Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

24.11.2023 року представник Виконавчого комітету Брониківської сільської ради як орган опіки та піклування звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] відносно малолітньої дитини : [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідачів на користь дітей аліменти в розмірі 1500 грн на кожного щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Свої вимоги орган опіки та піклування обґрунтував тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Батько дітей [PERSON] та [PERSON] записаний на підставі ст. 135 СК України зі слів матері. Відповідач [PERSON] записаний батьком дитини [PERSON] . Відповідачі у справі та троє неповнолітніх дітей проживають разом у будинку, який потребує генерального прибирання, санітарний стан будинку незадовільний, відсутнє місце для навчання та розвитку дітей, в будинку антисанітарія, неприємний запах, діти перебувають в брудному одязі, постільна білизна брудна. [PERSON] характеризується по місцю проживання негативно, не працевлаштована, знаходиться в декретній відпустці, часто зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дітей, часто їх залишає, виплати на дітей використовує на власні потреби. Відповідач [PERSON] також характеризується з негативної сторони, офіційно не працевлаштований, проживає за рахунок тимчасових заробітків, вдома часто розпиває з дружиною спиртні напої та влаштовує скандали. Відповідачі не можуть належним чином забезпечити дітей продуктами харчування, одягом та шкільним приладдям. Їх сім`я перебуває на контролі, як така що знаходиться в складних життєвих обставинах. Батьки не завжди цікавляться навчанням дітей, не контролюють їх, належно не займаються вихованням дітей, діти часто пропускають уроки без поважних причин. Відповідачі неодноразово притягалися до адміністративної відповідальності, зокрема [PERSON] у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків. Відповідачі попереджалися про наслідки безвідповідального батьківства. Таким чином матір та батько свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Тому з метою захисту прав та інтересів дітей виникла необхідність позбавити відповідачів батьківських прав та стягувати з них аліменти на утримання дітей. 27.11.2023 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, даний позов прийнято судом до розгляду у порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 19.12.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 13.02.2024 року за клопотанням представника позивача суд постановив повернутися до стадії підготовчого судового засідання та прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо ще двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтвах про народження яких він з 10.01.2024 року значиться як батько. Також судом було постановлено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справах дітей Довбиської селищної ради Житомирської області як орган опіки та піклування, на території якої на даний час проживає відповідач [PERSON] з дітьми. 14.03.2024 року від третьої особи - Служби у справах дітей Довбиської селищної ради Житомирської області як орган опіки та піклування надійшло письмове пояснення, в якому зазначено, що діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] , що народився [INFO] проживають з батьком в будинку бабусі [PERSON] , яка фактично доглядає їх. Діти забезпечені одягом, взуттям, продуктами харчування, мають облаштовані місця для сну. З батьком проведено бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків, офіційного працевлаштування. 09.04.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не прибула, подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань та відзиву на позовну заяву не подавала. Представник Служби у справах дітей Довбиської селищної ради Житомирської області як орган опіки та піклування в судове засідання не прибула, подала письмове клопотання про проведення розгляду справи без їх участі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовних вимог не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, пояснив, що на даний час усі діти з ним проживають в будинку матері, він піклується про них, забезпечує їх усім необхідним. Доглядати дітей йому допомагає матір. Натомість [PERSON] не піклується про дітей, не виконує своїх батьківських обов`язків, вона погана матір. Відзиву на позов не подавав. Опитана в судовому засіданні дитина [PERSON] просила суд не позбавляти батька батьківських прав, оскільки він про дітей піклується, а матір просила позбавити батьківських прав. Опитана в судовому засіданні дитина [PERSON] у силу свого віку плутався у відповідях, однак чітко вказав, що хоче жити з батьком. Дослідивши позовні вимоги та матеріали справи, заслухавши учасників справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав. Судом встановлено, що батьками дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відповідно до копій свідоцтв про народження та витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження є відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] .. При цьому батьківство відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , що народилися до укладення шлюбу, відповідач [PERSON] зареєстрував уже після подачі до суду відповідного позову, зокрема 21.12.2023 року та 10.01.2024 року відповідно/а.с.7,8,9,52,53/. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Як вбачається з копії паспортів, довідки характеристики та довідки про склад сім`ї від 02.10.2023 року, [PERSON] разом з дітьми значиться зареєстрованою в [ADDRESS] , однак фактично проживає по [ADDRESS] /а.с.10,15,16/. Відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою : [ADDRESS] ), однак проживав фактично з [PERSON] та дітьми в с. Миколаївка/а.с.11,16/. З 17.01.2024 року діти змінили зареєстроване місце проживання та зареєстровані разом з батьком за адресою : [ADDRESS] , що вбачається з копій витягів з Реєстру ТГ/ а.с.54,55,56/. Як встановлено з довідки - характеристики, виданої виконкомом Брониківської сільської ради від 02.10.2023 за № 469, відповідач [PERSON] за період проживання зарекомендувала себе з негативної сторони, не дисциплінована, не врівноважена, регулярно вживає спиртні напої, недобросовісно відноситься до виховання своїх дітей, не приділяє їм належної уваги, поводиться з дітьми грубо, лається нецензурними словами, навіть б"є дітей, часто залишає їх без нагляду, виплати на дітей використовує на власні потреби, конфліктна, на зауваження з даних приводів не реагує/а.с.15/. З характеристики на дітей [PERSON] та [PERSON] , виданих за місцем навчання, слідує, що діти забезпечені необхідним приладдям та речами /а.с.17,18/. Як вбачається з актів обстеження матеріально- побутових умов проживання відповідачів з дітьми від 12.09.2023 року, від 21.11.2023 року будинок потребує ремонту, у будинку не прибрано, антисанітарія, на підлозі сміття, холодно, панує неприємний запах, готової їжі для дітей немає, є місце для сну дітей, однак в неналежному стані, постільна білизна брудна, відсутнє місце для навчання та розвитку дітей. Матір дітей під час вагітності вживає алкогольні напої/а.с.20,21/. З інформації про здійснення соціального супроводу сім`ї [PERSON] вбачається що в помешканні, проживає сім`я не дотримуються санітарно-гігієнічних умов, брудно, наявні ознаки сирості, немає місця для навчання дітей, діти недоглянуті, територія навколо помешкання небезпечна для дітей. Батьки офіційно не працюють. [PERSON] має неофіційний заробіток на пилорамі. Неодноразово в ході соціального супроводу [PERSON] та [PERSON] були в алкогольному сп`янінні. Присадибна ділянка оброблялася, наявні овочі. Батьки не проявляють готовність до співпраці та не виконують рекомендацій щодо важливості ведення здорового способу життя та відповідальності за дитячі життя, створення умов для задоволення потреб дітей/а.с.19/. Відповідачі неодноразово притягалися до адміністративної відповідальності. [PERSON] притягалася до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ( за неналежне виконання батьківських обов`язків). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Брониківської сільської ради Звягельської міської ради Житомирської області, затвердженого рішенням виконкому сільської ради від 19.10.2023 року за № 109, з метою захисту законних прав та інтересів дітей, відповідний орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] відносно дитини [PERSON] /а.с.25-26/. Разом з тим , як встановлено судом та не оспорено сторонами, відповідач [PERSON] після того як зареєстрував своє батьківство відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , переїхав разом з усіма дітьми проживати в будинок своєї матері за адресою: [ADDRESS] . Також з ним проживає ще четверта його дитина [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] /а.с.67/. Згідно до повідомлення Служби у справах дітей Довбиської селищної ради, відповідних актів обстеження умов проживання, фотознімків за адресою місця проживання [PERSON] та дітей, було встановлено, що діти проживають з батьком, вони забезпечені одягом, взуттям відповідного віку та сезону, продуктами харчування, мають облаштовані місця для сну, старші діти навчаються в Мар`янівському ліцеї, матір з дітьми не проживає, матеріально-побутові умови в будинку нормальні /а.с.68-79/. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданих суду доказів встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, а саме : вихованням дітей не займається, не проживає з ними, не утримує їх, не піклується про стан їх здоров`я. Так відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, зокрема за неналежне виконання батьківських обов"язків, на шлях виправлення не стає, не піклується про створення належним умов проживання та виховання для дітей, тобто не виявляє інтересу до участі у вихованні дітей. Відповідно до частин другої, третьої статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Заслухана дитина [PERSON] чітко висловилася, що хоче щоб матір позбавили батьківських прав. Дитина [PERSON] в силу свого віку чіткої відповіді при цьому не надав. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманні дітей, що належно було аргументовно відповідним органом опіки та піклування. Ураховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід задовольнити. Разом з тим, суд вважає за доцільне вказати, що згідно до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України), який є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві (ст.180 СК України). Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно зі ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного їх розвитку, вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн 00 коп щомісячно на кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, перерахувавши кошти на особисті рахунки дітей. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 24.11.2023 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, слід допустити до негайного виконання. Вирішуючи позовну вимогу про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , суд зауважує наступне. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] після подачі даної позовної заяви до суду зареєстрував своє батьківство ще на двох дітей [PERSON] та [PERSON] , змінив своє та їх місце проживання, став проживати в будинку своєї матері, де створено всі належні у мови для повноцінного виховання та розвитку дітей, забезпечує дітей всім необхідним, піклується про них. Крім того з ним проживає ще четверта дитини 2023 року народження. В судовому засіданні відповідач [PERSON] активно заперечував проти позбавлення його батьківських прав, запевнив суд, що буде добросовісно виконувати свої батьківські обов"язки, любить та піклується про дітей. Опитані старші діти бажають проживати з батьком. За таких обставин судом встановлено, що відповідач [PERSON] не втратив інтересу до участі у вихованні та утриманні дітей та виправляється. Отже органом опіки та піклування не доведено свідомого ухилення відповідача [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, не доведено йоно винної поведінки, внаслідок чого суд відмовляє в задоволенні позову про позбавлення його батьківських прав. Разом з цим, взявши до уваги передумови подачі позовної заяви до суду про позбавлення батьківських прав, слід попередити відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Взявши до уваги відмову у позбавленні батьківських прав [PERSON] , суд відмовляє також у стягненні з нього аліментів. Також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial