Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Перша кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину, про скасування державної реєстрації. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є єдиним сином [PERSON] , який помер [INFO] . Станом на день смерті [PERSON] не був одружений, єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті є його син - [PERSON] . 15 березня 2023 року [PERSON] звернувся із заявою №609 про видачу свідоцтва про право на спадщину після батька [PERSON] . У постанові нотаріуса першої Кам`янської державної нотаріальної контори від 17 березня 2023 року зазначено, що спадкова справа відкрита 02.05.2022 року №390/2022 за заявами інших спадкоємців, а саме сестри померлого [PERSON] , яка відмовилась від спадщини на користь своєї доньки (племінниці померлого) [PERSON] , яка 02 травня 2022 року подала заяву про прийняття спадщини. Також, у постанові зазначається, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Отже, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, свідоцтво про право на спадщину (серія та номер 1-84) [PERSON] отримала 27.01.2023 року та відповідно стала власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . Спадщина відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] . Позивач повинен був звернутися до нотаріуса до 25.01.2023 року, однак звернувся 15.03.2023 року, тобто не через 10 місяців, а через 11 місяців та 20 днів. Пропущений позивачем строк звернення в межах півтора місяця є незначним та пропущеним позивачем з поважних причин. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого отриманої в лікарській амбулаторії загальної практики сімейної медицини №6 від 27.03.2023 року у позивача, [PERSON] наявні наступні хронічні захворювання, а також супутні ускладнення, а саме: «знаходиться на Д обліку з приводу виразкової хвороби АПК 21.11.22 ФГДС рубцеві зміни цибулини дванадцятиперсної кишки. Хронічний гастрофуденіт. Хронічний панкреатит ГРХ. Останнє стаціонарне лікування в терапевтичному відділенні з 17.11.2022 по 23.11.2022. Хворіє на хронічний коліт з 14.03.2019 року по гіполюшорному типу хронічний комбінований геморой 2-3 стадії. Лікується у невролога. Остеохондроз шийного відділу хребта, протрузії міжхребетних дисків с4-с5, с6-с7, грижа міжхребцевого диску с5-с6. Останній огляд у невролога 01.02.2023 призначено амбулаторне лікування. Обстеження на УЗД та оглянутий урологом, діагноз вади розвитку СВС. Аістонія лівої нирки. Хронічний простатит. Признаки КТ ОГП з в/в підсиленням. Хворіє на синусит часто. Був на лікуванні гострого синуситу з 12.03.2022 по 21.03.2022». 14.06.2022 року позивач у зв`язку із погіршенням стану здоров`я проходив амбулаторне лікування у невропатолога з наступним діагнозом: вертеброгена цервікобрахіалгія при ОХЗ шийного відділу хребта. Больовий, м`язево-тонічний синдром. Виражений астено-депресивний синдром. На фоні загострення стану здоров`я, 22.06.2022 року позивач знову звертався до невропатолога та отримав відповідні рекомендації та призначення щодо лікування. 03.08.2023 року в результаті дослідження МРТ шийного відділу хребта лікарями зроблений наступний висновок: МР-ознаки грижі міжхребцевого диска с5-с6, протрузії міжхребцевих дисків с4-с5, с6-с7, остеохондроз, спондилоартроз, спондильоз, сколіоз шийного відділу хребта. В результаті МРТ головного мозку, проведеного 03.08.2022 року, лікарями зроблений наступний висновок: МР-ознаки поодиноких судинних вогнищ у паренхімі головного мозку. Гипоплазія лівої хребетної артерії. В серпні 2022 року позивач продовжив лікування у невропатолога з діагнозом: ВСД з вираженим астено-вегетативним синдромом. Цефалгія. Діссомнія. Пройшовши довготривале лікування, у позивача все одно залишався больовий синдром у голові, хребті, безсоння, погане загальне самопочуття, в тому числі у грудня 2022 року, січні 2023 року. [PERSON] був змушений звертатися знову до невропатолога і знову проходити довготривале лікування, що підтверджується висновком лікаря від 01.02.2023 року. Разом з тим, у період грудень 2022 року, січень, лютий 2023 року у позивача було загострення хронічної хвороби нирок, що змушувало позивача звертатися до лікарів та робити додаткові обстеження. Отже, постійні систематичні звернення позивача до лікарів з хронічними хворобами та їх загостреннями доводить дійсно постійно хворобливий стан позивача, що і призвело до пропуску строку на прийняття спадщини. Однак, незважаючи на безліч хвороб та постійні ускладнення станів, позивач не допустив надто довгого пропуску строку для прийняття спадщини. 25.01.2023 року закінчився строк для прийняття [PERSON] спадщини після батька. У [PERSON] , як і у інших можливих спадкоємців [PERSON] , право на спадкування з`явилось після 25.01.2023 і тривало протягом трьох місяців. Однак, [PERSON] через день, а саме 27.01.2023 року отримала свідоцтво про право власності на квартиру. Свідоцтво про право власності, видане на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-84, видане 27.01.2023, зареєстроване [PERSON] , Перша кам`янська державна нотаріальна контора, Кам`янський районний нотаріальний округ, Дніпропетровська обл. видано завчасно з порушенням норм чинного законодавства. Зважаючи на те, що свідоцтво про право на спадщину від 27.01.2023 року позивач просить визнати судом недійсним, скасуванню підлягає і запис про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Тому позивач просить суд: -визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю в один місяць, з часу набрання законної сили рішенням суду, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлого батька [PERSON] , [INFO] . -визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , серія та номер: 1-84, виданий [PERSON] 27.01.2023, видавник: [PERSON] , державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. -скасувати державну реєстрацію, проведену 27.01.2023 року [PERSON] , Перша кам`янська державна нотаріальна контора, Кам`янський районний нотаріальний округ, Дніпропетровська обл. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності [PERSON] на квартиру, загальною площею 42,2 кв.м., адреса: [ADDRESS] . Представник відповідача [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача зазначив, що розповідь позивача про больові синдроми у голові/хребті після нібито «довготривалого» лікування у невропатолога та у зв`язку з загостренням хронічної хвороби нирок, у тому числі у грудні 2022 року і у січні 2023 року, є голослівним та не підтверджується жодними доказами, зокрема, медичними документами. Позивачем, долучені до позову копії документів, підтверджуючих звернення позивача до медичних установ після закінчення 10-місячного строку з дня відкриття спадщини: про огляд Байдужа лікарем-невропатологом 01.02.2023 року, яким позивачу було призначено лікування протягом місяця з приводу остеохондрозу, та відомості щодо ультразвукового обстеження нирок 23.02.2023 року, при цьому будь-які відомості про необхідність (призначення) йому лікування хвороби нирок як до, так і після цього обстеження позивач не надав. Сам по собі факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування позивача та ступінь захворювання. Перебування в лікарні протягом одного або двох місяців не перешкоджає особі звернутися із заявою про прийняття спадщини після закінчення лікування. Пропущений позивачем строк для подання заяви нотаріусу, навіть якщо виходити з того, що Байдуж правомірно розраховував, що має право звернутись до нотаріуса протягом 10-ти, а не 6-ти місяців, складає 1 місяць 21 день та не є незначним. [PERSON] не навів і не довів поважних причини, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Дійсною причиною подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини батька лише 15.03.2023р. була його необізнаність про те, що [PERSON] помер [INFO] .. Необізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця не є підставою для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. У [PERSON] не має поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини і не має підстав для визначення йому додаткового строку для її прийняття, не йде мова про порушення його прав і не має підстав для задоволення його вимог про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом і скасування державної реєстрації право власності на успадковану квартиру. Позивач не наводить фактичних обставин, які б давали підстави для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.01.2023р. державним нотаріусом Першої Кам`янської державної нотаріальної контори Главчевою Л.В., недійсним. Позивач не зазначив у позові правових підстав визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Державна реєстрація права власності на успадковане нерухоме майно на підставі виданого 27.01.2023р. свідоцтва про право на спадщину, відбулась правомірно і правових підстав для її скасування не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги позивача не визнали, посилаючись на підставі зазначені у відзиві на позовну заяву, та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Свідок [PERSON] в\~судовому засіданні\~пояснила,\~що з\~позивачем не\~знайома,\~знає тільки\~відповідача.\~Зазначила,\~що [PERSON] не хотів спілкуватись з батьком [PERSON] . [PERSON] приходила до [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] прийшов привітати [PERSON] з днем народження, а він вже як рік помер. Свідок [PERSON] в судовому\~засіданні зазначила,\~що [PERSON] племінниця [PERSON] . Сина [PERSON] вона не бачила. Зазначила, що [PERSON] казав, що з сином він не спілкується. Зазначила, що [PERSON] прийшов та стукав до неї, вона повідомила, що батько помер. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона [PERSON] не знає, ніколи не бачила. З [PERSON] спілкувались як сусіди, він казав, що з сином не спілкується. 25 квітня 2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 26 травня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 02 серпня 2023 року ухвалою суду заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено. 02 серпня 2023 року ухвалою суду заяву представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано копію спадкової справи. 11 вересня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача та свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В матеріалах справи міститься свідоцтво про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , актовий запис №793, в якому батьком зазначений [PERSON] (а.с.11, 38). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, повторно виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №555 (а.с.12). Згідно лікарського свідоцтва про смерть №96 від 25 березня 2022 року та довідки про причину смерті (до форми №106/0 №96) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, а саме -\~квартиру [ADDRESS] ,\~яка належала останньому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.06.2004 року, Алекса Л.М., приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, за реєстровим №612, зареєстрованого в обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за номером 21366, в кн.125. Свідоцтво про поховання померлого [PERSON] від 26.03.2022 року видано на ім`я [PERSON] . В матеріалах справи також міститься копія замовлення №46 від 25.03.2022 року, долученого до матеріалів справи відповідачем, відповідно до якого вбачається, що [PERSON] займалась похованням [PERSON] . [INFO] [PERSON] у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, а саме у зв`язку з скаргами: головний біль, запаморочення, нестабільність АТ, безсоння, біль у шийному відділі хребта; проходив амбулаторне лікування у невропатолога з наступним діагнозом: вертеброгена цервікобрахіалгія при ОХЗ шийного відділу хребта. Больовий, м`язево-тонічний синдром. Виражений астено-депресивний синдром (а.с.40). На фоні загострення стану здоров`я, 22.06.2022 року позивач знову звертався до невропатолога та отримав відповідні рекомендації та призначення щодо лікування. 03.08.2023 року в результаті дослідження МРТ шийного відділу хребта лікарями зроблений наступний висновок: МР-ознаки грижі міжхребцевого диска с5-с6, протрузії міжхребцевих дисків с4-с5, с6-с7, остеохондроз, спондилоартроз, спондильоз, сколіоз шийного відділу хребта. В результаті МРТ головного мозку, проведеного 03.08.2022 року, лікарями зроблений наступний висновок: МР-ознаки поодиноких судинних вогнищ у паренхімі головного мозку. Гипоплазія лівої хребетної артерії (а.с.42). 09.08.2022 року позивач продовжив лікування у невропатолога з діагнозом: ВСД з вираженим астено-вегетативним синдромом. Цефалгія. Діссомнія (а.с.39). Пройшовши довготривале лікування, у позивача все одно залишався больовий синдром у голові, хребті, безсоння, погане загальне самопочуття, в тому числі у грудня 2022 року, січні 2023 року. [PERSON] був змушений звертатися знову до невропатолога і знову проходити довготривале лікування, що підтверджується висновком лікаря від 01.02.2023 року, згідно якого вбачається, що скарги: головний біль, біль у шийному відділ хребта, біль у грудному відділі хребта; залишились. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого отриманої в лікарській амбулаторії загальної практики сімейної медицини №6 від 27.03.2023 року у позивача, [PERSON] наявні хронічні захворювання, а також супутні ускладнення через які він перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні з 17.11.2022 по 23.11.2022; періодично перебував на амбулаторному лікуванні. Був на лікуванні гострого синуситу з 12.03.2022 по 21.03.2022» (а.с.43). Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого №8782/1427 Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня №7» у [PERSON] наявні наступні захворювання: ГЕРХ з езофагітом, загострення. Недостатність кардії ІІ ст. Виразкова хвороба ДПК н/фаза загострення (21/11/22р. ЕФГДС рубцові зміни ЦДПК). Хр. гастродуоденіт, загострення. Хр. панкреатит, загострення. Реактивний гепатит (а.с.44). Відповідно до інформації №330087954 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна свідоцтво про право на спадщину (серія та номер 1-84) [PERSON] отримала 27.01.2023 року та відповідно стала власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.45). Згідно спадкової справи № 390/2022, відкритої Першою кам`янською державною нотаріальною конторою 02 травня 2022 року після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 02 травня 2022 року [PERSON] - сестра [PERSON] , яка є матір`ю відповідача [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою, відповідно до якої відмовилась від належної їй по закону частки у спадщині на користь племінниці померлого [PERSON] . 02 травня 2022 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у якій зазначила, що крім неї іншим спадкоємцем за законом у спадкодавця є сестра [PERSON] . 27 січня 2023 року Першою кам`янською державною нотаріальною конторою було оформлено свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] на [PERSON] , про що були внесені відомості до спадкового реєстру та право власності було зареєстровано за нею в реєстрі речових прав на нерухоме майно. 03 березня 2023 року Першою кам`янською державною нотаріальною конторою було оформлено свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаційними сертифікатами, нарахованими компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у АТ КБ «ПриватБанк» на [PERSON] , про що були внесені відомості до спадкового реєстру. Вартість спадкового майна 4716,92 грн.. 15 березня 2023 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою Першої кам`янської державної нотаріальної контори від 17 березня 2023 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до даної постанови, [PERSON] пропустив шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Особливості спадкування під час воєнного стану, на сьогодні, регулюється\~постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року\~№ 164.\~Окрім того,\~Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 року\~№ 1118/5,\~що набрав чинності 19.03.2022 року, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року\~№ 296/5. Указом Президента України від 24.02.2022 року\~№64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Крім того, на даний час воєнний стан в Україні не закінчено та продовжено. Пунктом 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року\~№164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2022 року\~№480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Постановою Кабінету Міністрів України\~від 24.06.2022 року\~№719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» внесено зміни до п. 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року\~№164\~та встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року №469 внесені зміни що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану, які набирають чинності через місяць з дня її опублікування. Даним нормативним актом п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» виключено. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.\~1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. У пункті 24 (абз.6) Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 по справі № 565/1145/17 зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~1270\~ЦК України\~якщо виникнення\~у особи\~права на\~спадкування залежить\~від неприйняття\~спадщини або\~відмови від\~її прийняття\~іншими спадкоємцями,\~строк для\~прийняття нею\~спадщини встановлюється\~у три\~місяці з\~моменту неприйняття\~іншими спадкоємцями\~спадщини або\~відмови від\~її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувшись із заявою про прийняття спадщини, зазначила, що крім неї іншим спадкоємцем за законом у спадкодавця є сестра [PERSON] , яка відмовилась від належної їй по закону частки у спадщині на користь відповідача, та не повідомила нотаріуса про позивача, який є сином спадкодавця та відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до частин першої-другої, четвертої, п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд зазначає, що пропущений позивачем строк\~для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, оскільки враховуючи постанову Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року\~№164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України\~від 24.06.2022 року\~№719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» даний строк закінчився 25.01.2023 року, а [PERSON] звернувся до нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 15 березня 2023 року. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини\~визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.\~\~ \~Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц, від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17, 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23. Отже, оцінюючи наведені позивачем причини пропуску строку звернення за оформленням спадкових прав, суд вважає їх поважними, оскільки встановлено, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку зі змінами в законодавстві, пов`язаними з прийняттям спадщини, через збройну агресію і військові дії російської федерації на території України, через стан свого здоров`я та періодичне перебування на лікуванні, а також через недобросовісну поведінку відповідача. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , терміном в один місяць. Порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано\~статтею 1301 ЦК України, згідно з якою свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У пункті 27\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7\~судам роз`яснено, що відповідно до\~статті 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до\~статті 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Крім цього, іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Подібні висновки щодо застосування\~статті 1301 ЦК України\~викладені в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 2-1316/2227/11, від 23 вересня 2020 року в справі № 742/740/17, від 11 листопада 2020 року у справі № 752/8119/17-ц, від 29.06.2022 у справі №383/258/21. Відтак, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, є самостійною підставою для визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки позивач не усунутий від права на спадкування у порядку\~статті 1224 ЦК України, не відмовився від прийняття спадщини у порядку вимог\~статті 1273 ЦК України, на час відкриття спадщина мав право на частку у майні спадкодавця, позовні вимоги в частині визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину підлягають задоволенню. Оскільки встановлено наявність правових підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, а отже і припинення права, яке цим свідоцтвом підтверджувалося, то похідна позовна вимога про скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно також підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання виконання судом обов`язку щодо надання обґрунтування, яке випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3\~757,80 грн..

Outcome: approved