Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звільнення від стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.05.1999 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за актовим записом №204. Від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.10.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Вказаним рішенням питання про визначення місця проживання спільного сина не вирішувалось. Син, [PERSON] , за спільної згоди сторін після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю [PERSON] . Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2020 року з [PERSON] на корить [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 03.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] та за результатами розгляду 18.08.2020 року видано виконавчий лист №499/458/19. 20.08.2020 року вказаний виконавчий лист пред`явлений відповідачкою до виконання. Постановою старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеси) від 25.08.2020 року на підставі заяви відповідачки винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62870006 по стягненню аліментів на утримання сина з позивача на користь відповідачки. Таким чином, починаючи з дня пред`явлення відповідачкою виконавчого документу до виконання та до моменту звернення з цим позовом, [PERSON] сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання їх сина, [PERSON] , 08.08.2006 року у розмірі частини від його заробітку (доходу). Однак, з 07.08.2023 року неповнолітній [PERSON] за власним бажанням переїхав від матері [PERSON] до свого батька [PERSON] , який разом із дружиною проживають в орендованій квартирі по [ADDRESS] . З урахуванням обставин, що склались, зокрема у зв`язку із переїздом неповнолітнього сина на постійне місце проживання до батька 07.08.2003 року, у останнього з`явились законні підстави для звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів з відповідачки [PERSON] , тобто матері їх спільної дитини, оскільки остання не бажає брати участь в матеріальному утримані сина їх та більш того, з серпня 2023 року вона не вчинила жодних вольових дій для завершення виконавчого провадження № 62870006. З огляду на викладене, просить звільнити [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] , на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2020 року, стягнення яких припинити з 15.12.2023 року. Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 07.08.2023 року та покласти на відповідачку судові витрати. Представник позивача [PERSON] [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи у його і позивача відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував, підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання повторно не з`явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлена належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення по справі, так як згідно ч.1\~ст.280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~ Відповідно до положень ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.10.2019 року шлюбу між позивачем [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Після розірвання шлюбу, їх неповнолітній син [PERSON] , [INFO] за спільною згодою залишився проживати із матір`ю. В подальшому, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2020 року з батька [PERSON] на корить матері [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 03.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , 18.08.2020 року видано виконавчий лист Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2020 року у справі №499/458/19 та 20.08.2020 року пред`явлений відповідачкою до виконання. Постановою старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеси) від 25.08.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62870006 по стягненню аліментів на утримання неповнолітнього сина з позивача на користь відповідачки. Отже, починаючи з дня пред`явлення відповідачкою виконавчого документу до виконання, [PERSON] сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , 08.08.2006 року у розмірі частини від його заробітку (доходу). 07.08.2023 року неповнолітній син [PERSON] за власним бажанням переїхав від матері [PERSON] до свого батька [PERSON] , який перебуває в шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.09.2022 року, письмовими поясненнями [PERSON] від 08.12.2023 року та 04 березня 2024 року, тобто вони проживають в орендованій квартирі по [ADDRESS] , що підтверджується також договором оренди від 05.09.2023 року. При цьому жодних доказів на спростування даного факту відповідачем не надано. Так, відповідно до ч.1ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідност.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179\~СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст.273\~СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, аст.273\~СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннямист.273\~СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що з 07.08.2023 року неповнолітній [PERSON] не проживає з матір`ю [PERSON] на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком [PERSON] . Відповідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено судом, неповнолітній [PERSON] проживає з батьком [PERSON] - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.03.2020 року. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 15.12.2023 року. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо звільнення від стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідност.181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимогст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положеньст.183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням обставин справи, а також того, що відповідач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів про неможливість стягнення з неї аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, частковому задоволенню підлягає вимога позивача щодо стягнення аліментів в частині початку строку такого стягнення,а саме аліменти підлягають стягненню з дня подачі позовної заяви 15 грудня 2023 року. Згідност.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. На підставіст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial