Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, виданий 24.05.2021 року, за реєстраційним № 49826, щодо звернення стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 33 531 грн 08 коп. на підставі кредитного договору № 2001142188501, укладеного між ним та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 03.10.2018 року. Також, позивач просив зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № [NUMBER]. Судові витрати у вигляді судового збору позивач просив стягнути з відповідача на його користь. Вимоги позову мотивовані тим, що 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 49826 щодо звернення стягнення заборгованості в розмірі 33 031 грн 08 коп. з позивача на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Згідно виконавчого напису до стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягають грошові кошти у сумі 33 031 грн 08 коп., з яких: 3 421 грн 67 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7 660 грн 14 коп. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 21 019 грн 49 коп. строкова заборгованість за сумою кредиту, 929 грн 78 коп. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Крім того, з позивача стягнуто на користь банку плату за вчинення виконавчого напису у сумі 500 грн 00 коп. 25.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення вказаних грошових коштів з позивача. Про факт наявності виконавчого напису позивач дізнався з Автоматизованої системи виконавчих проваджень; постанова про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] від 25.06.2021 року та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28.07.2021 року приватним виконавцем на його адресу не надсилались. Позивача вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню оскільки не погоджується із вказаним у виконавчому написі розміром заборгованості. Жодних вимог від відповідача він не отримував. Також, позивач вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням вимог статей 88, 89 Закону України «Про нотаріат», оскільки сума стягнутої заборгованості не є безспірною та подані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не відповідають вимогам, встановлених чинними нормативно правовими актами. 20.03.2024 року ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Позивач надав суду заяву, згідно якої просив провести судове засідання без його участі, а також вказав, що позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про розгляд справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 22.03.2024 року представник направив на адресу суду заяву про визнання позовних вимог; не заперечував проти стягнення з товариства 50% судового збору за подання позову; розгляд справи просив проводити без участі представника відповідача. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, пояснень про причини неявки суду не надала. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, пояснень про причини неявки суду не надала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача, відповідача, а також третіх осіб на підставі письмових матеріалів справи, оскільки учасники судового розгляду повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи. Суд, із врахуванням письмової заяви позивача, письмової заяви представника відповідача про визнання позовних вимог, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків: Стаття 55 Конституції України передбачає, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 03.10.2018 року між [PERSON] та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» укладено кредитний договір № 2001142188501, за умовами якого банк відкрив на його ім`я поточний рахунок, надав кредитну картку миттєвого випуску № [NUMBER] та встановив кредитний ліміт у сумі 1 000 грн 00 коп. у валюті «гривня». За користування кредитними коштами позивач мав сплачувати банку проценти. Також договором була встановлена платіжна дата - 30 число місяця. 19.01.2021 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис за реєстраційним № 49826, яким стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 33 531 грн 08 коп. на підставі кредитного договору № 2001142188501, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» 03.10.2018 року. Згідно виконавчого напису до стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягають грошові кошти у сумі 33 031 грн 08 коп., з яких: 3 421 грн 67 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7 660 грн 14 коп. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 21 019 грн 49 коп. строкова заборгованість за сумою кредиту, 929 грн 78 коп. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Крім того, з позивача стягнуто на користь банку плату за вчинення виконавчого напису у сумі 500 грн 00 коп. Загальна сума, що підлягає стягненню - 33 531 грн 08 коп. 25.06.2021 року на підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Також, 28.07.2021 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Так, у своїй постанові від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19, Верховний Суд вказує, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мала права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Окрім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склалась між боржником [PERSON] та Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону - нотаріус не перевірила та не встановила, що заявлена вимога не підпадає під той вид заборгованості, за якими стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів згідно Переліку № 1172. Проте, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Банк у письмовій заяві від 22.03.2024 року позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № [NUMBER] з виконання оспорюваного виконавчого напису, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни, суд виходить з наступного: Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Позивач із заявою про забезпечення позову до суду не звертався. Крім того, такого заходу забезпечення позову як зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні цивільним законодавством не передбачено. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки представник відповідача направив на адресу суду заяву про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем було сплачено судовий розмір в розмірі 1 211 грн 20 коп. за подання позову. У зв`язку з викладеним, позивачу необхідно повернути 605 грн 60 коп. з державного бюджету та стягнути з відповідача на користь позивача 605 грн 60 коп. сплаченого судового збору за подачу позову.

Outcome: approved