Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила шлюб, зареєстрований 15 червня 1994 року у міському Палаці шлюбів , актовий запис № 889, розірвати. Позивач зазначає, що фактичне окреме проживання між сторонами призвело до того, що вони зрозуміли, що подружжя вже не існує і їх нічого не поєднує, їхній син вже повнолітній, кожен живе своїм окремим життям. Позивач зазначає, що вони з відповідачем фактично мешкають окремо, вона не має ніяких почуттів до відповідача, жодні обставини не змусять її продовжити цей шлюб. Позивач вказує, що втратила почуття любові і поваги до відповідача і категорично наполягає на розлученні, бо вважає, що цей шлюб уже не існує. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, подальше перебування у шлюбі із відповідачем для неї не можливе, вважає, що втрачені відносини між ними ніколи не зможуть поновити. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12 березня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява, у якій просила проводити розгляд справи без участі сторони позивача (а.с.29). Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги повністю визнає і просив їх задовольнити (а.с.28) . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 15 червня 1994 року міським Палацом шлюбів вбачається, що 15 червня 1994 року сторони уклали шлюб, про що міським Палацом шлюбів м.Полтави складено актовий запис № 889 (а.с.3). Встановлено, що сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував проти його розірвання, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Оскільки відповідач визнав позов до першого судового засідання, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 605 грн. 60 коп., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 605 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved