Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

05 березня 2024 року до Кузнецовського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , у якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з дня пред`явлення позовної заяви до суду. В обґрунтування позову позивачка вказує, що 28 липня 2018 року сторони уклали шлюб. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02.03.2023 року шлюб між сторонами розірвано. В цьому шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Станом на сьогодні їхній син має повних 4 роки. Після розлучення позивачка з сином проживає в квартирі її батьків. Син [PERSON] потребує безперервного лікування, оскільки має з народження діагноз: ранній дитячий аутизм, порушення комунікативної функції (алалія) та соціальної взаємодії стереотипні форми поведінки (F84). Дитині з лютого 2024 року встановлено групу інвалідності підгрупа «А». З початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україні позивачка з сином виїхали до Республіки Польща де теж дитині підтверджено наявність інвалідизації з діагнозом: ранній аутизм. Проте, з початку їхнього проживання в Польщі, позивачці як матері дитини інваліда виплачували допомогу у розмірі 4000 (польських злотих). Цих коштів вистачало, на утримання їх обох, оплату оренди помешкання, проведення реабілітаційних заходів та медичних обстежень у місті Волув, Республіки Польща тощо. Власне, тому позивачка і не подавала до суду позовну заяву про стягнення з відповідача аліментів на утримання хворої дитини раніше. Фактично, позивачка змушена була повернутись (в листопаді 2023 року) до України з підстав наявності у неї прикутої до ліжка мами пенсіонера, стан здоров`я котрої погіршився протягом останніх пів року, з якою проживає та зареєстрована за однією адресою дотепер. Щомісячно позивачка несе значні витрати по утриманню їхнього хворого сина-інваліда, а це в свою чергу: купівля щотижнево памперсів (засоби гігієни) вартістю 1400 грн. 00 коп., оскільки дитина в міру того, що не говорить самостійно не ходить до туалету; купівля продуктів харчування становить на місяць на дитину близько 3500 грн. 00 коп.; в міру росту стопи сина купує йому ортопедичне взуття, вартістю 1850 грн. 00 коп.; щомісячно оплачує низку лабораторних досліджень і по потребі консультації приватних лікарів (профільних спеціалістів), витрати на що передбачити вкрай неможливо оскільки стан здоров`я сина є нестабільним (з останніх оплачуваних витрат: тест на аутизм 1800 грн. 00 коп., лабораторні дослідження гормонів щитовидної залози в приватній медичній лабораторії 3780 грн. 00 коп., електроенцефалограма 300 грн. 00 коп.). Відповідач, надає кошти на утримання сина, проте у визначених на власний розсуд сумах. Наразі він проходить військову службу в Військовій частині № [NUMBER] , що розташована у місті Вараш, тобто має стабільний дохід та може сплачувати аліменти. Позивачка не має можливості влаштуватись на роботу, оскільки син [PERSON] потребує постійної присутності. Крім того, станом на сьогодні позивачка з сином починають відвідувати реабілітаційний центр для дітей інвалідів у місті Вараш, тобто присутність позивачки є обов`язковою біля хворого сина, оскільки поведінка дитини непередбачувана, він самостійно не обслуговує себе, не говорить, не проситься в туалет, перебуває у постійному нервовому збудженні. Враховуючи стан здоров`я їхнього неповнолітнього сина позивачка вважає, що розмір аліментів, який має сплачувати відповідач має становити 1/3 частини його доходу (заробітку), що є цілком адекватним, виваженим та справедливим. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Луницької С.М. до суду надійшов відзив в якому вона вказує, що з вимогами позову відповідач в повному обсязі не згоден, обставини викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, позовні вимоги визнає частково та просить стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 01 квітня 2024 року до досягнення дитиною повноліття мотивуючи наступним. У відповідача ще на утриманні на даний час перебувають неповнолітні діти від першого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Відповідач щомісяця сплачує аліменти на користь бувшої дружини [PERSON] на утримання їхніх спільних дітей у сумі 10 тис. грн. Крім того, також додатково надає необхідну матеріальну допомогу дітям на різні їхні потреби. Позивачу слід враховувати зобов`язання відповідача по утриманню своїх неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Відповідач в добровільному порядку, щомісяця надає позивачу матеріальну допомогу в розмірі 7 тисяч гривень, в тому числі в березні 2024 року на ім`я [PERSON] було перераховано 7 тисяч гривень. Визначений позивачем розмір аліментів у сумі 15\~000 грн на утримання значно перевищує розмір прожиткового мінімум на одну малолітню дитину з розрахунку на місяць, який на час звернення до суду складає 2563 грн. Також слід враховувати, що позивач щомісяця отримує соціальну допомогу у зв`язку з інвалідністю дитини та має отримувати надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю, які виплачуються державою саме на утримання дитини і мають використовуватись за призначенням. Від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив в якому вона вкрай незгідна з твердженням того, що відповідач не взмозі оплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу, з огляду на наступне. Відповідач не повністю усвідомлює розмір щоденних витрат на хвору дитину з діагнозом ранній дитячий аутизм, порушення комунікативної функції (алалія) та соціальної взаємодії стереотивні форми поведінки. Відповідачу відомо, що дитина потребує витрат в майбутньому у приватному реабілітаційному Центрі для дітей з аутизмом у місті Києві (приблизна вартість послуги за 12 днів перебування становить 10 000 тис. грн..), оскільки заняття у Реабілітаційному центрі міста Вараш не дають бажаного прогресу у лікуванні (реабілітації) спільного сина [PERSON] . Відповідачу достеменно відомо, що кошти які позивачка від нього отримувала в сумах визначених на власний його розсуд ніколи не витрачала на власні потреби. Стосовно утримання ще двох неповнолітніх дітей, то позивачка зазначає наступне: сину [PERSON] в червні місяці виповниться повних 18 років, тобто набуде повноліття. А син [PERSON] 11.05.2024 матиме теж 18 років. Тому майже повнолітні діти відповідача від першого шлюбу матимуть змогу самостійно себе забезпечувати, оскільки на відміну від малолітнього сина [PERSON] є повноцінно здоровими дітьми. Позивачка також зазначила, що відповідачу відомо про те, що вона не отримує наразі ніяких соціальних допомог від держави, хоча документи нею подані до соціального відділу, але державним службовцем відділу їй роз`яснено, що невідомо коли саме буде отримувати дані виплати. Відповідачу відомо, що дитина має низку супутніх захворювань і щомісячно відвідує вузьких спеціалістів, оскільки дитина не говорить, а лише постійно плаче, тому важко встановити діагноз. Дитина часто відмовляється від їжі, тому педіатром встановлено діагноз - анемія. Після подачі позову відповідач вимагав скидати чеки за купівлю ліків та лабораторних досліджень, що не відмовлялась виконувати. На останок позивачка наголошує ,що вона не отримує наразі ніякого доходу в зв`язку з тим, що позбавлена можливості влаштуватись на роботу, тому що має щохвилинно перебувати біля сина. Крім того, в березні місяці на кошти отриманні від відповідача в сумі 7000 грн. що вказана у відзиві позивачкою проведено ряд лабораторних витрат на загальну суму 7339 грн. що перевищує надані їй кошти. А витрати оплати харчування та засобів гігієни допомагають оплачувати батьки позивачки. Зауважує, що тато позивачки наразі перебуває у тяжкому стані в лікарні міста Вараш, де проходить ряд обстежень, а мама фактично не пересувається по квартирі без стороннього нагляду, тому позивачка змушена крім догляду за хворим сином постійно опікуватись батьками. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, проте забезпечила явку свого представника. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. У своїх поясненнях послалась на обставини, якими обґрунтовувала позовні вимоги та відповідь на відзив. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте забезпечив явку свого представника. Представник відповідача [PERSON] , позовні вимоги не визнала, надала пояснення аналогічні за змістом до обставин, якими обґрунтований відзив на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Підставами для такого висновку суду стало наступне. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження виданого Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 21 листопада 2019 року серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Медичним висновком №3 про дитину-інваліда віком до 18 років від 19 лютого 2024 року, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, витягом №323 з постанови ЛКК від 09 лютого 2024 року підтверджується, що син сторін [PERSON] , [INFO] має захворювання (патологічний стан) ранній дитячий аутизм, порушення комунікативної функції (алалія) та соціальної взаємодії стереотипні форми поведінки (F84) та дитині з лютого 2024 року встановлено групу інвалідності підгрупа «А».зазначено, що таке захворювання відповідає Переліку медичних показань, що мають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів, віком до 18 років. \~ \~ \~ \~Згідно з копією перекладу з польської мови Рішення про інвалідність від 26.07.2023, яке видане Повітовою комісією з питань оголошення інвалідності у Волові, [PERSON] , 19.11.2019 зарахований до осіб з інвалідністю починаючи з раннього дитинства. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02.03.2023, шлюб укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірваний. Сторони не оспорюють обставини, що дитина [PERSON] проживає з позивачем. Ця обставина також підтверджується копіями витягів з реєстру територіальної громади від 23.02.2024, за якими позивач та дитина [PERSON] зареєстровані за однією адресою. \~ \~ \~ \~Крім того, копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції у Волинській області, підтверджується, що відповідач [PERSON] є батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Сторони визнають, що відповідач має постійне місце роботи та є військовослужбовцем в/ч № [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів, інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінивши в сукупності обставини, визначені ст.182 СК України, те, що у відповідача на утриманні, крім сина [PERSON] перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, відповідач має постійне місце роботи, частково визнає позовні вимоги, а також те, що малолітній [PERSON] є дитиною-інвалідом, суд вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини: сина [PERSON] , [INFO] , з дня пред`явлення позову, тобто з 05 березня 2024 року в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial