Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, вказавши заінтересовану особу: Управління житлово- комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначає, що [PERSON] на\~підставі свідоцтва\~№ 90\~від 28\~березня 1994\~року про\~право особистої\~власності на\~житловий будинок,\~виданого на\~підставі рішення\~виконкому Октябрської\~районної ради\~народних депутатів\~№ 104\~від 22\~березня 1994\~р.\~належить квартира\~ [ADDRESS] . При видачі\~свідоцтва про\~право власності\~в ньому\~була допущена помилка,\~яка перешкоджає\~їй володіти,\~користуватися та\~розпоряджатися своєю\~власністю на\~свій розсуд. Так,\~в свідоцтві\~про право\~власності прізвище\~записано,\~як « [PERSON] »,\~що не збігається\~із записом\~прізвища в\~паспорті громадянина України,\~що був\~виданий Октябрським\~РВ ПМУ\~УВМС України\~в Полтавській\~області 20\~жовтня 1997\~року,\~де її\~прізвище зазначене,\~як « [PERSON] ». З метою\~реєстрації місця\~проживання за\~фактичним місцем\~проживання у\~своїй квартирі\~вона звернулася\~до Департаменту\~з питань\~реєстрації,\~проте їй\~було відмовлено\~в здійсненні\~реєстрації за\~адресою [ADDRESS] ,\~оскільки у\~свідоцтві про\~право власності\~№ [NUMBER] \~на житловий\~будинок прізвище\~власника зазначено\~« [PERSON] »,\~що не\~відновідає \~прізвищу в\~паспорті громадянина\~України « [PERSON] ». З приводу\~виправлення зазначеної\~помилки у\~свідоцтві про\~право власності\~на житловий\~будинок,\~вона зверталась\~до Управління\~житлово коммунального господарства виконкому Полтавської міської ради проте, їй була надана усна відповідь, що Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради не може внести виправлення у відповідне свідоцтво про право власності та роз?яснили право звернутися до суду з метою вирішення цієї проблеми. Причина неправильного\~написання її\~прізвища у\~одну літеру\~виникла у\~зв?язку із\~неправильним переведенням\~прізвища з\~російської на\~українську мову. Внаслідок такої\~помилки,\~в неї\~на даний\~час,\~виникла певна\~невідповідність між\~документом,\~що посвідчує\~її особу\~та правовстановлюючим\~документом,\~який був\~виданий на\~її ім?я. У зв?язку\~із чим\~виникає необхідність\~встановити факт\~належності їй\~правовстановлюючого документу,\~а саме\~свідоцтва про\~право власності\~на житловий будинок. Таким чином,\~з метою\~надання їй\~можливості вільно\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~а саме\~квартирою [ADDRESS] та\~зареєструвати своє\~місце проживання\~за цією\~адресою встановленим\~порядком,\~існує необхідність\~встановити юридичний\~факт,\~що правовстановлюючий\~документ -\~свідоцтво № [NUMBER] \~про право\~особистої власності\~на житловий\~будинок від\~28.03.1994\~року на\~квартиру [ADDRESS] ,\~видане на\~підставі рішення\~виконкому Октябрської\~районної ради\~народних депутатів\~№ 104\~від 22.03.1994\~року належить\~ [PERSON] . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави 23 лютого 2023 року відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву де просила справу розглянути у її відсутність, заяву просила задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про судове засідання. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Судом встановлено, що [PERSON] на\~підставі свідоцтва\~№ 90\~від 28\~березня 1994\~року про\~право особистої\~власності на\~житловий будинок,\~виданого на\~підставі рішення\~виконкому Октябрської\~районної ради\~народних депутатів\~№ 104\~від 22\~березня 1994\~р.\~належить квартира\~ [ADDRESS] . При видачі\~свідоцтва про\~право власності\~в ньому\~була допущена помилка,\~яка перешкоджає\~їй володіти,\~користуватися та\~розпоряджатися своєю\~власністю на\~свій розсуд. Так,\~в свідоцтві\~про право\~власності прізвище\~записано,\~як « [PERSON] »,\~що не збігається\~із записом\~прізвища в\~паспорті громадянина України, що був виданий Октябрським РВ ПМУ УВМС України в Полтавській області 20 жовтня 1997 року, де її прізвище зазначене, як « [PERSON] ». Причина неправильного\~написання її\~прізвища у\~одну літеру\~виникла ув?язку\~із неправильним\~переведенням прізвища\~з російської\~на українську\~мову. Внаслідок такої\~помилки,\~в неї\~на даний\~час,\~виникла певна\~невідповідність між\~документом,\~що посвідчує\~її особу\~та правовстановлюючим\~документом,\~який був\~виданий на\~її ім?я. У зв?язку\~із чим\~виникає необхідність\~встановити факт\~належності їй\~правовстановлюючого документу,\~а саме\~свідоцтва про\~право власності\~на житловий будинок. Таким чином,\~з метою\~надання їй\~можливості вільно\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~а саме\~квартирою [ADDRESS] та\~зареєструвати своє\~місце проживання\~за цією\~адресою встановленим\~порядком,\~існує необхідність\~встановити юридичний\~факт,\~що правовстановлюючий\~документ -\~свідоцтво № [NUMBER] \~про право\~особистої власності\~на житловий\~будинок від\~28.03.1994\~року на\~квартиру [ADDRESS] ,\~видане на\~підставі рішення\~виконкому Октябрської\~районної ради\~народних депутатів\~№ 104\~від 22.03.1994\~року належить\~ [PERSON] . Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом своїх прав до суду. Причина сумніву щодо правильності написання її прізвища виникла у зв?язку із особливостями правопису під час перекладу з російської мови на українську станом на момент здійснення повноважень посадової особи, що заповнювали свідоцтво про правовласність. Однак,\~внаслідок такої\~помилки,\~в неї\~на даний\~час,\~виникла необхідність вільно розпоряджатися\~своєю власністю,\~а саме\~квартирою [ADDRESS] та\~зареєструвати своє\~місце проживання\~за цією\~адресою встановленим\~порядком.\~Існує необхідність\~встановити юридичний\~факт,\~що правовстановлюючий\~документ -\~свідоцтво № [NUMBER] \~про право\~особистої власності\~на житловий\~будинок від\~28.03.1994\~року на\~квартиру [ADDRESS] ,\~видане на\~підставі рішення\~виконкому Октябрської\~районної ради\~народних депутатів\~№ 104\~від 22.03.1994\~року належить\~ [PERSON] . Вирішуючи питання про встановлюючи даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК ( в ред.2004 р.) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаному документі, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі наведеного, суд

Outcome: approved