Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до Благовіщенської\~міської ради про визнання за ним права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю гараж (літ.»А») - об`єкт самочинного будівництва, загальною площею 70,50 кв. м., будівельним об`ємом 231,0 куб. м., площею забудови 77,20 кв. м., який розташований на земельній ділянці площею 0,008 га. для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер 3525510100:08:000:0049, що розташований за адресою, [ADDRESS] . На обґрунтування позову вказав, що є власником земельної ділянки кадастровий номер 3525510100:08:000:0049, площею 0,008 га. для будівництва індивідуальних гаражів, що розташована за адресою, [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці він у період 2013-2014 роки збудував нежитлову будівлю\~ гараж\~(літ.\~«А») загальною площею 70,50 кв.м., будівельним об`ємом 231,0 куб. м., площею забудови 77,20 кв. м. 18.12.2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кримської Н.П. з усною заявою про реєстрацію вказаного гаражу, однак вона відмовила, пославшись на відсутність документів про введення вказаної будівлі в експлуатацію. На замовлення позивача ФОП [PERSON] провів технічне обстеження будівлі, за результатами якого зробив звіт та підтвердив можливість надійної та безпечної експлуатації об`єкта - гаража (літ. «А») загальною площею 70,50 кв. м., будівельним об`ємом 231,0 куб. м., що розташований за адресою, [ADDRESS] . Також позивач 28.11.2023 року виготовив у КП «Благовіщенське міжміське бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт на будівлю, на гараж була заведена інвентаризаційна справа № 303. Відповідачем - Благовіщенською міською радою надано відзив на позов з запереченням проти задоволення позов. Заперечення позову з посиланням на позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 640/10719/17 обґрунтовано тим, що питання оформлення права власності на самочинне будівництво не було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Суд, дослідивши у порядку спрощеного провадження наданих сторонами доказів у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. З наданої позивачем копії паспорту [NUMBER] , виданого 28.09.1999 року Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області, встановлено, що [PERSON] є громадянином України, [INFO] . З наданого позивачем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 12503660 від 09.11.2013 року судом встановлено, що земельна ділянка з земель житлової та громадської забудови площею 0,008 га. кадастровий № 3525510100:08:000:0049, що розташована за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] . Цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів. З наданої позивачем копії Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається, що: земельна ділянка з земель житлової та громадської забудови площею 0,008 га. кадастровий № 3525510100:08:000:0049, що розташована за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] . Цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів. З наданої позивачем копії технічного паспорту від 28.11.2018 року та інвентарна справа № 303 виготовлені КП «Благовіщенським міжміським бюро технічної інвентаризації» судом досліджено план гаража, характеристика гаража. З наданого позивачем звіту про проведення технічного обстеження нежитлової будівлі гараж (літ.»А») - об`єкт самочинного будівництва, загальною площею 70,50 кв. м., будівельним об`ємом 231,0 куб. м., площею забудови 77,20 кв. м., який розташований на земельній ділянці площею 0,008 га. для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер 3525510100:08:000:0049, що розташований за адресою, [ADDRESS] встановлена можливість його надійної та безпечної експлуатації. З наданої відповідачем копії Серії АЕ № 007174 кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури вбачається що експерт [PERSON] пройшов професійну атестацію та підтвердив кваліфікацію для виконання робіт з технічного обстеження будівель і споруд об`єктів будівництва класу наслідків (відповідальності) СС2 (середні насідки). Суд не бере до уваги заперечення відповідача, наведені у відзиві на позов щодо того, що питання оформлення права власності на самочинне будівництво не було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Позивачем по справі надано копію відповіді йому Благовіщенською міською радою від 02.01.2019 року № 1 про відмову у присвоєнні окремої адреси нежитловій будівлі гаражу. Також суд не бере до уваги наведене у відзиві на позов заперечення відповідача щодо того, що будівництво гаража на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] суперечить вимогам п.8-12 «Правил охорони електричних мереж», оскільки спростовується рішенням про виділення вказаної змеленої ділянки у власність позивача для будівництва індивідуальних гаражів. Крім того вказане заперечення спростовується звітом про проведення технічного обстеження вказаної нежитлової будівлі,\~яким встановлена можливість його надійної та безпечної експлуатації. При вирішенні справи суд керується такими нормами законодавства: Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ч. 4\~ст. 373 ЦК України\~власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК України) та землекористувачі (стаття 95 ЗК України). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. Відповідно до вимог\~ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно правової позиції\~Верховного Суду України у справі N6-1328цс15, згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій\~статті 376 ЦК України\~ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Згідно\~ст.376 ЦК\~суди, розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки. Право власності у порядку, передбаченому частиною третьою\~статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. На підставі ч.3\~ст.376 ЦК України\~суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя\~статті 375 ЦК). Відповідно до ч. 2\~ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Водночас згідно із ч. 3\~ст. 376 ЦК України\~право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 року № 158\~затверджено Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, яким передбачена процедура введення в експлуатацію лише індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05.08.1992 року по 09.04.2015 року та будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12.03.2011 року. Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461\~у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Частиною 3\~ст. 375 ЦК України\~передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч. 5\~ст. 376 ЦК України\~на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи, що позивач є власником земельної ділянки, на якій розташоване самочинно збудоване нерухоме майно, місцезнаходження якого не порушує права інших осіб, та дане нерухоме майно відповідно до експертних висновків придатне для подальшої експлуатації, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved