Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

У грудні 2020 року АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 10.02.2022 залучено до участі у справі правонаступника позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ». Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 09.08.2022 позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» заборгованість за кредитним договором №CL-93583 від 16.02.2018 у розмірі 116 447,80 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. 12.09.2022 [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду, однак ухвалою суду від 21.09.2022 йому було відмовлено у її прийнятті. 30.09.2022 відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення. Ухвалою суду від 17.11.2023 заяву [PERSON] задоволено, заочне рішення суду скасовано та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024 справу передано у провадження судді Подільського районного суду міста Києва Ковбасюк О.О., оскільки згідно з наказом № 4/02-02 від 11.01.2024 суддю [PERSON] відраховано зі штату Подільського районного суду міста Києва. Ухвалою суду від 15.02.2024 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на наведене суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09.08.2022 у справі №758/14168/20 було задоволено позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» та стягнуто на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №CL-93583 від 16.02.2018 у розмірі 116 447,80 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. Вказаним рішенням суду було встановлено: 1) факт укладення між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] кредитного договору №CL-93583 від 16.02.2018; 2) факт отримання [PERSON] коштів за кредитним договором №CL-93583 від 16.02.2018; 3) факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору №CL-93583 від 16.02.2018; 4) факт укладення між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРИВАТНІ ІНВЕСТИЦІЇ» договору факторингу №250621/1 від 25.06.2021, у відповідності до умов якого право вимоги за кредитним договором №CL-93583 від 16.02.2018 перейшло до нового кредитора; 5) факт наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором №CL-93583 від 16.02.2018 в сумі 116 447,80 грн. У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 6.1, 6.2 договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим договором відповідно до графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 3308,00 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, продовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з наданим представником позивача розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором CL-93583 від 16.02.2018 станом на 01.12.2020 становить 116 447,80 грн., із яких: 69 099,28 грн. - заборгованість за кредитом; 43 493,88 грн. - прострочені відсотки; 3 854,64 грн. - пеня. У заяві про перегляд заочного рішення відповідач посилається на те, що судом не було перевірено правильності нарахування заборгованості та пені. Однак, як вбачається з матеріалів справи, іншого розрахунку відповідачем подано не було. Будь-яких інших доказів, які підтверджують сплату відповідачем коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості, ним також до суду не подано. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2, 4 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь кредитора, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. З огляду на наведене, враховуючи, що відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №63414758 від 23.11.2020, яке міститься у матеріалах справи. Враховуючи наведене, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved