Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 02.02.2021 року відповідно до наказу №1-К [PERSON] було прийнято на роботу до ТОВ «Ексіт Транс» на посаду водія із посадовим окладом 6050,00 гривень. Під час перебування у трудових відносинах із ТОВ «Ексіт Транс» позивачу була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 49864,39 грн.. Відповідно до наказу від 01.10.2021 року за №11-К [PERSON] звільнений із посади водія з 01.10.2021 року за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України; згідно із наказом [PERSON] має бути виплачена компенсація за невикористану частину щорічної основної відпустки за період роботи із 02.02.2021 р. по день звільнення тривалістю 16 календарних днів. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, відповідачем не проведений розрахунок по заробітній платі та не внесені відомості до трудової книжки про звільнення позивача із зайнятої посади, що грубо порушує права позивача, як працівника, оскільки він не має можливості влаштуватися на роботу, отримувати заробітну плату, інші соціальні гарантії як працівник, а саме: право на відпустку, заробітну плату, страховий стаж тощо. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2023 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс» видати [PERSON] копію наказу\~про звільнення\~від 01.10.2021\~року\~та внести\~належні записи\~про звільнення\~до трудової\~книжки [PERSON] .\~ Не зважаючи та рішення суду, відповідач не видав позивачу копію наказу про звільнення від 01.10.2021 року та не вніс належний запис про звільнення до трудової книжки, що обмежує право позивача на працевлаштування. Тому, посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд: -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період: лютий - жовтень 2021 року у сумі 49864 грн. 39 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку у сумі 36 300 грн. 00 коп.; -стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс» на користь [PERSON] середній заробіток, за весь час вимушеного прогулу, за затримку видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення, за період часу з 01.10.2021 року по 20.09.2023 рік у сумі 139150 грн. 00 коп.. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково значили, що [PERSON] 12.10.2023 року отримано копію наказу від 01.10.2021 року за №11-К про звільнення, що підтверджується актом державного виконавця. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2021 року відповідно до наказу №1-К [PERSON] було прийнято на роботу до ТОВ «Ексіт Транс» на посаду водія із посадовим окладом 6050,00 гривень, що підтверджується довідкою №1 від 23.02.2021 року, виданою директором ТОВ «Ексіт Транс» [PERSON] (а.с.40). Відповідно до довідки ОК-5, яка видана [PERSON] Пенсійним фондом України, про розмір застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування /індивідуальні відомості про застраховану особу/, у звітному 2021 році вносилися певні відомості про застраховану особу (позивача): звітні місяці лютий жовтень 2021 року, відповідно до вказаної довідки у зазначений період страхові внески не сплачувалися, довідка містить дані про суму заробітку для нарахування пенсії, а також про кількість трудових днів (а.с.9). Відповідно до наказу від 01.10.2021 року за №11-К [PERSON] звільнений із посади водія з 01.10.2021 року за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України; згідно із наказом [PERSON] має бути виплачена компенсація за невикористану частину щорічної основної відпустки за період роботи з 02.02.2021 р. по день звільнення тривалістю 16 календарних днів(а.с.35). У день звільнення із позивачем [PERSON] не проведено повний розрахунок по заробітній платі, не вручено наказ про звільнення та трудову книжку. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2023 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс» видати [PERSON] копію наказу\~про звільнення\~від 01.10.2021\~року\~та внести\~належні записи\~про звільнення\~до трудової\~книжки [PERSON] (а.с.10-13).\~ Відповідно до акту державного виконавця від 12.10.2023 року [PERSON] видано копію наказу від 01.10.2021 року за №11-К про звільнення та трудову книжку із внесеними записами\~про звільнення\~(а.с.39). Згідно з частиною першої\~статті 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до\~статті 2 КЗпП\~працівники мають право, зокрема, на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до\~ст. 21 Закону України "Про оплату праці"\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа "Суханов та Ільченко проти України") "майно" може являти собою "існуюче майно" або засоби, включаючи "право вимоги" відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання" / "правомірне очікування" стосовно ефективного здійснення права власності. Відповідно до частини 1\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Аналіз норм ст.ст.\~47,\~116 КЗпП України,\~Закону України "Про оплату праці"\~свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, тощо) належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена\~статтею 117 КЗпП України\~відповідальність. Така правова позиція викладена в поставах Верховного Суду України N\~6-1395цс16 від 26.10.2016 року, N\~6-788цс16 від 14.12.2016 року, №6-2912цс16. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом з урахуванням вказаної норми надається оцінка доводів позивача в частині обґрунтування вимог про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в заявленому розмірі. Про надання відомостей щодо нарахованої і виплаченої зарплати вказано в\~ст.110 КЗпП\~та\~ст.30 Закону України «Про оплату праці»\~- при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість нарахованої, але не виплаченої заробітної плати [PERSON] за період із лютого 2021 року по жовтень 2021 року складає 49864 гривні 39 копійок, яка підлягає стягненню із відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс». За приписами\~ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 5\~ст. 235 КЗпП України, у\~разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення\~з\~вини роботодавця працівникові виплачується середній заробіток\~за\~весь час вимушеного прогулу. Беручи до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 18.01.2017 р. по справі №6-2912цс16, про неможливість одночасного застосування стягнення середнього заробітку як за\~ст. 117 КЗпП України\~так і за\~ст. 235 КЗпП України\~за порушення трудових прав Позивача при одному звільненні, суд приходить висновку про неможливість їх одночасного застосування в даній справі. Тому, вимога про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку у сумі 36 300 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає. Утім, для ефективного захисту прав працівника суд вважає стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, за затримку видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення, за період із 01.10.2021 року (дати звільнення) по 12.10.2023 року (день вручення копії наказу про звільнення відповідно до акту державного виконавця) у сумі 142382 (сто сорок дві тисячі триста вісімдесят дві) гривні 00 копійок. Також відповідно до вимог ст.141 ЦПК України із Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіт Транс» підлягає стягненню 1073 гривні 60\~копійок судового збору на користь держави, а також 1423 гривні 82\~копійок на користь позивача. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~допустити негайне виконання рішення у межах виплати заробітної плати за один місяць.

Outcome: partial