини справи, а відсутність належних, допустимих та достовірних доказів про наявність укладеного між сторонами договору про споживчий кредит № 1592757 від 18.06.2021, є підставою для відмови в позову, у зв`язку з його недоведеністю. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно приписів ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Положеннями ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.\~80\~ЦПК Кодексу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 1592757 від 18.06.2021 є не доведеним належними, допустимими та достовірними доказами, а тому задоволенню не підлягає. В порядку ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed