Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Сновської міської\~ради, в якому просить визнати за ним в порядку\~спадкування за\~заповітом після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] , право власності на: -земельну ділянку площею 1,3481 га, кадастровий номер 7425889200:04:000:1790, місце розташування Чернігівська область, Корюківський район, за межами населеного пункту с. Хотуничі на території Сновської міської ради, земельна ділянка № [NUMBER] ; цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; дата державної реєстрації земельної ділянки 12.07.2021; -земельну ділянку площею 4,1338 га, кадастровий номер 7425889200:04:000:1788, місце розташування Чернігівська область, Корюківський район, за межами населеного пункту с. Хотуничі на території Сновської міської ради, земельна ділянка № [NUMBER] , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; дата державної реєстрації земельної ділянки 08.07.2021. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що [INFO] \~померла матір\~позивача [PERSON] .\~ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять вищевказані земельні ділянки. За життя [PERSON] \~залишила заповіт\~на ім`я\~позивача.\~З метою оформлення спадщини після смерті матері позивач звернувся до державного нотаріуса Сновської районної нотаріальної контори Чернігівської області та 04.11.2020 була відкрита спадкова справа №66695422 (номер у нотаріуса 140). Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки через відсутність документу, який посвідчує право власності на земельні ділянки, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.06.2021 за №371/02-31. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №011408 від 20.11.2001 позивач не зміг надати у зв`язку з його відсутністю. Оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки не видаються згідно законодавству, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину. Тому позивач вимушений звернутися до суду. Позивач у підготовче засідання не з`явився, у позові просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність та визнав позовні вимоги. Відповідно до\~ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з позицій Верховного Суду, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, враховуючи позицію Верховного Суду та визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, вважає за можливе обмежитися у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Оскільки за життя спадкодавець набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також набуває право власності у порядку спадкування. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 49 Закон України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII передбачено, що на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. За змістом абз. 3 п. 23 постанови пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На необхідність подання до суду заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину звертав увагу також Верховний Суд у постанові від 16.01.2019 року у справі № 2-390/2006. Верховний Суд у постанові від 06 жовтня 2021 року у справі № 702/61/20 зазначив, що зверненню до суду з указаним позовом має передувати вирішення питання про видачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Беручи до уваги вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті\~суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved