Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

У серпні 2023 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось до суду з даним позовом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ним та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 131633а0кп від 20 жовтня 2020 року. Згідно Договору [PERSON] застрахувала майнові інтереси користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] . 18.03.2021 року сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «RENAULT» номерний знак [NUMBER] ,який належить відповідачу, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] склала 37 274,53 грн., яку Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» виплатило. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «RENAULT» номерний знак [NUMBER] , була застрахована і ТДВ «СГ «Обергіг» і виплатило на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 16\~951, 07 грн. Різницю між страховим відшкодуванням та виплаченою сумою в 18\~440,01 грн. зобов`язаний відшкодувати відповідач.\~Просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 18\~440,01 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 серпня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечень щодо такого розгляду до суду не надходило. 14 вересня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначає, що у ТДВ «СГ «Обергіг» виник обов`язок з відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП за участю відповідача. Розмір шкоди, завданий власнику транспортного засобу «Volkswagen», що становить 37\~274, 53 грн. - не перевищує розміру страхового ліміту ТДВ «СГ «Обергіг», розмір франшизи 0, таким чином у відповідача не виникає зобов`язання щодо сплати позивачу різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Просив відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. 29 вересня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Посилаючись на норми чинного законодавства та постанову Верховного суду України від 1 липня 2018 року по справі № 922/1436/17, зазначає, що позивач отримав право вимоги на відшкодування, а тому просить задовольнити позовну заяву. 03 жовтня 2023 року від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив. Зазначає, що з поданих позивачем доказів до позовної заяви не є зрозумілим, наскільки правомірно та обґрунтовано було розраховано розмір зносу ТДВ «ОБЕРІГ», з яким погодився позивач, не вбачається як взагалі було визначено коефіцієнт фізичного зносу та чи правомірно було визначено розмір зносу саме у сумі 18 440,01 грн. Просив відмовити в задоволенні позову. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частинами 3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~встановлено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.\~1\~ст.\~81,\~89\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 18.03.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] та «RENAULT» номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] . Внаслідок зазначеного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 131633а0кп від 20 жовтня 2020 року. Страхувальник свочасно звернувся до позивача із завою про подію та на виплату за договором добровільного страхування транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] , склала 37 274,53 грн Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» сплатило зазначену суму, що підтверджується платіжним дорученням № 766098 від 01.04.2021 року. У даній справі позивач на підставі договору майнового страхування, укладеного між ним та потерпілою в ДТП особою, здійснив виплату страхового відшкодування та тим самим відшкодував завдану потерпілому у ДТП майнову шкоду в розмірі 31846,76 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до вимог частини 1 статті 1166, частини 1 статті 1191\~Цивільного кодексу\~України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка відшкодувала шкоду, завдані іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За змістом ст.1194\~Цивільного кодексу\~України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Встановлено, що на час ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СГ Оберіг на підставі полісу № АР1320401 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.11.2020 з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 130 000,00 грн та розміром франшизи 0 грн. Статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. ТДВ СГ Оберіг виплатило позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 16 951,07 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 792 від 09.08.2021 року. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.27Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що: Цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 28 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідач, стверджуючи про неправомірність та необґрунтованість врахування та визначення коефіцієнту фізичного зносу та як наслідок неправомірність визначення розмір зносу саме у сумі 18 440,01 грн., не надав жодного належного та допустимого доказу на спростування доказів, поданих позивачем. Не заявив відповдіних клопотань, не надав власного контррозрахунку визначеного збитку. Не заявив клопотань про їх витребування, у разі складнощів в їх отриманні. Не повідомив суд про причини неможливості їх подати та заявити. Судом встановлено, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 30739,27 грн., що є розміром виплаченого страхового відшкодування та фактичними витратами позивача. Страхове відшкодування було розраховане та виплачене відповідно до рахунку, виставленого СТО, що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатнім доказом фактично здійснених позивачем витрат по сплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування, яке не відшкодоване на дату подання позову та становить 18 440,01 грн. Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved