Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулось \~до \~суду \~з \~позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1645439 від 13.08.2021 року. Ухвалою Кам`янець- Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.01.2024 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було\~укладено Договір\~про споживчий\~кредит №\~1645439\~ в\~електронній формі.\~За \~умовами укладеного\~між сторонами\~ договору\~про споживчий\~кредит,\~позивач надав\~ відповідачці\~ грошові\~кошти в\~сумі \~8000,00\~грн.\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а остання\~ зобов`язалася\~повернути \~позику та\~сплатити проценти\~за користування\~позикою.\~Також,\~відповідачка \~зобов`язалася\~сплатити \~проценти за\~користування \~позикою у\~відповідному розмірі,\~передбаченому договором. Позивач \~належним чином\~виконав умови\~договору позики,\~ але\~ відповідачка\~ отримані\~грошові кошти\~в \~передбачений \~договором позики\~ строк\~ не\~ повернула,\~ внаслідок\~чого за\~нею ,\~станом на\~22.12.2023\~року,\~утворилась заборгованість\~в загальному\~розмірі 24000,00\~грн.,\~яка складається\~з:\~ 8000,00\~грн.\~-основного\~боргу,\~16000,00\~грн.\~-\~заборгованості по\~відсоткам. У зв`язку\~з вищевикладеним,\~позивач \~просить \~стягнути \~з[PERSON] заборгованість за Договором про споживчий кредит № 1645439 від 13.08.2021 року у загальному розмірі 24 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у повному об`ємі, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що позивач діє на підставі Статуту та зареєстрований, як фінансова установа згідно Свідоцтва № [NUMBER] від 27.10.2015 року. 13.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 1645439 в електронній формі. Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства. Договір позики був укладений на підставі заявки позичальника для отримання позики з особистого кабінету на відповідному інтернет-ресурсі. Згідно з п. 1.1 Договору про споживчий кредит позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачені договором, грошові кошти в позику в сумі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, визначені у п.1.5 цього Договору. Згідно з п. 1.3. Договору про споживчий кредит строк позики за цим Договором складає 30 днів. Згідно з п. 1.5. Договору про споживчий кредит нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1,8% від суми позики, але не менше ніж 50 грн. 00 коп. за перший день користування позикою; 1,8 % від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку зазначеного в п. 1.3 цього Договору. Матеріалами справи підтверджено, що позивачем в порядку встановленому п.п. 1.4. Договору на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в Договорі позики, що підтверджується повідомленням № 271/12 від 26.12.2023 року ТОВ «Платежі онлайн», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Однак, відповідачка належним чином не виконала умов договору позики у встановлений строк, внаслідок чого за нею, [PERSON] , станом на 22.12.2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 24000,00 грн. , яка складається з : 8000 грн. - основного боргу, 16000,00 грн. - заборгованості по відсоткам. Оскільки відповідачка у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію`передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Пунктом 7.1 Договору позики встановлено, що невід`ємною частиною договору є Правила надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» . Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ВЕЛЛФІН» визначають порядок і умови надання ТОВ «ВЕЛЛФІН» грошових коштів у позику. Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН», вони є загальнодоступними та являють собою публічну оферту ТОВ «ВЕЛЛФІН» до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною Договору позики. Відповідно до умов Розділу 4 Правил, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН», із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому відповідачу було перераховано грошові кошти. Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» передбачено, що одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби пластикові банківські картки, які емітовані у встановленому законодавством порядку та використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором, платіжна картка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу. У відповідності до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до графіку розрахунку за Договором про споживчий кредит № 1645439 від 13.08.2021 року, сума по договору 8000,00 грн. , сума до сплати процентів 16000,00 грн. Таким чином вимоги позивача в частині стягнення суми позики в розмірі 8000,00 грн. та нарахованими процентами за період кредитування у розмірі 4320,00 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам в іншій частині суд виходить з наступного. Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 року у цивільній справі № 444/9510/12. З огляду на викладене, суд вважає вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» в частині стягнення процентів за межами строку кредитування, визначеного договором, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вимоги про стягнення із відповідачки грошових сум в порядку ст.625ЦК України позивачем не заявлялось. У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з відповідачки підлягає стягненню за Договором про споживчий кредит № 1645439 від 13.08.2021 року лише заборгованість за основним боргом - 8000,00 грн. та заборгованість за процентами в межах строку дії кредитного договору, тобто за 30 днів у сумі 4320,00, а всього: 12320,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (51,3%). За таких обставин слід стягнути з відповідачки судові витрати на користь позивача в розмірі 1376,90 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial