Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

17 червня 2021 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Краматорськміжрайтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення в тому числі для квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач. Внаслідок неналежної оплати вказаних послуг, за відповідачем утворилась заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 1 жовтня 2018 року по 30 квітня 2021 року в сумі 27746,55 грн. Просив стягнути зазначену заборгованість, а також інфляційні втрати в сумі 2373,92 грн., 3% річних в сумі 990,76 грн., судовий збір у сумі 2270,00 грн. та витрати понесені за отримання відомостей з державного реєстру речових прав у сумі 33,00 грн. Ухвалою судді Краматорськогоміського суду Донецької області від 02.08.2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 03.11.2021 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву та 27.01.2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Відповідно до частини сьомої статті 147\~Закону України\~"Про\~судоустрій і\~статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. Рішенням Вищої ради правосуддя від 25 липня 2023 року № 747/0/15-23 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області» змінено з 07 серпня 2023 року територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Водночас згідно з цим рішенням Вищої ради правосуддя Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська належить продовжити розгляд справ, які надійшли до 06 серпня 2023 року включно на розгляд цього суду у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22. Отже, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, що узгоджується з позицією Ради суддів України, викладеною у рішенні від 17.08.2023 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. Ухвалою судді від 22 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 27 лютого 2024 року від відповідача [PERSON] , документ сформований в системі «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. В якому вказала на те, що позивач вимагає від неї борг, який утворився за період з 01.10.2018 року по 30.04.2021 року, однак вона є власником квартири лише з 25 грудня 2020 року, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказала, що позивач вимагає оплати витрат від інфляційних процесів у розмірі 2373,92 грн, 3% річних у розмірі 990,76 грн., але Законом України «Про житлово-комунальні послуг», а саме у статті 26 закріплена правова норма щодо відповідальності відповідача за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги лише у вигляді пені. Звернула увагу суду на відсутність юридичних правовідносин, які передбачені законодавством України у сфері житлово-комунальних послуг, які обов`язкові при наданні таких послуг, а від так немає юридичних підстав для стягнення. Вказала, що позивач ухиляється від обов`язку підготувати і укласти письмовий договір з відповідачем, намагається отримати кошти від відповідача за допомогою примушення відповідача до дій, вчинення яких не є для нього обов`язковим. Вважає, що недовівши належними доказами наявність у відповідача зобов`язань перед позивачем, позовна заява про стягнення коштів з відповідача є необґрунтованою і протизаконною, так як суперечить ст.14 ЦК України, яка вказує, що цивільні обов`язки виконуються лише у межах, встановлених договором, та особа не може бути примушена до дії, які не є для неї обов`язковими. Змусити оплачувати комунальні послуги без письмового договору та без зобов`язань не можна, оскільки це суперечить засадам Конституції України, законодавству України та порушує гарантовані їй державою права. \~ \~ \~ \~ \~Крім того,\~позивач наводячи\~суму вимог\~не вказав,\~на підставі\~чого він\~нарахував саме\~таку суму\~за кожний\~місяць,\~а не\~іншу.\~Позивач не\~надав копії\~рішень відповідних\~органів про\~встановлення тарифів\~та розрахунків\~калькуляції за\~тарифами.\~У довідці\~про заборгованість\~відсутні докази\~внутрішньобудинкових засобів\~обліку теплової\~енергії,\~порядок розрахунку\~з урахуванням\~опалювальної площі\~квартири,\~не вказана\~сама опалювальна\~площа квартири,\~будинку,\~тому неможливо\~перевірити,\~чим взагалі\~позивач обґрунтовує\~вказані суми.\~Просила суд\~відмовити в\~задоволенні позовних\~вимог у\~повному обсязі.\~ Представник позивача у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись на електронну адресу. Відповідно до заяви, документ сформований в системі «Електронний суд» 24.01.2024 року просили суд розглядати справу без участі представника позивача та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик на електронну адресу. Відповідач скористалася своїм правом та надала відзив на позовну заяву. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін за наявних у справі матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247\~ч.2\~ЦПК України фіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного\~засобу не\~здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Статуту Обласне Комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Підприємство засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації (а.с. 5,7). Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Краматорськміжрайтепломережа» є структурним підрозділом обласного комунального підприємства (а.с.8-12). Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №259677183 від 03.06.2021 року, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2064, виданий 25.12.2020, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Краматорського МНО є власником квартири [ADDRESS] . Загальна площа квартири 64,7 кв.м., житлова 38.8, складається із трьох кімнат. Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на [PERSON] . Відповідно до Довідки №34237 про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з Актів про підключення житлового будинку до системи централізованого опалення від: 17 жовтня 2017 року з 17.10.2017 року виконано підключення житлового будинку [ADDRESS] до централізованої системи опалення; 25.10.2018 року з 25.10.2018 року виконано підключення житлового будинку [ADDRESS] до централізованої системи опалення; 25.10.2019 року з 25.10.2019 року виконано підключення житлового будинку [ADDRESS] до централізованої системи опалення; 02.11.2020 року з 02.11.2020 року виконано підключення житлового будинку [ADDRESS] до централізованої системи опалення. Як зазначає позивач та відповідно до довідки про заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] заборгованість за опалення за період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2021 року складає 27746,52 грн., втрати від інфляційних процесів складають 2373,92 грн., 3% річних 990,76 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час надання послуг) до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з\~ч.\~ч.5,\~6\~ст.\~21\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» ціною\~послуги з\~постачання теплової\~енергії є\~тариф на\~теплову енергію\~для споживача,\~який визначається\~як сума\~тарифів на\~виробництво,\~транспортування та\~постачання теплової\~енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п.п.4, 5 ст.22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорам. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 520 ЦК України\~боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за\~статтею 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Суду не надано Договору купівлі-продажу від 25 грудня 2020 року, згідно з яким позивач став власником квартири [ADDRESS] , яким би містилось застережень про переведення боргу попереднього власника та згоду кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520\~ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). Щодо посилання відповідача на відсутність правовідносин між сторонами, то суд виходить з наступного. Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла до 30 квітня 2021 року) та ст. 7 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановленні договором або законом ( п.п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Зпакогу), а обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором (пункти 1, 3 ч. 2 та ч.6 статті 21 Закону). Відповідно до ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не суб`єктом господарювання є договором приєднання. Згідно з ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. На виконання вищевказаних норм ОКП «Донецьктеплокомуненерго» було розміщено (опубліковано) проект Договору про надання послуг з централізованого опалення для населення: на офіційному сайті ОКП «Донецьктеплокомуненерго» http.www.kpdtke.com. ua; та публікація проекту Договору була здійснена в газеті «Урядовий кур`єр» ( а. 15,16) Відповідачем не надано доказів про те, що вона зверталася до позивача з письмовими заявами щодо укладання договору в письмовій формі або з заявами про незгоду з деякими пунктами договору. Таким чином споживач приєдналася до Договору про надання послуг з централізованого опалення для населення та між сторонами склалися цивільно-правові відносини, а саме Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Краматорськміжрайтепломережа» надає послуги з постачання теплової енергії, а споживач, в свою чергу, має оплачувати вартість отриманих послуг відповідно до встановлених тарифів. За таких обставин, на відповідача не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання, надані позивачем попереднім власникам, що нараховані до 25 грудня 2020 року, тобто до укладення ним договору купівлі-продажу цієї квартири. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у подібних справах у постановах від 15 жовтня 2020 року у справі № 522/19127/18 (провадження № 61-20547св19), 26 січня 202 року у справі № 201/11406/20 (провадження № 61-18079св21), від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21 (провадження № 61-2572св22). Виходячи із вищевикладеного, оскільки відповідач [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS] з 25.12.2020 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав, до якої позивач надавав житлово-комунальні послуги з централізованого постачання теплової енергії, то на неї покладається обов`язок по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання, які надані з 25.12.2020 року. Щодо заперечень відповідача про не зазначення позивачем на підставі якого документу здійснювалося нарахування платежів за кожний місяць, то по позивачем зазначено, про те, що починаючи з 01.10.2020 року, згідно з розпорядженням Голови ОДА, керівника Донецької обласної ВЦА від 29.07.2020 року №808/5-20 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для всіх категорій споживачів обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» встановлено тариф на послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1930,10 грн. за 1 Гкал ( з ПДВ). Також суд приймає як належні докази розрахунки вартості послуг з постачання теплової енергії за квітень 2021 року листопад 2020 року; розрахунок вартості послуг з постачання теплової енергії за цей період та копії актів показань обліку теплової енергії за кожен місяць (а.с. 69-88). Враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання за належним чином не виконувала, у неї утворилась заборгованість за період з 25.12.2020 року по 30.04.2021 року у розмірі 9458,04 грн. за надані позивачем послуги з централізованого постачання теплової енергії, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 9458,04 грн. Позивачем за період прострочення виконання зобов`язання нараховано інфляційні втрати в розмірі 2373,92 грн. та 3% річних у розмірі 990,76 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за період з 01.10.2018 року по 30.04.2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз`яснив Верховний суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України. Основна сума заборгованості за період з 25.12.2020 по 30.04.2021 складає 548.76 грн. Індекс інфляції за весь період = (101.3 : 100) x (101.0 : 100) x (101.7 : 100) x (100.7 : 100) =\~1.047807є Інфляційне збільшення = 548.76 x 1.047807 - 548.76 = 26,23 грн. Основна сума заборгованості за період з 01.01.2021 по 30.04.2021 складає 3096.15 грн. Індекс інфляції за весь період\~= (101.3 : 100) x (101.0 : 100) x (101.7 : 100) x (100.7 : 100) =\~1.047807 Інфляційне збільшення\~= 3096.15 x 1.047807 - 3096.15 = 148,02 грн. Основна сума заборгованості за період з 01.02.2021 по 30.04.2021 складає 2547.95 грн. Індекс інфляції за весь період\~= (101.0 : 100) x (101.7 : 100) x (100.7 : 100) =\~1.034360 Інфляційне збільшення\~= 2547.95 x 1.034360 - 2547.95 = 87,55 грн. Основна сума заборгованості за період з 01.03.2021 по 30.04.2021 складає 2505,65 грн Індекс інфляції за весь період = (101.7 : 100) x (100.7 : 100) = 1.024119 Інфляційне збільшення = 2505.65 x 1.024119 - 2505.65 = 60,43 грн. Основна сума заборгованості за період з 01.04.2021 по 30.04.2021складає 760,15 грн. Індекс інфляції за весь період = (100.7 : 100) = 1.007000 Інфляційне збільшення = 760.15 x 1.007000 - 760.15 = 5,32 грн. Всього інфляційні втрати за період з 25.12.2020 року по 30.04.2021 року становлять: 327 грн. 55 коп. (26,23 грн. +148,02 грн. + 87,55 грн. + 60,43 грн. + 5,32 грн. ) Розрахунок 3% річних за період з 25 грудня 2020 року по 30.04.2021 року: Штрафні санкції\~= (сума заборгованості) x 3% x (кількість днів прострочення) : (кількість днів у році) За період з 25 грудня 2020 року по 30.04.2021 року складає: 548,76 x 3% x 127 : 365 =\~5,73 грн.: з 01.01.2021 по 30.04.2021 складає: 3096.15 x 3% x 120 : 365 = 30,54 грн. з 01.02.2021 по 30.04.2021 складає : 2547.95 x 3% x 89 : 365 = 18,64 грн. з 01.03.2021\~по 30.04.2021\~складає: 2505.65 x 3% x 61 : 365 = 12,56 грн. з 01.04.2021 по 30.04.2021 складає: 760.05 x 3% x 30 : 365 = 1,87 грн. Всього 3% річних за період з 25 грудня 2020 року по 30.04.2021 року становить 69 грн. 34 коп. ( 5,73 грн., +30,54 грн. + 18,64 грн. + 12,56 грн. + 1,87 грн. ) Отже, згідно з розрахунком заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, який відповідачем не спростований, у зв`язку з простроченням оплати спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг заявлені позивачем до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають стягненню три проценти річних у розмірі 69 грн. 34 коп. та інфляційні втрати у розмірі 327 грн. 55 коп. Матеріали справи не містять, та відповідачем не надано у спростування зазначеного будь- яких доказів, які б могли спростувати наведені у позовній заяві доводи позивача. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за теплову енергію сумі 9458 грн. 04 коп., 3 % річних в розмірі - 69 грн. 34 коп. та інфляційних втрат в розмірі 327 грн. 55 коп. є обґрунтованими та доведеними. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від18 липня 2006 року). Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач отримувала послуги з теплопостачання, але не сплачувала за надані послуги з теплопостачання. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується приписами ст.141\~ЦПК України та вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі по 2270 грн. 00 коп. та понесені витрати в розмірі 33 грн 00 коп. Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268\~ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial