Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3 процентів річних. Свої вимоги мотивував тим, що Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року по справі № 755/16354/17, яке набрало законної сили 25 травня 2018 року, стягнуто з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти у загальному у розмірі 7 465,30 грн. Відповідачем не виконано рішення суду, яке набрало законної сили. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 26 травня 2018 року по 30 серпня 2023 року у розмірі 2 759 грн та інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання за період з 26 травня 2018 року по 30 серпня 2023 року у розмірі 11 592,72 грн. Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року по справі № 755/16354/17, яке набрало законної сили 25 травня 2018 року, стягнуто з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти у загальному у розмірі 7 465,30 грн (а.с. 8). Позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 26 травня 2018 року по 30 серпня 2023 року у розмірі 2 759 грн та інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання за період з 26 травня 2018 року по 30 серпня 2023 року у розмірі 11 592,72 грн. Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено невиконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили. За змістом п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач, у встановлений судом строк, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх заперечень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК Цкраїни зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2011 року по справі № 2-711/2011(1),. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат та встановлено таке. За прострочення виконання зобов`язання у розмірі 17 465 грн за період з 26 травня 2018 року по 30 серпня 2023 року три відсотки річних становлять у розмірі 2 759 грн. За прострочення виконання зобов`язання у розмірі 17 465 грн за період з 26 травня 2018 року по 30 серпня 2023 року інфляційні втрати становлять у розмірі 11 592,72 грн Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості відповідач суд не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань. З урахуванням наведеного суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог по цій справі повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні позовної заяви сплачено ставку судового збору в розмірі 2 684 грн (а.с. 7). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved