Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~09 лютого 2024 року позивач звернулась до суду до відповідача із позовом про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовувала тим, що 10 червня 2022 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Деснянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 627. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2023 року, між позивачем та відповідачем почали систематично виникати непорозуміння та сварки на побутовому грунті, які супроводжувалися різного роду образами з боку останнього. Зазначені вище сварки відбувалися в присутності їхньої спільної доньки, що вкрай негативно впливало на морально-психологічну атмосферу в середині самої сім`ї, та одночасно позбавляло кожного з членів родини прийнятних умов спільного проживання. Причиною вказаних вище сварок являлася обставина систематичного зловживання відповідачем спиртними напоями, агресивна поведінка останнього в стані алкогольного сп`яніння та допомагати утримувати малолітню доньку, а також діаметрально протилежні світоглядні позиції та ціннісні орієнтири. Починаючи з березня місяця 2023 року, позивач не веде спільного побуту (господарства), не має спільного бюджету та перестала підтримувати подружні стосунки з відповідачем. Таким чином, незважаючи на ту обставину, що позивач продовжувала проживати з відповідачем в орендованій квартирі [ADDRESS] , починаючи з вказаного вище періоду часу фактичні шлюбні стосунки між ними було припинено. Усвідомивши обставину неможливості подальшої нормалізації сімейних відносин між нею та відповідачем, на початку березня місяця 2023 року позивач з малолітньою донькою прийняла рішення про зміну місця постійного проживання переїхавши до будинку своїх батьків, які проживають в [ADDRESS] та місцем своєї реєстрації. З моменту фактичного припинення шлюбних стосунків і по даний період часу ними не вживалися заходи, направленні на нормалізацію та відновлення повноцінних сімейних стосунків. За вказаних вище обставин вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить як її інтересам, так і інтересам відповідача. 12 лютого 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинського В.С. прийнято цивільну справу до свого провадження, призначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 06 березня 2024 року. На підставі розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи № 85 від 27 лютого 2024 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільної справи передані на розгляд судді Радзівіл А.Г. 01 березня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду справу за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 09 квітня 2024 року. Позивач, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував, розгляд справи просив проводити у його відсутність. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2022 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Деснянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 627, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №542. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, відповідно до ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст.\~55\~СК\~України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст.\~56\~СК\~України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст.\~105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За положеннями ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, у п.п. 10, 11 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України\~Про практику\~застосування\~судами законодавства\~при\~розгляді\~справ\~про\~право\~на\~шлюб,\~\~розірвання\~шлюбу,\~ визнанняйого\~недійсним\~та\~поділ\~спільного\~майна\~подружжя\~№\~11\~від\~21.12.2007\~року роз`яснено, що проголошена Конституцією Україниохоронасім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Таким чином, виходячи з аналізу вище наведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. При цьому, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвати шлюбу. Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторонни вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене\~та\~враховуючи\~ті\~обставини,\~що\~позивач\~наполягає\~на розірванні шлюбу,\~а\~відповідач\~цьому\~не\~заперечував,\~ визнавши позов, суд приходить до висновку, що\~позов\~підлягає\~задоволенню,\~а шлюб\~між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки\~подальше\~збереження\~шлюбу без\~взаємної\~згоди є неможливим.

Outcome: approved