Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 28.02.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. За час перебування сторін у шлюбі народились діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На момент подання позову про стягнення аліментів, у зв`язку з проведенням на території України воєнних дій, позивач з донькою має тимчасовий захист у Республіці Польща та тимчасово проживає за адресом: [ADDRESS] . Позивач вказує, що між нею та відповідачем була усна домовленість про матеріальну підтримку спільних дітей, однак, з моменту виїзду позивача з дітьми до Республіки Польща, відповідач матеріально сім`ю не підтримує. Відповідач не виконує належним чином свої батьківські зобов`язання перед родиною, ухиляється від участі в матеріальному забезпеченні малолітніх дітей. Позивач самостійно не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для повноцінного життя дітей. Натомість відповідач здоровий та працездатний, а тому може сплачувати аліменти. Таким чином,\~на думку\~позивача при\~сплаті відповідачем\~аліментів у\~зазначеному вище\~розмірі забезпечується рівність при несенні обов`язку утримання дітей. Відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, стан його здоров`я дозволяє працювати, а тому може сплачувати такий розмір аліментів. Крім цього, позивач вказує, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, а тому вона має право на отримання аліментів від відповідача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Обґрунтовуючи вказаними\~обставинами свої\~позовні вимоги,\~позивач просила\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти на\~утримання неповнолітніх\~дітей \~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/2\~частки з\~усіх видів\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячно,\~починаючи стягнення\~з дати\~подання позову\~до досягнення\~дітьми повноліття.\~Крім цього,\~позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини до досягнення трирічного віку сином [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з дати подання позову. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2023 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений судом, в тому числі й повторно, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з копії свідоцтва про одруження, сторони перебувають у шлюбі з 28.02.2003 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 80. Від шлюбу сторони мають три неповнолітні дитини - сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що не спростовано відповідачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька). Відповідно до\~ст. 180 СК України,\~обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Відповідач не подав суду доказів про те, що він немає ніяких доходів. Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача у частці від його заробітку, як про це просить позивач. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Крім цього, згідно ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі, а згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач має вік 52 роки, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази перебування на його утриманні інших осіб, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей та дружини. В той же час, визначений позивачем розмір аліментів на утримання дітей (1/2 частина заробітку) та на її утримання (1/4 частина заробітку) щомісячно не може бути стягнутий з відповідача, з огляду на таке. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Присудження до стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/2 частини його заробітку на утримання дітей та 1/4 частини його заробітку на утримання дружини щомісячно, очевидно, буде перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що потягне за собою порушення вимог ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» та законних прав та інтересів відповідача. За таких обставин, суд вбачає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 3/8 частини всього його доходу (заробітку) щомісячно і на утримання дружини у розмірі 1/8 частини його доходу (заробітку) щомісячно, що в сумі буде становити частину (або ж 50%) його доходу. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць (виходячи з мінімальної заробітної плати) слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial