Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] . Позивач фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті матері постійно проживала разом з нею, тому не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, тому позивач просить встановити факт постійного проживання з матір`ю на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері. Позивач в судове засідання не з`явилася, письмовою заявою просила справу слухати без її участі, позов підтримує, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, письмовою заявою просив справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Ухвалою судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 березня 2024 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.01.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області(а.с.11). Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем після смерті батька позивачки, стала мати позивачки [PERSON] , що підтверджується довідкою №790 від 19.05.2023 року, виданої Петрівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області(а.с.16), з якої вбачається, що вона з 24.02.2003 року по дату смерті [PERSON] була зареєстрована з ним за однією адресою: [ADDRESS] , крім цього, мати позивачки була співвласницею вищевказаної квартири, що підтверджується договором міни від 24.01.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №91(а.с.13). [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 28.05.2023 року Петрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса)(а.с.12). Факт родинних відносин позивачки з батьком та матір`ю підтверджується: копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 21.05.1975 року Жовтоводським міським відділом ЗАГС м.Жовті Води Дніпропетровської області(а.с.9) та копією свідоцтва про укладення шлюбу позивача серії [NUMBER] , виданого 23.09.1995 року Білецьківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області(а.с.10). З довідки №791 від 29.05.2023 року, виданої Петрівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області, вбачається, що мати позивача [PERSON] з 24.02.2003 року по дату смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). З паспорта позивачки вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-7). Однак, незважаючи на те, що позивач була зареєстрована за іншою адресою, ніж її мати, вона фактично прийняла спадщину, оскільки на дату смерті матері постійно проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] , оскільки, ще після смерті батька позивач забрала матір до себе, що підтверджується актом від 01.06.2023 року(а.с.18) та довідкою №465/1 від 06.06.2023 року виданою Кам`янопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області(а.с.19). У відповідності до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадшини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець [PERSON] особистого розпорядження на випадок своєї смерті (заповіт) не складала, в зв`язку з чим спадкування після її смерті має здійснюватися згідно з приписами Цивільного кодексу України щодо спадкування за законом. В силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач є належним спадкоємцем, оскільки є єдиним спадкоємцем, від спадщини не відмовлялася та проживала разом з матір`ю. На початку 2024 року, з метою переоформлення спадщини, позивач звернулась до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини. Однак, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №484/747/17 від 10 січня 2019 року, дійшов висновку, що "за змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом". Таким чином, з урахуванням вказаної постанови Верховного суду та зважаючи на вищевказані докази, можна зробити висновок що позивач є такою, що належним чином прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Відповідно до абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абзацу 2 п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від З0 травня 2008 року за №7, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з повідомлення Петрівської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №109/01-16 від 19.03.2024 року спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась, спадщина не приймалася(а.с.29). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Д.І №74/01-16 від 15.03.2024 року спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася(а.с.28). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року та п.9 Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, окрім перелічених у ч.l цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем тягне для позивачки юридичні наслідки, а саме дає змогу належно оформити право на спадщину. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі, встановивши факт спільного проживання позивачки зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та визнавши за позивачем право власності на спадкове майно. На підставі ч.1 ст.315, ч.2 ст.315 ЦПК України, ст.ст.1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved