Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 29.12.2020. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом у відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідач ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 31.12.2020 отримав картку типу Преміальна картка VISA Signature (кредитний ліміт до 300 000 грн). Щодо встановлення встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.5 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Пунктом 1.1.5.1 договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору, про що банк повідомляє клієнтів щодо внесення змін. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору виконавши умови п. 2.1.1.6.5. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1. У разі відсутності коштів на рахунку, відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. Згідно до п. 2.1.1.3.2 договору мінімальний обов`язків платіж - розмір боргових зобов`язань відповідача, розрахованих в процентах від загальної заборгованості, які щомісяця повинен сплачувати клієнт протягом строку кредиту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. П. 2.1.1.3.1. договору в разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Згідно до п. 2.1.1.2.12. сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74,4% - для преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22.02.2023 має заборгованість 259 247,99 грн, яка складається з наступного: 215 897,72 - заборгованість за кредитом, 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 43 350,27 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625. У зв`язку із вище наведеним АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 29.12.2020, яка складається з наступного: 215 897,72 грн - заборгованість за кредитом; 43 350,27 грн заборгованість по процентам за користування кредитом та судові витрати в розмірі 3 888,72 грн. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у призначені 8 (вісім) судових засідання не з`являвся, з них на судові засідання 17.08.2023, 19.12.2023, 01.02.2024, 26.02.2024 подавав клопотання про відкладення розгляду справи. Представник відповідача - адвокат Мундяк М.М. у судові засідання не з`являвся, 19.09.2023, 24.10.23, 01.02.2024 подавав клопотання про відкладення розгляду справи. 11.04.2024 відповідач, представники відповідача - адвокати Мундяк М.М. та Бразалук С.С. у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подали. Відповідач та представник відповідача - адвокати Бразалук С.С. 11.04.2024 подали письмові пояснення по справі. Суд вважає причину неприбуття сторони відповідачча у судове засідання без поважних причин, тому проводить розляд справи у їх відсутності. Заяви, клопотання учасників справи. 17.08.2023, 19.12.2023, 01.02.2024, 26.02.2024 відповідачем подано клопотання про відкладення слухання справи. 19.09.2023, 23.10.2023, 01.02.2024 представником відповідача - адвокатом Мундяк М.М. подано клопотання про відкладення слухання справи. Процесуальні дії у справі. 23.05.2023 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою від 24.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 15.06.2023, 17.08.2023, 19.09.2023, 24.10.2023, 19.12.2023, 01.02.2024, 26.02.2024 судові засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи. Ухвалою від 11.04.2024 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведено заочний розгляд справи. Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/2702/23 відповідача [PERSON] . З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] подав анкету-заяву клієнта - фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанку», згідно з якою він отримав кредитний ліміт на преміальну карту. У заяві зазначено, що [PERSON] згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature пільговий період користування кредитним лімітом 30 днів; плата за користування кредитним лімітом в пільговий період, відсотків річних 0,00001; комісія за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в пільговий період 3,1% від суми заборгованості в день переходу в звичайний період кредитування; плата за користування кредитним лімітом після закінчення пільгового періоду 3,1% на місяць (37,2% річних), виходячи з розрахунку 360 днів в році; плата за несвоєчасне погашення кредитного ліміту 6,2% на місяць (74,4% річних). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за договором № б/н від 29.12.2020, укладеного між «Приватбанк» та клієнтом - [PERSON] , станом на 22.02.2023 становить 259 247,99 грн і складається із: 215 897,72 - заборгованість за кредитом, 43 350,27 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. Окрім того, наданою позивачем випискою за договором №б/н за період 03.07.2017-24.02.2023 підтверджується рух коштів відповідача по його картрахунку, в тому числі отримання та використання кредитних коштів [PERSON] . Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] встановлено зміну кредитного ліміту. Відповідно до письмових пояснень, поданих 11.04.2024 до суду представником відповідача - адвокатом Бразалук С.С., згідно до яких між адвокатом та відповідачем укладено договір про надання правової допомоги від 06 квітня 2024, що позбавило представника відповідача можливості вчасно надати відзив на позовну заяву. Відповідач позов не визнає з наступних підстав. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 31.12.2020 процентна ставка не зазначена. Також у заяві зазначається, що «інформація зберігає чинність та є актуальною до 15.01.2021». Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість за користування кредитними коштами. Позивач, обгрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 29.12.2020, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Р1айпиш, WorldBlackEdition, WorldElite, Infinite, VISASignature» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому до позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Згаданий Витяг з Тарифів не є доказом, що підтверджує обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015. Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (29.12.2020) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (24.05.2023), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову, представник вважає, що положення ст. 634 ЦК України не можуть бути застосовані до даних правовідносин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. В матеріалах справи наявна довідка про зміну умов кредитування кредитної картки, яка не підписана відповідачем, а тому вона не може підтверджувати що стосується предмету спору та, що саме з викладеними в ній умовами кредитування ознайомився відповідач, підписуючи анкету-заяву . Окрім того, відносно довідки про умови кредитування, та про необов`язковість її врахування при вирішенні спірних відносин через те, що вона не може бути належним доказом погодження сторонами умов кредитного договору, оскільки не містить чіткої інформації щодо відсоткової ставки та можливості її збільшення, розміру та строків періодичних платежів на погашення кредиту, тощо, вказав Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2020 в справі №365/159/19. Крім того, про такий документ, як довідка про зміну умов кредитування, в Анкеті-заяві позичальника від 29.12.2020 нічого не зазначено, як про складову частину договору банківського обслуговування. З огляду на зазначене відсутні підстави для задоволення вимог АТ КБ "Приватбанк" щодо стягнення з [PERSON] 215897,72 грн. заборгованості за кредитом та 43 350,27 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. Вважає, що суми списані на погашення відсотків у розмірі -108 440, 17 грн. та на погашення штрафів мають бути зараховані на погашення тіла кредиту, перераховувалися відповідачем на свої кредитні картки шляхом їх поповнення через термінали самообслуговування або шляхом перерахування з інших кредитних карток з метою погашення заборгованості по тілу кредиту, проте Банком зазначені кошти неправомірно, без правових підстав списувалися на погашення відсотків за використання кредитного ліміту та пеню. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] 215897,72 грн. заборгованості за кредитом та 43 350, 27 грн. - заборгованості по процентам є безпідставними. Оскільки в рахунок погашення відсотків безпідставно, стягнуто суму коштів, що загалом перевищує заборгованість за кредитним лімітом. Є певні непорозуміння і щодо сум стягнення, яка позивачем заявлена, як тіло кредиту. Оскільки кредитний ліміт, відповідно до довідки самого ж позивача, становив не більше 195000 грн, то і тіло кредиту (фактично видана грошова сума) ніяк не могло становити більше 195 000 грн., а насправді, виданий кредитний ліміт від моменту видачі і до 12.12.2021 становив стабільно не більше 180 000 грн. Складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості за кредитним договором. Будь - яких доказів на підтвердження видачі банком відповідачу кредитної картки, її номер, строку її дії, розміру наданого банком кредитного ліміту, зарахування на цю картку суми кредиту у розмірі 215897,72 грн., відкриття рахунків на ім`я відповідача (копії квитанції, меморіального ордеру тощо) та інших доказів, які б підтверджували факт отримання кредитних коштів відповідачем в розмірі, заявленому позивачем, до позовної заяви не надано. У зв`язку з вищезазначеним просить відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» у задоволенні позову до [PERSON] щодо стягнення заборгованості у повному обсязі. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] подав позивачу анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг надання йому кредитної карти з кредитним лімітом та своїм підписом підтвердив отримання цієї кредитної карти. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі 20 000 грн. Таким чином, суд погоджується з аргументами представника позивача про те, що сторонами погоджено розмір наданого кредиту, розмір та підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами. Зважаючи на рух коштів по рахунку з 03.07.2017 по 24.02.2023, [PERSON] отримав кошти у кредит від АТ КБ «Приватбанк» та проводив операції по кредитній картці, відповідно суд приходить до висновку, що банком надано відповідачеві кредит, однак ним зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувались, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 29.12.2020, станом на 22.02.2023 становить 259 247,99 грн і складається із: 215 897,72 - заборгованість за кредитом, 43 350,27 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. Суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору, надання відповідачу кредиту, встановлення процентів за користування кредитом, строки повернення кредиту. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми боргу за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом. Письмові пояснення представника відповідача не спростовують вищенаведені висновки суду обґрунтовані дослідженими докази. Отже суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 3 888 грн. 72 коп. На підставі статей 207, 526, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved