Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

30.02.2024 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сама не зможе забезпечити належний рівень утримання дитини, а також, що відповідач може сплачувати аліменти, оскільки перебуває на військовій службі і має постійний дохід. Ухвалою судді від 16 лютого 2024 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.14). 27.03.2024 відповідачем подано відзив (а.с.19-21) за змістом якого він частково визнає позов та просить стягувати аліменти в розмірі 2500 гривень з урахуванням його стану здоров`я. 03.04.2024 позивачем подано заяву про зміну розміру аліментів та просить стягнути аліменти у розмірі 2500 гривень. Відповідачем подано заяву про визнання змінених позовних вимог. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала, відповідач підтримав подану заяву про визнання позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що є усі підстави для задоволення уточнених позовних вимог та ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2017 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 25 вересня 2017 року (а.с.6). На підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2022 року у цивільній справі №359/5423/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7). Як визнано сторонами, малолітня донька проживає разом позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач визнає, що отримувала від відповідача кошти на дочку на її прохання. Ці обставини відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст.141\~ Сімейного кодексу України\~ мати,\~ батько\~ мають рівні права та обов`язки щодо дитини,\~ розірвання шлюбу між батьками,\~ проживання їх\~ окремо\~ від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу вимог ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ч.1\~ст.182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом\~ч.2\~\~вказаної статті,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до вище ведених вимог чинного законодавства позивач має право на отримання аліментів від відповідача на утримання малолітньої доньки. Відповідач є особою працездатного віку, згідно з поданою заявою визнає, що може сплачувати аліменти у погодженому сторонами розмірі у твердій грошовій сумі 2500 гривень. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України підтягають стягненню з дати звернення позивача до суду та до досягнення дочкою сторін повноліття. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 1211,20 гривень, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. В зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору, а також з урахуванням вимог ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову, 50% судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved