Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Представник позивача,\~повноваження якого\~підтверджено довіреністю\~від 08.01.2024\~року №\~22-70Д1,\~звернувся до\~Ватутінського міського\~суду Черкаської\~області з\~цивільним позовом\~за змістом\~якого просить\~стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.02.2022 року в розмірі 12\~129,22 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3\~028\~грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.02.2022 року між сторонами виникли договірні відносини в сфері надання банківських послуг, зокрема послуг кредитування, так як [PERSON] звернувся до позивача із заявою про відкриття йому поточного рахунку з встановленням кредитного ліміту на суму, яка вказана в мобільному додатку, та анкетою-заявою, яка разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту є складовими договору про надання банківських послуг. АТ\~«Універсал Банк» виконано свої зобов`язання перед [PERSON] шляхом відкриття на його ім`я поточного рахунку № [NUMBER] та встановлення ліміт використання кредитних коштів у розмірі 15\~000 грн. У свою чергу [PERSON] свої зобов`язання з повернення використаних кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування не виконав, як наслідок, станом на 05.12.2023 року виникла заборгованість за наданим тілом кредиту в розмірі 12\~129,22 грн., про стягнення якої й подано позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, за змістом позовної заяви просить розгляд справи провести за його відсутності на підставі наданих доказів, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідачем надано до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог, можливість розгляду справи за його відсутності та долучення до матеріалів справи квитанцій про сплату судового збору на користь ГУК у Черкаській області та часткову сплату заборгованості в розмірі 1\~400 грн. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що відсутні достатні підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно банківської ліцензії від 10.10.2011 року № 92, виданої Національним банком України, публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» має право надання банківських послуг. Відповідно до змісту п. 1.1 Статуту рішенням Єдиного акціонера Банку від 05.11.2020 року № 4-2020 акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», тип якого у відповідності до рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» (протокол від 31.10.2018 року № 2-2018) змінено на приватне акціонерне товариство та який перейменовано на акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк»). Загальновідомим є факт, що «Monobank» є роздрібним продуктом АТ «Універсал Банк» в межах якого клієнтам (фізичним особам) відкриваються поточні рахунки після попередньої ідентфікації шляхом завантаження копії паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків у однойменний мобільний додаток «Monobank», а надання банківських послуг здійснюється як через віртуальну, так і фізичну платіжну карти. 19.02.2022 відповідач [PERSON] звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та підписав удосконаленим електронним підписом, який є аналогом власноручного підпису, Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка одночасно є заявою на відкриття рахунку, за умовами якої просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, визначену в мобільному додатку, відповідно до умов Договору та наведених у Анкеті-заяві умов. Підписавши анкету-заяву, відповідач також погодився з тим, що ця анкета-заява, якою передбачено пільговий період кредитування 62 календарні дні та у разі його виходу на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг (далі Умови та правила), Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови, а також підтвердив факт ознайомлення з ними. Відповідно до змісту п.п. 1, 2.1 Розділу І Умов та правил, актуальних станом на дату виникнення договірних відносин сторін, мобільний додаток Monobank це сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Договір про надання банківських послуг «Monobank» укладений між Банком та клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг «Monobank», паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту, інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та Тарифів. Згідно змісту п.п. 2.1, 2.4, 2.5 розділу ІІ Умов та правил визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням Анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Моnоbаnк». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. За змістом п.п. 4.2.11 розділу І Умов та правил передбачено, що клієнт, крім іншого, зобов`язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з договору. Відповідно до змісту п.п. 5.1, 5.4, 5.9, 5.22, 5.26 розділу ІІ Умов та правил ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі та відповідному додатку до нього. Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання. На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки за кожен календарний день використання кредитного ліміту за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Клієнт повинен здійснювати операції в межах кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг банку відповідно до тарифів. Кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. Строк дії кредитної лінії 25 років. Згідно паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», який є додатком до Умов та правил визначено, що пільгова процентна ставка за використання кредитних коштів становить 0,00001%, базова 3,1% в місяць, збільшена 6,2% в місяць, а реальна 44,26% річних. З огляду на вказане, суд вважає, що АТ «Універсал Банк» надано можливість та створено належні умови для ознайомлення відповідача з Умовами і правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які разом із заявою-анкетою є складовими Договору про надання банківських послуг, а відповідач підтвердив факт ознайомлення з ними, оскільки без цього неможливо активувати платіжну карту банку та користуватись послугами позивача. Згідно наданого представником позивача розрахунку станом на 05.12.2023\~року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 19.02.2022 року № б/н становить 12\~129,22 грн. Відповідачем 15.04.2024 року в якості погашення заборгованості за кредитом на рахунок АТ «Універсал Банк» сплачено грошові кошти в розмірі 1\~400 грн., що підтверджується квитанцією відділення «Черкаське № 33» АТ КБ «ПриватБанк» від 15.04.2024 року № 9339-2429-0162-3479. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання банківських послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України та законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис». Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронною комерцією є відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Положеннями ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, шо відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Приписами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Таким чином, суд вважає, що підписана [PERSON] 19.02.2022\~року анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, яка містить положення щодо можливості використання ним електронного цифрового підпису в мобільному додатку з метою засвідчення його дій, разом з Умовами і правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які разом із заявою-анкетою є складовими Договору про надання банківських послуг, який зокрема передбачав надання послуг з споживчого кредитування. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться в змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~536\~ЦК України\~передбачено,\~що за\~користування чужими\~грошовими коштами\~боржник зобов`язаний\~сплачувати проценти,\~якщо інше\~не встановлено\~договором між\~фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 1048 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до встановлених судом фактів заборгованість відповідача перед АТ «Універсал Банк» за договором від 19.02.2022 року станом на 05.12.2023\~року становила 12\~129,22 грн., однак з урахуванням добровільно сплаченої [PERSON] 15.04.2024 року заборгованості в розмірі 1\~400 грн., суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 10\~729 (десять тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн. 22 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд вважає, що оскільки часткове задоволення заявлених позовних вимог зумовлено сплатою відповідачем частини заборгованості після відкриття судом провадження в даній справі, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем відповідно до роздруківки квитанції АТ «Універсал Банк» від 11.02.2024 року № 25851303362, яка зберігається в матеріалах справи № 690/123/24, що становить 1\~514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн., підлягають поверненню йому з державного бюджету, а інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача на його користь, оскільки підстав для звільнення [PERSON] від його сплати судом не встановлено. При цьому, сплату [PERSON] 15.04.2024 року судового збору, в зв`язку з визнанням заявлених позовних вимог, в розмірі 3\~028 грн. на користь ГУК у Черк.обл./тг м. Ватутіно/ відповідно до квитанції відділення «Черкаське № 33» АТ КБ «ПриватБанк» від 15.04.2024 року № 9339-2430-0427-0334 суд вважає помилковою, оскільки вказане не звільняє [PERSON] від сплати 50% судового збору на користь позивача в зв`язку з задоволенням судом позовних вимог, оскільки підстав для сплати [PERSON] судового збору до державного бюджету в даній справі не має. Повернення помилково сплачених коштів у якості судового збору здійснюється відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №\~787, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, яке видається за заявою особи платника. На підставі викладеного,

Outcome: approved