Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, [PERSON] . В позовній заяві вона зіслалася на те, що між нею та відповідачем 21.02.2023 року було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №211. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї є те, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивачка вважає, що шлюб між нею та відповідачем є лише формальним, оскільки їх особисті відносини уже тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування. В зв`язку з чим, просить шлюб розірвати та змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.02.2023 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №211. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110\~Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності\~ч. 1 ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до\~ч. 2 ст. 112 СК України суд\~постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України у\~разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, разом з вимогою про розірвання шлюбу, позивачкою було заявлено позовну вимогу про зміну прізвища на дошлюбне « [PERSON] ». Судом достовірно встановлено, що до реєстрації шлюбу з [PERSON] , прізвище позивачки було « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що дошлюбне прізвище позивачки було « [PERSON] ». Відтак, з урахуванням наведеного, позивачкою не доведено наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги в частині повернення дошлюбного прізвища, в тому числі наявність спору щодо вказаного питання, та неможливість його вирішення в позасудовому порядку. Згідно зі ст.ст.110,\~112, 113 СК України\~та

Outcome: partial