Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

В лютому 2024 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення та внесення змін до актового запису в свідоцтві про його одруження № [NUMBER] від 14.11.1986 року, складеного Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) читати його прізвище, ім`я, по батькові " [PERSON] ". Свої вимоги заявник [PERSON] мотивував тим, що він народився [INFO] , с. Мокіївці Шепетівського району Хмельницької області. [INFO] він одружився з [PERSON] , після одруження " [PERSON] ". У вказаному свідоцтві про одруження помилково записано російською мовою " [PERSON] ". Для виправлення помилки він звернувся до Святошинського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та 31.01.2024 року отримав висновок, що неможливо виправити ім`я батька з " [PERSON] " на " [PERSON] ", по батькові дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] " в актовому записі про народження № 11 від 05.04.1981 року, складеному № 13 від 01.03.1961 року Мокіївською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області та в актовому записі про шлюб заявника № 2020 від 14.11.1986 року, складеного Святошинського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), неможливо виправити по батькові нареченого з " [PERSON] " на " [PERSON] ", оскільки в актовому записі про шлюб батьків, який є підставою для внесення змін, зазначено ім`я нареченого українською мовою " [PERSON] ", у зв`язку з чим відділ немає підстав для внесення змін та визначити правильність написання ім`я батька та по батькові дитини, у зв`язку з чим звернувся до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2024 року визначеного головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 19-20). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2024 року відкрито провадження у справі (а.с. 18). Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, у якій просив розглядати його заяву без його участі (а.с. 23). Зацікавлена особа свого представника до суду не направила, направила лист, у якому просила розглядати справу без участі їх представника за наявними документами та доказами, з урахуванням фактичних обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Судом встановлено, що [INFO] народився " [PERSON] , батьками якого вказані: батько " [PERSON] ", мати " [PERSON] ", що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.02.1982 року (а.с. 3). [INFO] " [PERSON] " та " [PERSON] " зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 14.11.1986 року (а.с. 4). 10.04.2001 року Ленінрадським РУ ГУ МВС України в м.Києві видано паспорт громадянина України [NUMBER] на ім`я " [PERSON] ", де на 10 сторінці "сімейний стан" зроблена печатка про реєстрацію шлюбу РАЦС Ленінградського р-ну м.Києва 14.11.1986 року з громадянкою [PERSON] (а.с. 5-6). 30.06.1988 року видано диплом [NUMBER] Київського автомобільно-дорожнього інституту імені 60 річчя Великою жовтневої соціалістичної революції, реєстраційний № [NUMBER] на ім`я " [PERSON] " (а.с. 8). 26.09.1988 року видано воєнний білет БЕ № 132428, особистий номер [NUMBER] на ім`я " [PERSON] " (а.с. 9). 07.02.2014 року " [PERSON] " видано Управлінням праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м.Києві державною адміністрації посвідчення інваліда 2 групи серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно висновку Святошинського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про внесення змін до актового запису цивільного стану неможливо виправити ім`я батька з " [PERSON] " на " [PERSON] ", по батькові дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] " в актовому записі про народження № 11 від 05.04.1981 року, складеному №13 від 01.03.1961 року, складений Мокіївською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області та в актовому записі про шлюб заявника № 2020 від 14.11.1986 року, складеного Святошинського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), неможливо виправити по батькові нареченого з " [PERSON] " на " [PERSON] ", оскільки в актовому записі про шлюб батьків, який є підставою для внесення змін, зазначено ім`я нареченого українською мовою " [PERSON] ", у зв`язку з чим відділ немає підстав для внесення змін та визначити правильність написання ім`я батька та по батькові дитини (а.с. 11). На підтвердження факт неправильності запису в актовому записі про укладення шлюбу № 2020 від 14 листопада 1986 року, складеному Ленінградським районним виконавчим комітетом заявником також надано копії: свідоцтва про народження " [PERSON] " серії [NUMBER] від 25.11.1954 року (а.с. 12), свідоцтва про одруження " [PERSON] " та " [PERSON] ", серія [NUMBER] від 12.02.1982 року (а.с. 13), свідоцтва про смерть " [PERSON] , серія [NUMBER] від 23.09.1998 року (а.с.14). За змістом пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі Правил) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду, в тому числі про установлення, неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до абз.4 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду - п.2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Отже, єдиним шляхом встановлення факту, про який просить заявник є встановлення факту неправильності в актовому записі про укладення шлюбу у судовому порядку, та саме на підставі рішення суду відділом реєстрації актів цивільного стану в актовий запис вносяться зміни. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно зі ст. 22 цього Закону заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чи ним законодавством. Пунктом 1.7 передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.1 Правил заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи те, що розбіжності у документах унеможливлюють використання їх заявником для реалізації його права, надані ним докази на підтвердження юридичного факту неправильності запису в актовому записі про укладення шлюбу № 2020 від 14 листопада 1986 року, у контексті положень статей 77-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved