Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Вказуючи, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який шляхом вступу у фактичне управління майном прийняв спадщину після смерті батька, але нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька. Позивач в підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Смідинською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення позову заперечень немає, з позовом згідні. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом ст.ст. 524, 548 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст.529 ЦК УРСР). Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, входить житловий будинок, збудований у 1948 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому він був зареєстрований і проживав. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 8, 30). Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем підтверджуються відповідним свідоцтвом про народження, з якого видно, що він є сином спадкодавця [PERSON] (а.с. 6). Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Смідинської сільської ради не посвідчувався (а.с. 30). Позивач протягом шести місяців після смерті батька заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав, однак як спадкоємець першої черги вступив в управління та володіння спадщиною, а тому відповідно до положень ч.1 ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину. Факт вступу позивача в управління та володіння спадщиною після смерті [PERSON] підтверджується довідкою Смідинської сільської ради у № 287 від 22.03.2023 р. (а.с. 30). Інші спадкоємці першої черги за законом у встановленому законом порядку та строки спадщину після смерті [PERSON] не прийняли. Постановою державного нотаріуса від 18.01.2024 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 17). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 3/2024 до майна померлого [PERSON] (а.с. 27-32), з яких також видно, що спадкова справа заведена за заявою позивача, інших спадкоємців, які звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved