Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 24.11.2023 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання падчерок. В обґрунтування позову зазначено, що 01.07.2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові ЗМУМЮ (м. Львів) цього ж дня було складено актовий запис № 302. [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . Також позивачка має двох дочок від першого шлюбу зі [PERSON] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] участь у вихованні дітей не приймає, фактично не допомагає утримувати спільних з позивачкою дітей, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, має значну заборгованість у виконавчому провадженні зі сплати аліментів, які на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2019 року у справі № 520/10799/18 було стягнуто з нього у розмірі 15 000 грн щомісячно, по 7 500 грн на кожну дитину. Протягом тривалого часу - задовго до реєстрації офіційного шлюбу [PERSON] з відповідачем почали проживати однією сім`єю, мали та мають спільний бюджет, з кінця 2019 року сторони постійно проживають разом. Відповідач, який приходиться вітчимом малолітнім [PERSON] та [PERSON] має з падчерками гарні стосунки, ставиться до них як до власних дітей, приймає участь в їх вихованні, несе витрати по їх утриманню. Оскільки обов`язок [PERSON] щодо утримання дітей, які сприймають його як власного батька, не встановлений, існує невизначеність у правовідносинах щодо участі відповідача як вітчима в утриманні своїх падчерок, що з огляду на наявність у відповідача рідної дитини ставить дочок позивачки у дискримінаційне положення порівняно з іншою дитиною відповідача. Оскільки домовитись з [PERSON] щодо розміру його участі в утриманні падчерок не вдалося, з метою захисту інтересів малолітніх дочок позивачка була змушена звернутись до суду. Матеріали позову суддя отримала 27.11.2023 року. Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь №338493 від 28.11.2023 року, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з обліку 30.06.2023 року. До суду 18.12.2023 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , знятий з обліку 30.06.2023 року. Зазначену відповідь суддя отримала 19.12.2023 року. Ухвалою суду від 25.12.2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 22.01.2024 року. У підготовче засідання призначене на 22.01.2024 року [PERSON] не з`явилася, 22.01.2024 року представник позивачки адвокат Цейтліна В.Є. на електронну адресу суду надала заяву, в якій просила справу розглядати за відсутністю сторони позивача. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за його відсутністю суду не було надано. Крім того, у підготовче засідання [PERSON] був викликаний через оголошення у засобах масової інформації.. Ухвалою суду від 22.01.2024 року по справі закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 06.03.2024 року. У судове засідання 06.03.2024 року сторони не з`явилися, були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 10.04.2024 року. У судове засідання 10.04.2024 року з`явився представник позивачки- [PERSON] , просив позов задовольнити, оскільки позивачка з відповідачем з 2022 року перебувають у шлюбі, з 2018-2019 року фактично проживають разом, від даного шлюбу мають спільну дитину. Окрім цієї дитини у позивачки від попереднього шлюбу є дві доньки, які наразі проживають з позивачкою та відповідачем. Є рішенням суду про стягнення аліментів з біологічного батька двох доньок, однак дане рішення наразі не виконується. Відповідач утримує позивачку та трьох дітей, а тому зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання двох доньок позивачки від першого шлюбу як вітчим. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. До суду 06.03.2024 року від [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог в частині, одна суд не бере дану заяву до уваги у зв`язку з наступним. Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/335/20 (провадження № 11-361заі20) зробила висновок, що надсилання процесуальних документів до суду в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису (ЕЦП). Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через "Електронний кабінет". Таким чином у зв`язку з направленням на електрону пошту суду заяви без ЕЦП, дана заява судом не розглядається. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивачки суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.07.2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01.07.2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 302. (а.с. 6). Це другий шлюб. У сторін є спільна донька- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.12.2020 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1489. (а.с. 9). Крім того судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбу з [PERSON] з 18.11.2011 року, який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2019 року по справі № 520/20428/18. (а.с. 10) Від даного шлюбу у них народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 01.07.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3439 від 10.04.2015 року (а.с. 7) та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 01.07.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3440 від 10.04.2015 року (а.с. 8). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2019 року стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 15\~000 гривень, по 7500 гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду 21.08.2018 року до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] . (справа № 520/10799/18) Поставною Одеського апеляційного суду від 04.02.2021 року апеляційні скарги залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року залишено без змін. Судом з матеріалів справи встановлено, що на примусовому виконанні у головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крицької В.А. знаходиться виконавче провадження № 65306713 по примусовому виконанні виконавчого листа № 520/10799/18, виданого судом 01.04.2021 року, про стягнення\~зі [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 гривень, по 7 500 гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду 21.08.2018 року до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] . (а.с. 11) Станом на 17.08.2023 року по виконавчому провадженні № 65306713 у [PERSON] наявна заборгованість за період з грудня 2022 року по серпень 2023 року у розмірі 187\~362,18 грн., що підтверджується наданою позивачкою довідкою, виданої Суворовським ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (М. Одеса) (а.с. 16). Також судом встановлено, що [PERSON] є керівником ОСББ «Щасливий 28-Б», що підтверджується випискою є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.12.2021 року № 11788351402. (а.с. 17). Проте судом також вбачається, що відповідач не має зареєстрованого місця проживання. З обґрунтування позовних вимог вбачається що позивач та відповідач спільно проживають та відповідач утримує їх спільну дитину , відповідачку та її дітей від першого шлюбу, що також підтвердив в судовому засіданні представник позивачки. Таким чином суд погоджується з тим, що відповідач є відчимом відносно дітей відповідачки від першого шлюбу, а вони йому-падчерками. Відповідно до ст. 260 СК України якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. За змістом статті 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання. При цьому мачухою є друга (наступна) дружина батька дитини, а вітчимом є той, хто перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, але не є її батьком. Обов`язок мачуха, вітчим по утриманню падчерки, пасинка, виникає лише за сукупності наступних умов: 1) спільного проживання разом з падчеркою чи пасинком; 2) малолітності та неповнолітності падчерки чи пасинка; 3) потреби у матеріальному забезпеченні падчерки або пасинка; 4) відсутності у падчерки та пасинка матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або наявності поважних причин, з огляду на які ці особи не можуть надавати їм належного утримання; 5) наявності достатніх матеріальних засобів мачуха чи вітчима для надання матеріальної допомоги своїй падчерці та пасинку. За правилом ст. 268 СК України мачухою, вітчимом особа може вважатися за умови спільного проживання з дитиною. Тому обов`язок утримувати падчерку, пасинка виникає у мачухи, вітчима лише тоді, коли вони спільно проживають. Особливістю норми статті 268 СК України є те, що обов`язок мачуха, вітчим по утриманню малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, виникає не лише за відсутності у падчерки та пасинка матері чи батька, тобто аліментнозобов`язаних осіб першої черги, а також у разі відсутності діда, баби, повнолітніх братів та сестер або наявності поважних причин, внаслідок яких ці особи не можуть надавати їм належного утримання, тобто відсутність зобов`язаних осіб по сплаті аліментів другої черги. Судом встановлено, що у малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батько- [PERSON] , з якого за рішенням суду стягуються аліменти на їх утримання. Суду не надано обґрунтованих та належних доказів неспроможності біологічного батька утримувати своїх дітей. Крім того суду не надано доказів спроможності відповідача утримувати малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також суд не вбачає потреби у такому стягнення, оскільки з позову вбачається, що позивач надає позивачці та всім її дітям матеріальне забезпечення. Батьки позивачки- [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є пенсіонерами за віком, що підтверджується пенсійними посвідченням, однак доказів їх непрацездатності позивачкою не надано. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи норму права, і обставини, за яких передбачено таке утримання, що знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed