Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Рішенням суду від позов адвоката Чальцева Дмитра Вадимовича, який діє в інтересах [PERSON] , до Фермерського господарства «Сапфір-Агро» про стягнення заборгованості за договором оренди, розірвання договору оренди, припинення права оренди, зобов`язання повернути земельну ділянку задоволено. Вирішено: Стягнути з Фермерського господарства «Сапфір-Агро» (75023, Херсонська обл., Білозерський р-н., с. Музиківка, вул. Смішко, буд.9, код ЄДРПОУ 37638711) на користь [PERSON] ([ADDRESS]. РНОКПП [NUMBER] ) заборгованість по орендній платі за 2020 - 2022 роки за Договором оренди землі від 08.04.2014 року у розмірі 4 635, 00 (чотири тисячі шістсот тридцять п`ять грн. 00 коп.) грн., 1159, 13 (одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять грн. 13 коп.) грн. - індекс інфляції, 242, 28 (двісті сорок дві грн. 28 коп.) грн. - три відсотки річних. Розірвати Договір оренди землі від 08.04.2014 року, який зареєстрований у реєстраційній службі Білозерського району за номером 29832300 від 21.11.2014 року стосовно земельної ділянки загальною площею 3,36 га за кадастровим номером 6520383500:07:016:0021, розташованої на території села Музиківка, Білозерського району Херсонської області укладений між [PERSON] ([ADDRESS]. РНОКПП [NUMBER] ) та Фермерським господарством «Сапфір-Агро» (75023, Херсонська обл., Білозерський р-н., с. Музиківка, вул. Смішко, буд.9, код ЄДРПОУ 37638711). Припинити право оренди між Фермерським господарством «Сапфір-Агро» (75023, Херсонська обл., Білозерський р-н., с. Музиківка, вул. Смішко, буд.9, код ЄДРПОУ 37638711) та [PERSON] ([ADDRESS]. РНОКПП [NUMBER] ) щодо земельної ділянки загальною площею 3,36 га за кадастровим номером 6520383500:07:016:0021, що розташована на території села Музиківка, Білозерського району Херсонської області яке було зареєстроване 21.11.2014 р. державним реєстратором реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області Лихенко Олександром Олександровичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17388040 від 21.11.2014 р. Зобов`язати Фермерське господарство «Сапфір-Агро» (75023, Херсонська обл., Білозерський р-н., с. Музиківка, вул. Смішко, буд.9, код ЄДРПОУ 37638711) повернути [PERSON] ([ADDRESS]. РНОКПП [NUMBER] ) земельну ділянку загальною площею 3,36 га за кадастровим номером 6520383500:07:016:0021 розташовану на території села Музиківка, Білозерського району Херсонської області згідно акту приймання - передачі землі від 08.04.2014 р. Стягнути з Фермерського господарства «Сапфір-Агро» (75023, Херсонська обл., Білозерський р-н., с. Музиківка, вул. Смішко, буд.9, код ЄДРПОУ 37638711) на користь [PERSON] ([ADDRESS], РНОКПП [NUMBER] ) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3 220, 80 (три тисячі двісті двадцять гривень 80 коп.) грн.. Представник позивача адвокат Чальцев Д.В. 26.03.20234 року подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, а саме ухвалення рішення щодо стягнення із відповідача на користь позивача [PERSON] витрат на правничу допомогу у сумі 5 000,00 гривень. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно ч. 4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, із урахуванням того, що у позовній заяві було здійснено попередній розрахунок витрат на правову допомогу у сумі, що є вдвічі більшою, за суму, яку просить стягнути заявник, та з приводу якої відповідачі у суді заперечень не надавали, а також беручи до уваги заяву представника позивача під час судового розгляду про подачу ним відповідного клопотання, яке подано через електронний суд, суд приходить до переконання про відсутність необхідності у виклику сторін в судове засідання. Дослідивши доводи клопотання та додані до нього письмові матеріали, суд приходить до наступного. Згідно частин 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини 1статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Між адвокатом Чальцевим Д.В. та позивачем [PERSON] 01.11.2023р. укладено Договір про надання правничої допомоги за № 01/11/23. У позовній заяві адвокатом наведено попередній розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, та вказано в суді про намір подати кінцевий розрахунок після ухвалення рішення по справі. До матеріалів адвокатом додана копія розрахунку вартості надання професійної правничої допомоги за договором та акт прийняття-передачі наданих послуг разом із платіжною інструкцією про сплату 5000 грн за договором № 01/11/23 від 01.11.2023 року. Згідно акту адвокатом здійснено: підготовка та направлення претензії, збирання доказів, аналіз матеріалів складання та подання позовної заяви, складання та подання клопотань про витребування доказів та участь представника у судових засіданнях, згідно якого загальна сума склала 5000 грн., які згідно Платіжної інструкції № @2PL900072 від 24.03.2024 року сплачені йому від імені позивачки. У рішеннях ЄСПЛ умовою для стягнення судових витрат зі сторони, що програла, є наявність факту їх сплати позивачем. Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір був обґрунтованим (див., наприклад, п. 30 рішення у справі Bottazzi v. Italy). Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (див. також п. 55 рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Iatridis v. Greece). У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Отже, із зазначеного вище вбачається, що договір про надання правової допомоги поруч із актом прийняття-передачі наданих послуг, який відповідає фактичним, проведеним по справі процесуальним діям, поруч із платіжним документом щодо сплати позивачем послуг адвоката, із урахуванням повного задоволення судом позовних вимог, враховуючи те, що судом при винесенні рішення у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу не вирішувалось, що заперечень з боку позивача щодо розміру витрат на правову допомогу, попередній розрахунок якої зазначено у позові, та який є фактично удвічі вищім за заявлений, від відповідачів не було, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень.

Outcome: approved