Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Позивачі звернулися до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, Сєвєродонецької міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення, в якому просять: визнати за ними право власності по 1/3 частини квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивачі посилалися на те, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками по 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ., площею 61,3 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ №669855 від 17.11.2006 р., виданого управлінням житлово-комунального господарства міськради. Інша 1/3 частина квартири належить [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] та нещодавно померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . З приводу даного факту [PERSON] , звернулась до нотаріуса для відкриття спадкової справи, дане підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72767099. Під час евакуації, позивачі втратили вищевказані документи. З інформації з державного реєстру речових прав не нерухоме майно від 15.12.2021 р. № 290591927, вбачається, що [PERSON] є власником 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності серії та номеру [NUMBER] від 17.11.2006 виданого управлінням житлово-комунальним господарством міськради та [PERSON] , є власником 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності серії та номеру [NUMBER] від 17.11.2006 виданого управлінням житлово- комунальним господарством міськради. Таким чином, з огляду на наведене, відсутність у позивачів вищезгаданого свідоцтва про право власності також порушує реалізацію його права подачі заяви про пошкоджене майно до поліції, адже потрібен оригінал свідоцтва про право власності та витягу про реєстрацію у державному реєстрі речових прав до нього, що включає у себе право розпорядження майном, оскільки правовстановлюючий документ (Договір дарування) втрачено, а отримання його дублікату неможливе. Такі обставини також створюють проблеми для позивачів у питанні підтвердження права власності на вказану квартиру та унеможливлює в подальшому після деокупації м. Сєвєродонецька отримання компенсації за знищене житло та інших репарацій (в тому числі звернення до судів міжнародних інстанцій). Наведене свідчить, що в майбутньому можуть виникнути труднощі в реалізації позивачами свого права власності, оскільки у них відсутні правовстановлюючі документи на майно. Іншого способу захисту права власності позивачів, ніж як звернення із даним позовом, на даний момент не існує. Втрата правовстановлюючого документу (свідоцтва про право власності) і неможливість отримання його дублікату порушує право власності позивачів та може створити перешкоди у вільному розпорядженні своїм майном в майбутньому, тому позивачі просять суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2023 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження . 18 вересня 2023 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Ухвалою від 08 січня 2024 року суд повернувся до підготовчого провадження у зв`язку з необхідністю витребування додаткових відомостей. 07 лютого 2024 року за клопотанням представника позивачів витребувані докази. Ухвалою суду від 11 березня 2024 року закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Представник позивачів подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом. Представник відповідача Сєвєродонецької міської ради в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом по справі встановлено, що згідно з інформацією з державного реєстру речових прав не нерухоме майно від 15.12.2021 р. № 290591927, вбачається, що співвласниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є: [PERSON] , в розмірі 1/3 частина, [PERSON] , в розмірі 1/3 частина та [PERSON] , в розмірі 1/3 частина, на підставі свідоцтва про право власності серії та номеру [NUMBER] від 17.11.2006 виданого управлінням житлово-комунальним господарством міськради. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк для прийняття спадщини звернулася її дочка [PERSON] . Крім того згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 12 січня 2021 року за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] проживали та були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з адвокатського запиту № 58 від 12.06.2023 року та запиту № 65 від 21.06.2023 р представником позивачів направлялись до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області запити щодо надання інформації щодо здійснення діяльності Сєвєродонецької міської ради, також щодо місцезнаходження їх архіву, також, щодо інформації про порядок отримання дублікату правовстановлюючих документів на майно [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповіді не отримано. Крім того, позивачі звертались до Чернівецької обласної прокуратури з заявами про зруйнування внаслідок ракетного обстрілу та бойових дій з боку військових Російської Федерації квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п. 1.2 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі, споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продаж; пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності; державним актом на право власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майн подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права ні утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права н; аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, тощо. Позивачі втратили документ, що засвідчує їх право власності (свідоцтво про право власності). При цьому отримання дублікату не можливе, що підтверджується особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Крім того, у постанові Верховного Суду від 07.10.201-5 у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, утому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/3 частини квартири [ADDRESS] , а тому позовні вимоги позивачів - підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved