Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання до досягнення ним 23 років. Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, що сторони перебували у шлюбі та є батьками повнолітнього сина - [PERSON] , який потребує наразі матеріальної допомоги у зв`язку із продовженням навчання. Позивач посилається на те, що до досягнення сином повноліття відповідач систематично сплачував аліменти та має змогу й надалі їх сплачувати, оскільки він працює у Державному пожежно-рятувальному загоні ДСНС України у Закарпатській області. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому частково визнав позовні вимоги та просив призначити стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання сина та до досягнення ним 23 років, але не більше 4000,00 грн., з урахуванням тих обставин, що на його утриманні перебувають також інші особи. 8 квітня 2024 року відповідачем також було подано клопотання про долучення доказів, яке у відповідності до положень пункту 8 частини першої ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України судом не приймається, оскільки такі докази не були подані у встановлений законом та судом строк. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Згідно з даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 1 березня 2006 року, батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 8). Шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 06.03.2008 року. В подальшому, прізвище позивача було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », у зв`язку з реєстрацією шлюбу з громадянином [PERSON] (а.с. 7). З даних довідки від 04.03.2024 № 34 вбачається, що [PERSON] дійсно навчається на третьому курсі денної форми навчання за спеціальністю «223 медсестринство, лікувальна справа» в КЗ «Берегівський медичний фаховий коледж» Закарпатської обласної ради за регіональним замовленням, стипендії не отримує. Також [PERSON] навчається на 1 курсі Мукачівського державного університету за освітньою програмою «Економіка та бізнес», що підтверджується копією договору №333 від 17.08.2023, укладеного між навчальним закладом та [PERSON] як законним представником сина. В матеріалах справи містяться копії квитанцій від 02.08.2023 та 15.02.2024, згідно з даними яких позивач здійснила оплату за навчання [PERSON] (а.с. 13-14). Відповідно до довідки про доходи від 05.03.2024 №5 виданої КНП «Медичний центр Сім`я», загальна сума доходу [PERSON] з 01.09.2023 по 29.02.2024 року склала 107264,18 грн. Також позивач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 17). Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи, суд виходить також з того, що ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення \~здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування \~її до самостійного життя. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з\~приписами ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до п. 20 роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, однією з підстав для присудження до стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання є наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях (стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. \~ \~ \~ \~Поряд з цим, у поданому суду відзиві відповідач частково визнав позовні вимоги, оскільки на його утриманні також перебувають ще двоє дітей, дружина та непрацездатна мати. \~ \~ \~ \~На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано копії свідоцтв про народження (а.с. 42-43), з яких вбачається, що він є батьком двох малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Водночас, надана копія пенсійного посвідчення матері відповідача та копія свідоцтва про смерть батька позивача не підтверджують ті обставини, що мати перебуває саме на його утриманні. Не є належним доказом також довідка Відділу «Центр надання адміністративних послуг» від 26.03.2024 року №263/13-20 Великолучківської сільської ради про те, що дружина позивача [PERSON] ніде не працює, оскільки відповідні відомості, як зазначено в довідці, надано зі слів заявника [PERSON] . \~ \~ \~ \~Поряд з цим, у поданому відзиві [PERSON] посилається також на те, що сплачував аліменти до повноліття сина та намагався брати участь у його вихованні, однак отримував перешкоди з боку [PERSON] , через що звертався до органу опіки та піклування. \~ \~ \~ \~Як вбачається із доданої до відзиву копії рішення органу опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації від 31.03.2009 №02-26/253, відповідачу дійсно було встановлено графік відвідування сина та попереджено матір (позивача) про відповідальність за ухилення від виконання рішення органу опіки та піклування. \~ \~ \~ \~Згідно з даними довідки про доходи №3 від 21.03.2024 року [PERSON] працює командиром віділення-водієм 2-Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Закарпатській області та за період з жовтня 2023 по березень 2024 йому було нараховано заробітну плату в сумі 173072,14 грн. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд враховує те, що утримувати повнолітню дитину є рівною мірою обов`язком, як матері, так і батька. Таким чином, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, а також обставини визначені в\~ст. 182 Сімейного кодексу України, факт перебування на утриманні відповідача двох малолітніх дітей, а також його бажання продовжувати брати участь в утриманні повнолітнього сина на період навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково та призначити аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23-х років. Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини сторін, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дітей, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності. Відповідно до частини першої\~ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти обов`язок зі сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed