Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Самгородоцької сільської ради звернувся до суду, в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачів на користь установи або особи, якій буде передано малолітніх дітей аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дана родина перебувала під соціальним супроводом фахівців з соціальної роботи відділу соціального захисту, охорони здоров`я Самгородоцької сільської ради з 15 листопада 2021 року по 15 лютого 2022 року. За період проведення супроводу відповідач [PERSON] неодноразово створювала ситуації, що загрожували здоров`ю дітей. Бажання до змін у [PERSON] не було, до фахівців з соціальної роботи ставилася вороже. Позитивних емоційних контактів між членами сім`ї не налагоджено, систематичні сварки та бійки продовжувалися. Кошти державної соціальної допомоги були витрачені не за призначенням, малолітні діти систематично були недоглянуті, одягу та взуття відповідно до сезону недостатньо, малий запас продуктів харчування, належних умов для навчання та виховання дітей не створено, також згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/14267/23 від 30 серпня 2023 року [PERSON] визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`яти ) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Відповідач [PERSON] вживає алкогольні напої, тривалий час не працює, систематично створює конфліктні ситуації, агресивно ставиться до працівників соціальних служб. Нездатний задовольнити потреби дітей. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не піклуються про фізичний і духовний розвиток, їх виховання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють умов для отримання ними освіти, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Ведуть аморальний спосіб життя, ніде не працюють, отримують соціальні виплати та витрачають їх на власні потреби. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року було відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 12 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі. Представник позивача - органу опіки та піклування виконавчого комітету Самгородоцької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просить слухання справи провести без його участі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, в жодне судове засідання не з`явилася. Будь - яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Причин неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, в жодне судове засідання не з`явився. Причин неявки суду невідомі. Будь - яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народилася [INFO] її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України запис про батька дитини [PERSON] провадилося за вказівкою матері. [PERSON] народився [INFO] його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України запис про батька дитини [PERSON] провадилося за вказівкою матері. [PERSON] народився [INFO] його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України запис про батька дитини [PERSON] провадилося за вказівкою матері. Згідно з довідкою-характеристикою, наданою старостою с. Дубові Махаринці, відповідач [PERSON] за час проживання в с. Дубові Махаринці зарекомендувала себе з негативної сторони, має схильність до систематичного вживання спиртних напоїв, веде аморальний спосіб життя. [PERSON] не займається вихованням дітей, не дбає про їх добробут, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з довідкою-характеристикою, наданою старостою с. Миколаївка, відповідач [PERSON] за час проживання в с. Лопатин зарекомендував себе посередньо, на даний час не працює, притягувався до відповідальності правоохоронними органами. В порушенні громадського порядку і зловживанні шкідливими звичками не помічений. 09 лютого 2022 року було виявлено малолітніх дітей залишених без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у м. Козятині у будинку [PERSON] , [INFO] , про що складено акт начальником та інспектором служби у справах дітей Самгородоцької сільської ради. 12 травня 2022 року виконавчим комітетом Самгородоцької сільської ради Вінницької області прийнято рішення №43 про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та батька [PERSON] . 12 травня 2022 року виконавчим комітетом Самгородоцької сільської ради Вінницької області прийнято рішення №45 про надання дозволу щодо направлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до закладу охорони здоров`я. 12 травня 2022 року виконавчим комітетом Самгородоцької сільської ради Вінницької області прийнято рішення №46 про надання дозволу щодо направлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до закладу охорони здоров`я. 12 травня 2022 року виконавчим комітетом Самгородоцької сільської ради Вінницької області прийнято рішення №47 про надання дозволу щодо направлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до закладу охорони здоров`я. 12 травня 2022 року виконавчим комітетом Самгородоцької сільської ради Вінницької області прийнято рішення №48 про надання дозволу щодо направлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до закладу охорони здоров`я. 12 травня 2022 року виконавчим комітетом Самгородоцької сільської ради Вінницької області прийнято рішення №49 про надання дозволу щодо направлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до закладу охорони здоров`я. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов відповідача [PERSON] , який проживає в будинку по [ADDRESS] , в помешканні умови для навчання та виховання п`яти дітей не створені. Рішенням виконавчого комітету Самгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області №186 від 09 листопада 2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Орган опіки та піклування Самгородоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , виходячи з того, що відповідачі свідомо ухиляютьться від виконання батьківських обов`язків, не забезпечують належний догляд за дітьми, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, тобто самоусунулися від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Відповідно до частин 2, 3 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні, прийнятому у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини». У рішенні по справі «Хант проти України» п. 54 зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Виходячи з наведеного, враховуючи інтереси дитини, позицію відповідача, та те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дітей. Жодних дій, направлених на виправлення своєї винної поведінки по відношенню до своїх дітей, не вчинила. А після отримання судової повіскти, ухвали про відкриття, позовної заяви до суду більше не зявлялась. Вказані вище факти свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечують належний догляд за дітьми, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не виявляють батьківського піклування та турботи. А тому, суд вважає за можливе та необхідне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносномалолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки це буде відповідати інтересам дітей та сприяти захисту їх прав. Щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини необхідно зазначити таке. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 5 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За правилами частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вимог закону, обставин справи, а також відсутності заперечень відповідачів, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь установи або особи, якій буде передано малолітніх дітей, слід стягувати аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів на утримання дітей буде необхідним та достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 147 гривень 20 копійок. Враховуючи наведене,

Outcome: approved