Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Білецької сільської\~ради Тернопільського\~району Тернопільської\~області, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи господарств робітничий двір, головою якого була матір позивача [PERSON] . Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] набули права спільної сумісної власності, як подружжя, а саме по 1/2 частки будинку. [INFO] помер [PERSON] , в подальшому [INFO] померла [PERSON] , після смерті яких спадщину прийняла позивач, оскільки на момент смерті проживала з спадкодавцями. Інші спадкоємці відсутні. Проте, звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав на вказаний будинок, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність цього майна спадкодавцеві. Оскільки вона позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 25.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, постановленою 21.03.2024 без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.04.2024. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Дяків О.Я. в судове засідання не з`явились, представник подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Білецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позову не заперечує. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~ Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно 04.01.2024. 08.01.1998 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] » (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00043177509 від 18.01.2024). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 04.01.2024 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в будинковолодінні в [ADDRESS] . З ним проживали та були зареєстровані: [PERSON] дочка, 1972 р.н.; [PERSON] внук, 2001 р.н.; [PERSON] дружина, померла [INFO] . Зазначене підтверджується довідкою Білецької сільської\~ради Тернопільського району Тернопільської області №50 від 22.01.2024. Згідно з листом Тернопільської районної державної нотаріальної контори №556/01-16 від 07.03.2024, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася. Також відсутні зареєстровані заповіти від вказаної особи. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25.11.2009 Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в будинковолодінні в [ADDRESS] . З нею проживали та були зареєстровані: [PERSON] дочка, 1972 р.н.; [PERSON] внук, 2001 р.н. Зазначене підтверджується довідкою Білецької сільської\~ради Тернопільського району Тернопільської області від 10.11.2023. Згідно з довідкою Білецької сільської\~ради Тернопільського району Тернопільської області №24 від 12.01.2024, будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] за наявними даними сільської ради рахується за померлою [PERSON] . Двір за вищеназваною адресою рахується як двір «робітничий». Згідно з інформаційною довідкою №1184 виданої 21.12.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] в бюро не проведена. Як вбачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №1185 виданої 21.12.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] належить [PERSON] . 21.12.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації за замовленням [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , у якому вказана характеристика будинку. Рік побудови житлового будинку до 1939, загальна площа 48,8 кв.м, житлова площа 33,5 кв.м. 13.11.2023 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу Захарків Т.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі вищевказаної заяви приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Захарків Т.Б. заведено спадкову справу за №50-2023. Інші спадкоємці в нотаріальну контору не зверталися. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу Захарків Т.Б. №151/02-14 від 29.12.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Відмова мотивована відсутністю правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві. Як встановлено в судовому засіданні будинковолодіння по [ADDRESS] належить до суспільної групи господарств - робітничий двір. Оскільки спірний житловий будинок з господарськими спорудами відносився до суспільної групи робітничий двір, тому положення статей 120, 123\~ЦК УРСР застосуванню не підлягають, оскільки майнові правовідносини господарства робітника були врегульовані загальними нормами цивільного, земельного та сімейного права. Він не мав статусу колгоспного двору, а тому немає підстав застосування до правовідносин у цій справі норм ЦК УРСР 1963 року, у тому числі за аналогією закону. Відтак, слід керуватися вимогами Кодексу про\~шлюб та\~сім`ю УРСР 1969 року, за яким суб`єктами права спільної сумісної власності вважалося подружжя. Так, згідно з ч.1 ст.22 даного Кодексу майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ч.1 ст.28\~Кодексу про\~шлюб та\~сім`ю УРСР в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Таким чином, виходячи із правових норм, які діяли на момент виникнення права власності на спірне будининковолодіння, воно є майном, набутим подружжям за час шлюбу, належало [PERSON] та [PERSON] в рівних частках - по 1/2 частині кожному. Зважаючи на те, що [PERSON] помер [INFO] , тобто спадщина відкрилася після 01.01.2004, тому правовідносини щодо спадкування після його смерті регулюються нормами ЦК України. Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] (дружина) та [PERSON] (дочка) у порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після померлого [PERSON] спадкова справа не заводилася. Таким чином [PERSON] належала 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] (1/4 частина в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , 1/2 частина як власника робітничого двору), [PERSON] належала 1/4 частина будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої спадщину у вигляді 3/4 частини спірного житлового будинку прийняла [PERSON] (дочка) у порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Приватним нотаріусом Тернопільського нотаріального округу Захарків Т.Б. після смерті [PERSON] заведено спадкову справу за заявою дочки померлої позивача [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці в нотаріальну контору не зверталися. Однак, отримати свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивач не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 557/1209/16-ц, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18. У листі Вищого господарського суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що до 2004 року нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. У п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 05.08.1992\~№ 449\~«Про порядок\~прийняття в\~експлуатацію закінчених\~будівництвом об`єктів\~державного замовлення» (втратила чинність 30.12.2004) було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Згідно з п. 84 постанови документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05.09.1992. Також відповідно до п. 42 вказаного вище Порядку документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Системний аналіз зазначених вище положень свідчить про те, що до 05.08.1992 законодавець не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на той час, не пов`язувало виникнення права власності на житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами з державною реєстрацією такого права. Відтак, її відсутність не свідчить про відсутність права власності, а правові засади прийняття в експлуатацію об`єктів, побудованих до 05.08.1992 року, відсутні. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна і містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Технічний паспорт на житловий будинок, засвідчує, що останній побудований до 1939 року, а відтак у відповідності до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна цей будинок не є самочинним будівництвом і не потребує введення в експлуатацію. Відповідно до вимог статті 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту шляхом визнання за [PERSON] \~\~права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а відтак позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved