Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача [PERSON] - адвокат Карасір А.І. звернулась до суду з позовом, в якому просить суд: позбавити [PERSON] [INFO] , батьківських прав по відношенню до дитини: [PERSON] [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 з усіх видів з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позову вказано, що Відповідач, [PERSON] , [INFO] у цій справі є матір`ю онуки - [PERSON] , [INFO] , згідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.11.2010 р. виданого Дніпровським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. На даний час Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав мотивуючи свої вимоги тим, що Відповідач уваги не приділяє вихованню доньки. Її немає поруч в житті доньки та вона зовсім її не знає, та ніколи не приділяла уваги її виховуванню, з самого народження дитина проживає з бабусею та батьком, які піклуються про неї і виховують. Мати не цікавиться дочкою, тільки коли потрібна якась вигода, в садочок не приходила та до школи не ходить теж, батьківські збори не відвідує, вихованням дитини займається тільки Позивач та батько дівчинки. Також Відповідач веде свій незалежний спосіб життя, вживає наркотичні засоби, гроші витрачає на свої особисті потреби, веде асоціальний спосіб життя. Варто зазначити, що Відповідача було не одноразово притягнуто до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень, за ч.2 ст.307 та ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, про що свідчить вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.07.2015 року у справі №209/1900/15-к:. Зазначає, що друге притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.11.2017 року у справі № 209/2062/17. Зазначає, що трете притягнення Відповідача до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства в сім`ї, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.03.2023 року у справі 209/1220/23. Відповідач більшу частину життя дитини відбувала покарання за свої кримінальні правопорушення та не брала участі у її вихованні, і не цікавилася життям доньки і на даний час. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, свідомий вибір матері вести асоціальний спосіб життя, пити, вживати наркотики їх продавати, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків, таким чином просить позбавити її батьківських прав. Крім того, усе життя дитини Позивач зі своїм сином виховує дитину самі без матері, яка веде асоціальний спосіб життя та вже на етапі взросління дитини тільки заважає дитині своєю безвідповідальною поведінкою в наданні можливості дитині отримувати своєчасно документи, влаштуватися до школи чи поїхати на відпочинок, де дозвіл повинна надати мати дитини, якій байдуже на її інтереси. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] - адвокат Карасір А.І. в судове засідання не з`явилась, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалась та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подала. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Кам`янської міської ради, в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.47) 18 квітня 2024 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Її дітьми є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7) Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.9) Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.11) Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 01 листопада 2016 року Дніпровським районним у м. Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . (а.с.12) Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 17 серпня 1987 року Відділом РАЦС Дніпродзержинського міськвиконкому, [INFO] народився [PERSON] , батьком якої є - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . (а.с.13) Згідно характеристики, виданої директором КЗ «Ліцей №30 КМР, [PERSON] , [INFO] , навчається у КЗ «Ліцей №30 КМР з першого класу, зарекомендувала себе, як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні. Вихованням дитини займаються батько та бабуся. Мати з донькою не проживає та не займається її вихованням. (а.с.14) Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 липня 2015 року [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням, призначено іспитовий строк 3 (три) роки. На підставі п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язано [PERSON] в період строку випробування не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції. (а.с.18-21) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.08.2017 року відмінено звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено для відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 липня 2015 року [PERSON] . Змінено запобіжний захід [PERSON] на тримання під вартою. Взято під варту негайно з моменту затримання. (а.с.15-17) Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року [PERSON] визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.07.2015 року у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно визначено до відбуття 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі. Звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання на підставі п. "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року. (а.с.22-24) Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , що зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" ЄДРПОУ 14360570, заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.12.2010 року в розмірі 9113,84 грн., яка виникла станом на 31.07.2015 року та складається з: 1163,45 грн. - заборгованість за кредитом; 5450,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а всього 9113 (дев`ять тисяч сто тринадцять) гривень 84 копійки. Стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 41 коп. (а.с.25-27) Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.187 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень в дохід держави. (а.с.28) Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , від 15.04.2024 року № 8вих-20/366 Кам`янською міською радою Дніпропетровської області було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.67-68). Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дочки, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дочки. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст. 166 ч. 3 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з метою надання їй статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та стягувати з відповідача аліменти на її утримання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved