Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

ТзОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №000210440043 від 30 квітня 2021 року, у розмірі 20949 (двадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 13 коп., з яких 5029 (п`ять тисяч двадцять дев`ять) грн заборгованість за тілом кредиту, 1674 (одна тисяча шістсот сімдесят чотири) грн 72 коп заборгованість за відсотками, 14245 (чотирнадцять тисяч двісті сорок п`ять) грн. 41 коп. заборгованість по прострочених відсотках за користування. Також просить стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2147 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. Представник позивача ТзОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" в судове засідання не з`явився, скерував заяву у якій просив справу розглянути по суті за його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, правом на відзив не скористався. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. З досліджених письмових доказів встановлено, що 30 квітня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форза" (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №000210440043, у розмірі 5029 грн. строком на 18 днів до 17.05.2021 року, під 675.28 % річних, в розрахунку 1.85 % від суми кредиту за кожен день користування та 2.5% в день після закінчення строку на який надані кредитні кошти та неповернення кредитних коштів позичальником. За договором факторингу №20211130-Ф/1 від 30.11.2021 товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форза" за оплату передала право вимоги кредитора товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" щодо боржника [PERSON] за кредитним договором №000210440043 від 30 квітня 2021 року. Відповідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Аналогічні висновки були сформульовані Постановою Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. Оскільки відповідач [PERSON] із своєї вини порушив договірні зобов`язання за кредитним договором, ухиляється від повернення взятого кредиту та відсотків, а тому заявлений позивачем позов слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №000210440043 від 30 квітня 2021 року, у розмірі 20949 (двадцять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 13 коп, з яких 5029 (п`ять тисяч двадцять дев`ять) грн. заборгованість за тілом кредиту, 1674 (одна тисяча шістсот сімдесят чотири) грн. 72 коп. заборгованість за відсотками, 14245 (чотирнадцять тисяч двісті сорок п`ять) грн. 41 коп. заборгованість по прострочених відсотках за користування. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору, у сумі 2147 грн. 20 коп. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги, у розмірі 9000 грн., суд виходить із наступного. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Метою впровадження цього принципу пропорційності є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. \~ \~ \~ \~До матеріалів\~заявленого позову\~(а.с.46-49),\~що був\~ розглянутий\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~виклику сторін,\~долучено:\~попередній (орієнтовний)\~розрахунок суми\~судових витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~яку очікує\~понести позивач,\~складає 9000\~грн.;\~договір про\~надання правової\~допомоги №20231212/11\~від 12\~грудня 2023\~року укладений\~між позивачем\~ ТзОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" та адвокатом Дзундзою О.В. про захист інтесів клієнта у справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Пунктом 4.2 Договору встановлено, що у разі ухвалення судом рішення на користь клієнта, клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду, у розмірі 9000 грн. Пунктом 4.5 Договору передбачено, що за результатами надання правової допомоги складається Акт, що підписується спредставниками кожної зі сторін (сторонами). Акт надсилається клієнту поштою (електронною поштою, передається особисто). На письмову вимогу клієнта, адвокат може надавати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги. \~ \~ \~ \~Адвокатом суду\~не надано\~акт виконаних\~робіт (послуг), обрахунки часу затраченого адвокатом по оформленню позову в суд, його вартість, квитанцію про оплату позивачем виконаної роботи адвокатом. Судові витрати, пов`язані з оплатою професійної правової допомоги адвокату, у розмірі 9000 грн, документально не підтверджені. Розмір таких витрат не є обґрунтованим. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи має подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. \~ \~ \~ Враховуючи заявлену ціну позову, який задоволено, значення справи, складність справи, виходичи з критеріїв реальності наданих адвокатських послуг, розумності їх вартості, суд приходить до висновку, що із відповідача [PERSON] на користь позивача ТзОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" слід стягнути витрати на професіну правничу допомогу, у розмірі 3000 грн.

Outcome: approved