Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в загальній сумі 1\~236\~057,10 грн., які складаються з 483 045,00 грн. заборгованості по сплаті аліментів на дітей за період з листопада 2019 року по квітень 2023 року, інфляційних втрат у сумі 135\~340, 06 грн., пені у сумі 483\~045,00 грн., додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами, у сумі 134\~627,04 грн. У обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторони у справі є батьками [PERSON] , 2012 р.н., та [PERSON] , 2016 р.н. 12.02.2018 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про сплату аліментів на утримання дітей, посвідчений [PERSON] , приватним нотаріусом Черкаського окружного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №249. У п. 15 Договору сторони погодили, що в будь-якому випадку сума аліментів не повинна бути меншою ніж 5 розмірів прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Відповідач умови Договору від 12.02.2019 з моменту його укладення не виконував та на дату подання цього позову не виконує, а саме: взагалі не сплачує аліментів на дітей. Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість зі сплати аліментів за період з листопада 2019 року по квітень 2023 року. Відповідно до проведеного розрахунку загальна сума заборгованості зі сплати аліментів на дітей за період з листопада 2019 року по квітень 2023 року становить 483 045,00 грн. Відповідно до проведеного розрахунку внаслідок прострочення відповідачем виконання свого зобов`язання зі сплати аліментів, розмір інфляційних втрат становить 135 340,06 грн. Відповідно до проведеного розрахунку сума неустойки (пені) нарахована на суму заборгованості відповідача по сплаті аліментів, становить 2 665 381,15 грн. Зважаючи на те, що сума пені не може бути більшою 100% заборгованості, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 483 045,00 грн. З 01.09.2022 Соломія займається художньою гімнастикою в збірній м. Нєтанья. Як вбачається з довідки від 21.03.2023, виданої тренером [PERSON] , [PERSON] була однією з 5 відібраних серед усіх дівчат 6 років серед 1-х класів школи [PERSON] (приблизно 150 дітей), виходячи з їхніх природних даних, необхідних для успішного розвитку в цьому виді спорту. Соломія постійно відвідує заняття. Завжди акуратно причесана та має з собою необхідний інвентар. Займається з бажанням, за півроку занять помітно робить успіхи, опанувала потрібні в гімнастиці навички, видимий помітний прогрес у розвитку гнучкості, координації, сили, пластики рухів. Бере активну участь у виступах. Як вбачається із квитанцій №2023/8146 від 25.10.2022 на суму 525,00 шекелів, №2023/12973 від 22.11.2022 на суму 420,00 шекелів, №2023/18733 від 20.12.2.022 на суму 20,00 шекелів, №2023/24133 від 24.01.2023 на суму 420,00 шекелів, №2023/29254 від 21.02.2023 на суму 420,00 шекелів, №2023/35334 від 20.03.2023 на суму 420,00 шекелів, 10.04.2023 Позивачкою всього було оплачено 2625 шекелів за заняття Соломії з гімнастики. З 01.09.2022 [PERSON] та [PERSON] навчаються в музичній школі грі на фортепіано. Як вбачається з довідки від 27.03.2023, виданої [PERSON] , директором міської музичної школи м. Нетанья, дівчатка навчаються грі на фортепіано за індивідуальною програмою у класі викладачки [PERSON] , однієї з провідних викладачок фортепіано в закладі. Окрім того, вони на постійній основі відвідують уроки музичної теорії, заходи та концерти, які відбуваються в музичній школі впродовж навчального року. Як вбачається з картотек бухгалтерії Палацу культури м. Нетанья від 21.03.2023 за навчання Кароліни грі на фортепіано позивачем було оплачено 7218,00 шекелів, а за навчання Соломії - 4743,00 шекелів. Крім того, для навчання 01.09.2022 позивачем було придбано електропіаніно Yamaha YDP-145 з лавою вартістю 5 387,00 шекелів. Крім того, позивачем було оплачено 3200,00 шекелів за навчання дітей івриту, що підтверджується квитанціями №03/014590 від 22.01.2023 на суму 2560,00 шекелів, та №01/003693 від 08.02.2023 на суму 640,00 шекелів. \~ \~ \~ \~ Як вбачається з довідок №SV22771037263 від 23.05.22 та №SV22771048423 від 07.07.2022 [PERSON] потребувала стоматологічного лікування. За надані стоматологічні послуги Позивач оплатила 3645 шекелів. \~ \~ \~ \~ Таким чином, всього [PERSON] було понесено додаткових витрат на дітей в загальній сумі 26 816 шекелів. Відповідач має сплатити половину з понесених нею додаткових витрат на дітей, а саме 13408 шекелів, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 26.04.2023 (10,0408 шекелів за 1 грн.) становить 134 627,04 грн. Короткий зміст заперечень відповідача У відзиві відповідач з урахуванням позиції, висловленої у судовому засіданні 31.01.2024, позов визнав частково, а саме на суму заборгованості з аліментів 112000,14 грн. та пені у сумі 5335,34 гривень. У обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що між сторонами спору 12.02.2019 укладено договір про сплату аліментів на утримання дітей. В п. 3 Договору сторонами погоджено: «аліменти сплачуються Платником щомісяця у вигляді грошової суми, розмір якої дорівнює 2666 гривень 67 копійок». Таким чином, сторонами визначено в добровільному порядку виплату аліментів на двох дітей в розмірі 2667,67 гривень. За умовами договору виплата аліментів розпочинається з 03.12.2018. Позивач виїхала за межі України. При цьому, зв`язку із нею та дітьми не було. Відповідач, внаслідок відсутності інформації по перебуванню дітей, вирішив оплачувати аліменти на депозитний рахунок державного банку AT КБ «Приватбанк». Підстава внесення аліментів саме в такій формі визначено відсутністю банківських реквізитів позивача та загрозою збереження коштів у випадку передання аліментів нотаріусу. Вказаний факт значним чином впливає на визначення розміру відповідальності відповідача, адже ним умови договору не ігнорувалися, навіть коли місцезнаходження дітей було невідомо. У матеріалах справи міститься ухвала щодо відкриття провадження по справі 712/14292/19. В рамках розгляду справи наприкінці 2022 року, коли позивач стала виходити на відеозв`язок із судом, вона повідомила ізраїльські банківські реквізити засобами мессенджеру «Телеграм». Також нею зазначено альтернативу у вигляді номеру банківської картки AT КБ «Приватбанк». Номер картки належить матері позивача [PERSON] , яка знаходиться в Ізраїлі разом із позивачем. Переказ коштів на банківський рахунок мами позивача окремо пов`язано із неможливістю переказу аліментів з українського банківського рахунку на ізраїльський банківський рахунок відповідно до пункту 14 Постанови НБУ №18 від 24.02.2022. У той же час, стягнення пені, стягнення 3% річних та інфляційних втрат із розрахунку з 24.02.2022 суперечать чинному законодавству України. Згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, розрахунок боргу за умовами ст. 625 ЦК України, який наведений позивачем у позові, є незаконним. Відповідь позивача на відзив відповідача Позивач надала суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що долучені до відзиву квитанції про сплату [PERSON] на рахунок [PERSON] грошових коштів не стосуються предмету доказування та не можуть підтверджувати обставини отримання позивачем аліментів. Вона не надавала згоду на перерахування аліментів іншій особі. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 05.05.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовчий судовий розгляд. Ухвалою суду від 12.05.2023 у задоволенні\~заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, інфляційних втрат та пені відмовлено. Ухвалами суду від 20.06.2023, 31.08.2023 за клопотанням представника позивача витребувано у АТ КБ «Приватбанк» належним чином завірені копії платіжних доручень. Ухвалою суду від 09.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого повторно Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 20 червня 2019 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 05 жовтня 2016 року складено відповідний актовий запис № 1139. Згідно Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 20 червня 2019 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 14 листопада 2012 року складено відповідний актовий запис №1402. 12 лютого 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір про сплату аліментів на утримання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н. А., зареєстрований в реєстрі за № 249 (т.1 а.с. 17-19). Згідно п. 1 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, сторонами Договору встановлено розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (надалі по тексту «діти»), до моменту досягнення ними повноліття або, у разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, - до його закінчення. Відповідно до п. 2 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року позивач та відповідач погодили місце проживання дітей постійно зі своєю матір`ю. Відповідач надає позивачу аліменти на утримання дітей, а також здійснює інші виплати у термін, розмірі, формі та порядку, встановлених умовами цього Договору. Згідно п. 3 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, аліменти сплачуються відповідачем щомісячно у вигляді грошової суми, розмір якої дорівнює 2666 гривень 67 копійок. Відповідно до п. 4 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, виплата аліментів здійснюється платником щомісячно, не пізніше 20 числа кожного місяця за місяць, в якому здійснюється виплата. Згідно п. 5 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, сплата аліментів відповідно до цього Договору починається з 03 грудня 2018 року. Відповідно до п. 6 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, позивач з відповідачем домовились, що аліменти будуть сплачуватись шляхом їх зарахування на поточний (картковий) рахунок позивача або готівкою позивачу під розписку. У разі відсутності позивача, закриття рахунку або її відмови від одержання аліментів, відповідач має право передати суму аліментів в депозит нотаріусу, що буде вважатись належним виконанням умов цього Договору. В порядку, визначеному законодавством, зобов`язання зі сплати аліментів можуть бути виконані достроково шляхом передачі відповідачем у власність дитини нерухомого майна п. 7 Договору. Пунктом 8 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року визначено, що у доповнення до умов, що містяться в п. 3 цього Договору, при необхідності стаціонарного лікування або обстеження дитини платник виплачує одержувачу грошові кошти для здійснення цього лікування або обстеження у державному або, за попереднім погодженням з платником, - у недержавному лікувальному закладі. Вказані кошти виплачуються платником аліментів у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків від коштів, вказаних в документах про сплату цього лікування або обстеження виданих організацією, яка буде проводить це лікування або обстеження, протягом 10 днів з моменту надання йому одержувачем копій вищевказаних документів. Розмір може змінюватись за погодженням сторін. Згідно п. 10 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, відповідач зобов`язується сплачувати аліменти, а також інші платежі, передбачені цим договором та Сімейним кодексом України, позивачу своєчасно і у відповідному розмірі, а також своєчасно повідомляти позивачу про зміну свого місця проживання. Відповідно до п. 15 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, розмір виплачуваних аліментів може бути зменшено за заявою відповідача у таких випадках у разі повної втрати відповідачем працездатності, визнання його інвалідом 1 та 2 групи на 50 відсотків; у період часткової втрати відповідачем працездатності, або у разі визнання його інвалідом 3 групи на 20 відсотків; у разі прийняття відповідачем на своє утримання двох і більше нужденних утриманців (в тому числі - неповнолітніх дітей, непрацездатних нужденних близьких родичів і т.п.) на 50 відсотків. Зменшення розміру аліментів здійснюється за згодою позивача з відповідачем, а у випадку недосягнення згоди в судовому порядку. Згідно п. 15 Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року, в будь-якому випадку сума аліментів не повинна бути меншою ніж п`ять розмірів прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Як вбачається із квитанцій №2023/8146 від 25.10.2022 на суму 525,00 шекелів, №2023/12973 від 22.11.2022 на суму 420,00 шекелів, №2023/18733 від 20.12.2.022 на суму 20,00 шекелів, №2023/24133 від 24.01.2023 на суму 420,00 шекелів, №2023/29254 від 21.02.2023 на суму 420,00 шекелів, №2023/35334 від 20.03.2023 на суму 420,00 шекелів, позивачем сплачено на зайняття Соломією гімнастикою усього 2625 шекелів. Відповідно до картотек бухгалтерії Палацу культури м, Нетанья від 21.03.2023 за навчання Кароліни грі на фортепіано позивачем було оплачено 7218,00 шекелів, а за навчання Соломії - 4743,00 шекелів. Для навчання 01.09.2022 Позивачем було придбано електропіаніно Yamaha YDP-145 з лавою, вартістю 5 387,00 шекелів. Позивачем було оплачено 3200,00 шекелів за навчання дітей івриту, що підтверджується квитанціями №03/014590 від 22.01.2023 на суму 2560,00 шекелів, та №01/003693 від 08.02.2023 на суму 640,00 шекелів. За надані стоматологічні послуги на лікування Кароліни позивач оплатила 3643 шекеля. Судом досліджені надані відповідачем платіжні документи, а саме від 20.03.2020 в сумі 2667,67 грн. за березень 2020 року; від 21.04.2020 в сумі 2667,67 грн. за квітень 2020 року; від 20.05.2020 в сумі 2667,67 грн. за травень 2020 року; від 20.06.2020 в сумі 2667,67 грн. за червень 2020 року; від 20.07.2020 в сумі 2667,67 грн. за липень 2020 року; від 20.08.2020 в сумі 2667,67 грн. за серпень 2020 року; від 13.12.2022 в сумі 27466,79 грн. за лютий - грудень 2019 року; від 20.12.2022 в сумі 5333,34 грн. за грудень 2018 року - січень 2019 року; від 20.12.2022 в сумі 16050,19 грн. за січень-лютий 2020 року, за вересень-грудень 2020 року; від 11.01.2023 в сумі 18666,82 грн. за січень-липень 2021 року; від 11.01.2023 в сумі 2667,67 грн. за серпень 2021 року; від 02.03.2023 в сумі 10666,92 грн. за вересень-грудень 2021 року. Черкаським апеляційним судом у постанові від 24.08.2023 у справі № 712/14292/19 рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 травня 2023 року в частині задоволених вимог скасовано та ухвалено нове, яким позов [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені, 3% річних та інфляційних втрат задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 29071,08 грн, 1451,04 грн інфляційних втрат, 3% річних в розмірі 769,39 грн та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 8779,90 грн, а всього 40071,41 грн. Оцінка аргументів учасників сторін Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частиною 1 ст. 9 СК України визначено, що подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Так, у ст. 109 СК України передбачені два види договорів подружжя щодо спільних дітей: договір про виховання дитини (ч. 1 ст. 109 СК України); договір про розмір аліментів на дитину (ч. 2 ст. 109 СК України). Положеннями ч. 4 ст. 157 СК України також передбачено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. У ст. 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Частиною 2 ст. 189 СК України визначено, що у разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Установлено, що 14 грудня 2012 року між сторонами було укладено шлюб. Від вказаного шлюбу\~у сторін у справі\~24 жовтня 2012 року народилась донька [PERSON] , а 12 вересня 2016 року - [PERSON] 12.11.2018 шлюб між сторонами було розірвано. 12 лютого 2019 року між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, було укладено нотаріально посвідчений Договір про сплату аліментів на утримання дітей, де у п. 1 Договору визначено, що даним договором сторони бажають встановити розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (надалі «діти»), до моменту досягнення ними повноліття або, у разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, - до його закінчення. У постанові Черкаського апеляційного суду від 24.08.2023 у справі № 712/14292/19 зазначено: «Отже, дослідивши умови Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року в сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що сума аліментів у розмірі 2666,67 грн. розрахована саме на двох дітей… Наряду з цим, посилання позивача на п. 15 Договору, як на пункт, що визначає мінімальний розмір аліментів, не заслуговує на увагу, оскільки даний пункт визначає порядок та умови зменшення розміру виплачуваних аліментів саме за заявою платника, тобто [PERSON] . Крім того, враховуючи виклад п. 15 та інші наведені пункти Договору, даний пункт є суперечливим за своїм змістом, оскільки, зокрема, станом на час укладання Договору, як приклад, даний розмір повинен був бути не менше 8130 грн (1626 х 5)… Предметом даної справи є, зокрема, стягнення заборгованості по сплаті аліментів, тобто аліментів згідно п. 3 Договору». Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Розраховуючи заборгованість з аліментів, позивач виходила із розміру 2,5 прожиткових мінімумів доходів громадян на дитину відповідного віку. Ураховуючи наведений висновок апеляційного суду, зазначений розрахунок не відповідає вимогам договору про сплату аліментів на утримання дітей. Отже, заборгованість аліментів за період з 20.11.2019 по 20.04.2023 повинна розраховуватися з розміру 2666,67 грн і становить 112\~000,14 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки останній належних та допустимих доказів сплати аліментів за цей період суду не надав та указану заборгованість визнав. Суд не приймає надані відповідачем платіжні документи про перерахування коштів у сплату аліментів з огляду на таке. Платіжні документи від 20.03.2020 в сумі 2667,67 грн. за березень 2020 року; від 21.04.2020 в сумі 2667,67 грн. за квітень 2020 року; від 20.05.2020 в сумі 2667,67 грн. за травень 2020 року; від 20.06.2020 в сумі 2667,67 грн. за червень 2020 року; від 20.07.2020 в сумі 2667,67 грн. за липень 2020 року; від 20.08.2020 в сумі 2667,67 грн. за серпень 2020 року не відносяться до періоду, за який заявлена до стягнення заборгованість з аліментів. Платіжні документи від 13.12.2022 в сумі 27466,79 грн. за лютий - грудень 2019 року; від 20.12.2022 в сумі 5333,34 грн. за грудень 2018 року - січень 2019 року; від 20.12.2022 в сумі 16050,19 грн. за січень-лютий 2020 року, за вересень-грудень 2020 року; від 11.01.2023 в сумі 18666,82 грн. за січень-липень 2021 року; від 11.01.2023 в сумі 2667,67 грн. за серпень 2021 року; від 02.03.2023 в сумі 10666,92 грн. за вересень-грудень 2021 року свідчать про перерахування сум на користь [PERSON] . Як вбачається з постанови Черкаського апеляційного суду від 24.08.2023 у справі № 712/14292/19 апеляційний суд зробив висновок: «Зокрема, із копій платіжних доручень вбачається, що відповідач здійснював перерахунок коштів на рахунок доньки [PERSON] , матері позивача [PERSON] , що не є належним доказом виконання відповідачем договірних зобов`язань зі сплати аліментів, оскільки п. 6 Договору визначає чітку вимогу, що кошти повинні бути перераховані на поточний (картковий) рахунок позивача або готівкою позивачу під розписку. Апеляційний суд звертає увагу, що в п. 16, п. 17 Договору визначено, що всі спори, які виникають в процесі виконання цього Договору, та розбіжності в тлумаченні окремих положень цього Договору, вирішуються сторонами шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку відповідно до чинного законодавства. За згодою сторін в період дії Договору зміни та доповнення до нього вносяться шляхом укладення додаткового договору, посвідченого нотаріально. Таким же шляхом Договір може бути розірвано. Одностороння відмова від виконання Договору або одностороння зміна його умов не допускається. При відсутності домовленості між сторонами питання зміни чи розірвання цього Договору вирішується в судовому порядку. Ні позивач, ні відповідач по справі не надавали доказів вчинення ними дій, визначених п. 16, п. 17 Договору, зокрема доказів вчинення дій направлених на ведення переговорів, тлумачення договору чи оскарження його положень в судовому порядку. Отже, Договір про сплату аліментів на утримання дітей від 12 лютого 2019 року є чинний та є обов`язковим для виконання його сторонами на визначених у ньому умовах. Відповідач [PERSON] , в період з 03.12.2018 по 20.10.2019, не здійснював виплати [PERSON] аліментів у розмірі, порядку та на умовах визначених Договором про сплату аліментів на утримання дітей від 12.02.2019, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 29071,08 грн.». Отже, суд погоджується із доводами позивача про те, що відповідач неналежним чином виконував умови договору про сплату аліментів. Що стосується вимог позивача про стягнення пені та інфляційних втрат, суд виходить з такого. Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм гл. 49 ЦК України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14- 37цс18), неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі 333/6020/16-ц, провадження № 14-61цс18. Як роз`яснено у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Доказів погашення відповідачем заборгованості по сплаті аліментів за спірний період матеріали справи не містять, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, оскільки заборгованість виникла з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за Договором про сплату аліментів на утримання дітей від 12.02.2019, позивач, як одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), яка за період з 21.11.2019 по 31.03.2023 становить 689\~574,21 грн. Позивач зазначив, що сума пені не може бути більшою 100% заборгованості, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі, що не перевищує розмір заборгованості зі сплати аліментів, а саме 112000,14 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються як на договірні зобов`язання, так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання, у ній визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Враховуючи, що відповідачем порушені умови Договору про сплату аліментів на утримання дітей від 12.02.2019, із [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 34\~081,06 грн. за період з 21.11.2019 по 21.03.2023, обчислені з розміру аліментів 2666,67 грн. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей, оскільки останнім не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини. Суд також відхиляє доводи відповідача про те, що нарахування пені та інфляційних втрат здійснено всупереч чинному законодавству, оскільки наразі в Україні введено воєнний стан. Так, п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України не розповсюджується на аліментні правовідносини, а регулює відносини в сфері кредитування. Таким чином, відповідач, відповідно до вимог ст. ст. 77, 81 ЦПК України не надав суду доказів, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у простроченні сплати аліментів, а тому повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом. Що стосується вимог позивача про стягнення додаткових витрат на дитину, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Як зазначено вище, згідно з частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі, у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, а також у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17 (провадження № 61-14849св19), від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17 (провадження № 61-1460св18). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у вихованні, освіті, харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя і враховуються при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Позивачем доведено понесення додаткових витрат, пов`язаних з особливими обставинами, а саме у сумі 2625 шекелів - на заняття Соломії з гімнастики, у сумі 7218 шекелів за навчання [PERSON] на грі на фортепіано, у сумі 4743 шекелів за навчання Соломії, у сумі 5387 шекелів на купівлю електропіаніно, які підлягають стягненню з відповідача. Що стосується витрат на стоматологічне лікування, суд виходить з такого. На підтвердження заявлених вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 3643 шекеля позивачем в якості доказів надано довідку\~«ШаЛа медпослуги БаАМ» про те, що дитина відвідувала лікаря стоматолога та загальна вартість послуг склала 3643 шекеля. Однак, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею додаткових витрат на дитину, виходячи з того, що в вищезазначеній довідці тільки зазначена вартість робіт та не зазначено з яким саме діагнозом звернулась дитина до лікаря та якою дитина страждає хворобою, в зв`язку з чим їй було призначене відповідне лікування у стоматолога. Тобто позивачем не доведено, що відвідування лікаря стоматолога було зумовлено саме виникненням особливих обставин у дитини, а не відносилось до повсякденних побутових потреб дитини, зумовлених профілактичними заходами з лікування зубів. Тому надані позивачем доказі в розумінні сімейного законодавства України не є належними та допустимими, а відтак, в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Посилання позивача на п. 8 Договору про сплату аліментів на утримання дітей суд не приймає до уваги, оскільки указаний пункт договору передбачає стягнення витрат на стаціонарне лікування або обстеження дитини. Надані медичні документи не підтверджують перебування дитини на стаціонарному лікуванні або пов`язані з цим обстеження. Крім того, позивачем не надано доказів того, що медична установа «ШаЛа медпослуги БаАМ» є державним лікувальним закладом або згоду відповідача на лікування у цьому медичному закладі. Суд також не погоджується з доводами позивача, що витрати на навчання івриту пов`язані з особливими обставинами, ці витрати пов`язані з необхідністю вивчати мову держави, де проживає дитина разом зі своєю матір`ю, і викликані необхідністю, а не особливими здібностями дитини, а тому ці витрати не є додатковими у розумінні ст. 185 СК України. Отже, в цій частині позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. На підставі викладеного, повно та всебічно дослідивши обставини, суд вважає позов частково обґрунтованим, а тому підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь заборгованості зі сплати аліментів у сумі 112\~000,14 грн., інфляційних втрат у сумі 34\~081, 06 грн., пені у сумі 112\~000,14 грн., додаткових витрат на дітей у сумі 100\~272, 45 грн. У решті позовних вимог слід відмовити з підстав, викладених вище. Судові витрати Судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно задоволеним вимогам позивача, в іншій частині компенсувати за рахунок держави, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial