Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, яка обґрунтована тим, що суд при ухваленні рішення по справі не вирішив питання про судові витрати в частині стягнення витрат на правову допомогу. Просить ухвалити додаткове рішення по справі про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її користь витрат на правову допомогу в розмірі 15\~000 грн. Позивач, [PERSON] , та представник позивача адвокат Заботін В.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1148682 від 06 лютого 2024 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача\~-\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Донецькій області,\~Ландар Н.В.,\~яка діє\~на підставі\~довіреності від\~26\~травня 2023\~року,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином,\~10\~квітня 2024\~року представником\~відповідача надано\~відзив на\~заяву про\~ухвалення додаткового\~рішення,\~в якому\~зазначено,\~що Головне\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Донецькій\~області заперечує\~проти задоволення\~заяви представника\~позивача,\~вважає їх\~необґрунтованою.\~В позовній\~заяві позивач\~зазначив попередній\~(орієнтовний)\~розрахунок суму\~судових витрат,\~які позивач\~поніс і\~які очікує\~понести у\~зв`язку із\~розглядом справи,\~у розмірі\~14000\~грн.\~Проте,\~незважаючи на\~те,\~що позовні\~вимоги були\~задоволені частково,\~28.03.2024\~представник позивача\~подав заяву\~про ухвалення\~додаткового судового\~рішення,\~в якій\~судові витрати\~збільшив до\~15000\~грн. Позивачем не\~надано доказів\~про понесені\~ним витрати\~на правничу\~допомогу. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позовна заява була подана до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 13.02.2024. Тобто усі послуги, які були заявлені в акті приймання передачі, були надані ще за півтора місяці до винесення судового рішення (інших послуг представник позивача не надавав, участь у судовому засіданні не приймав). Позивачем не надано пояснень, чому вартість послуг, яка була заявлена в позовній заяві, відрізняється від вартості послуг, що зазначена в Акті приймання передачі, враховуючи, що після подання позову більше ніяких послуг адвокатом надано не було. Не надано також пояснень, чому Акт приймання-передачі не було складено та датовано датою останньої події, тобто датою подачі позовної заяви. Відповідач вважає, вартість заявлених послуг є необґрунтованою та завищеною, а заявлені 6 годин на ознайомлення зі спадковою справою та подачі запиту до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є безпідставними, надуманими та завищеними. Крім того, заявлені 6 годин на підготовку та подачу позовної заяви до суду є також завищеними та необґрунтованими. Відповідач вважає, що професійний адвокат, яким є представник позивача, не міг витратити стільки часу на підготовку позовної заяви такої категорії справ. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, вважає, що розмір видатків позивача за надання професійної правничої допомоги в розмірі 15 000 грн. є необґрунтованим та безпідставним, оскільки позивачем не надано доказів про фактично понесені витрати на оплату правової допомоги, в зв`язку з чим просить суд відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення по справі. Згідно з ч.4 ст.\~270\~ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає ухваленню додаткового рішення у справі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та подану заяву, дійшов наступного висновку. В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2024 року позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задоволено частково. До ухвалення судового рішення у матеріалах справи був наявний лише документ на підтвердження повноважень представника позивача, а саме: ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1148682 від 06 лютого 2024 року. В позовній заяві позивач просив дозволити подати докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тому питання відшкодування витрат на правову допомогу в рішенні суду не вирішувалось. 28 березня 2024 року позивач звернулася до суду з заявою про стягнення на її користь з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 15\~000 грн., та на підтвердження своїх вимог надала договір про надання правової допомоги від 02 грудня 2021 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1148682 від 06 лютого 2024 року, акт про прийняття-передачу наданих послуг від 28 березня 2024 року. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно з приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Як передбачено ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У своїй постанові від 14.01.2019 у справі №927/26/18 Верховний Суд зазначив, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений. Суд також зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26.07.2023 у справі №160/16902/20, за загальним правилом, питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів. Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу. Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Зважаючи на викладене вище, суд доходить висновку, що обов`язковою умовою для надання оцінки доказам понесення витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення у справі та, відповідно, ухвалення додаткового рішення є не лише подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, але й подання заяви про відшкодування судових витрат (про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду) до закінчення судових дебатів. У разі відсутності такої заяви суд позбавлений можливості ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно із ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Статтею 141 ЦПК України, передбачено вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача [PERSON] надав суду такі документи: договір про надання правової допомоги від 02 грудня 2021 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1148682 від 06 лютого 2024 року, акт про прийняття-передачу наданих послуг від 28 березня 2024 року. Згідно з п.1 акту про прийняття-передачу наданих послуг від 28 березня 2024 року, послуги, надані відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги. Ціна визначена з урахуванням рішення Ради адвокатів Харківської області №13/1/7 від 21.07.2021 року «Про розгляд звернень адвокатів Харківщини стосовно необхідності перегляду розробки (мінімальних) ставок адвокатського гонорару», де розмір адвокатського гонорару за годину становить 25% мінімальної заробітної плати, встановленої на день оплати, усна консультація з вивченням документів 0,5 мзп, складання позовної заяви немайнового характеру 1 мзп, участь у суді першої інстанції від 1 мзп. З аналізу наданих представником позивача доказів, зокрема, з акту про прийняття-передачу наданих послуг від 28 березня 2024 року, вбачається, що на консультацію клієнта та узгодження правової позиції адвокатом потрачено 1 год. 30 хв., вартість наданої послуги визначена в розмірі 1\~500 грн., на збір доказів (ознайомлення з матеріалами спадкової справи у приватного нотаріуса, складення та подання адвокатських запитів до ГУ ПФУ в Донецькій області) адвокатом потрачено 6 год., вартість наданої послуги визначена в розмірі 6\~000 грн., на підготовку та подання до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області позовної заяви про визнання права власності на недоотриману пенсію померлої в порядку спадкування за законом та стягнення суми недоотриманої пенсії, яка належала померлій, в порядку спадкування за законом, адвокатом потрачено 6 год., вартість наданої послуги визначена в розмірі 7\~500 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 15\~000 грн. Відповідно до п.4.7 договору про надання правової допомоги від 02 грудня 2021 року клієнт зобов`язується оплатити вартість наданих адвокатом послуг протягом 30 днів з моменту підписання акту про надання юридичної допомоги/правової допомоги (про прийняття-передачу наданих послуг). У разі надсилання клієнту акта про надання юридичної допомоги/правової допомоги (про прийняття-передачу наданих послуг) факсимільним зв`язком або поштою 30-денний строк обраховується після спливу 5 (п`яти) календарних днів з моменту його отримання клієнтом, якщо останній не надав адвокату письмові аргументовані заперечення на акт. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи. У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved