Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в ході судового розгляду справи уточнив та в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 27.07.2015 року. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на сайті банку, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому у письмовій формі. При укладанні договору позичальник дав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, чим порушив зобов`язання за кредитним договором. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Позивачем 16.06.2021 року була направлена претензія кредитора до нотаріальної контори та 09.08.2021 року отримана відповідь, у якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії кредитора. Вказав, що спадкоємцями, які постійно проживали з спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Станом на дату смерті спадкодавця заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 27.07.2015 року становить 5767,20 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів, а також понесені судові витрати на сплату судового збору. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали відзив на позовну заяву, де вказали, що вони заперечують проти задоволення позову, оскільки їх сина вони не отримували у спадщину жодної матеріальної цінності та не зверталися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Представник позивача гадав відповідь на відзив, згідно якої прохав задовольнити вимоги Банку у повному обсязі. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 27 березня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та залишено позовну заяву в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] без розгляду. У судовому засіданні представник позивача вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, прохає їх задовольнити посилаючись на обставини викладені у позові. У судове засідання відповідачі, будучи повідомленими про день та час слухання справи за зареєстрованою адресою проживання, не з`явилася, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» б/н від 27.07.2015 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору (а.с. 17). [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають між сторонами договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого ВК Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 29 (а.с.76). Внаслідок смерті [PERSON] \~відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до статті 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Позивач, як кредитор спадкодавця 16.06.2021 звернувся до Глобинської державної нотаріальної контори з претензією кредитора, та 09.08.2021 року отримана відповідь, що на підставі претензії заведена спадкова справа №74/2021 та при зверненні спадкоємців претензія буде надана їм на ознайомлення (а.с. 78-79). Відповідно до\~статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та які не є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця (статті 1218, 1219 ЦК України). Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц (провадження № 61-25487св18), від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц (провадження № 61-44960св18), від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17 (провадження № 61-27515св18), від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12 (провадження № 61-11141св19), від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21),\~від 08 березня 2023 року у справі № 669/446/17 (провадження № 61-8415св21). З довідки\~щодо надання\~відомостей про\~реєстрацію місця\~проживання померлого\~ [PERSON] вбачається,\~що останній\~на день\~смерті [INFO] був\~зареєстрований за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~На день\~його смерті\~за вказаною\~адресою були\~зареєстровані [PERSON] \~-\~батько,\~ [PERSON] -\~мати та\~ [PERSON] (а.с. 99). Згідно актового\~запису про\~розірвання шлюбу\~№46\~від 26.08.2011\~року вбачається,\~що шлюб\~між [PERSON] \~та [PERSON] розірвано на підставі рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 21.10.2003 року, яке набрало законної сили 24.11.2003 року (а.с.207). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями померлого боржника [PERSON] , які прийняли спадщину в порядку, встановленому частиною другою статті 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявили про відмову від неї. При винесенні рішення суд враховує принцип змагальності цивільного процесу та розподіл обов`язків сторін із доказування у спірних правовідносинах, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд, висновки якого відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню судом при вирішенні справи у подібних правовідносинах. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 27.07.2015 року, станом на дату смерті [PERSON] , розмір його заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 5767,20 грн., яка складається з наступного: 5767,20 грн. заборгованість за тілом кредиту. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Оскільки відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, доказів домовленості між відповідачами щодо зміни розміру частки у спадщині когось із них матеріали справи не містять, з кожного з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 1/2 частка боргу спадкодавця, що становить 2883,60 грн., а також понесені позивачем судові витрати по справі на підставі частини першої статті 141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved