Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до Люботинського міського суду Харківської області\~ з позовом, в якому просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , пеню за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 9671 грн. 96 коп. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він та відповідач є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 30.08.2017 року місце проживання дитини [PERSON] визначено разом із батьком [PERSON] . Відповідач фактично з 2018 року не приймає жодної участі у вихованні та піклуванні про дитину, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, покладених на кожного із батьків, аліменти на утримання дитини не сплачує, жодним іншим чином в забезпеченні гідної освіти, покращенні інших сфер життя дитини участі не приймає. Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 13.03.2018 року стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, [PERSON] аліменти не сплачує і за період з 01.02.2022 по 31.12.2023 у неї утворилась заборгованість у розмірі 31819,50 грн. (699 днів прострочення). Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 9 671, 96 грн. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її\~ відсутності та відсутності позивача, позов підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлялася судом завчасно та належним чином.\~ Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача\~ до суду, однак остання в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслала, про причини неявки суд не повідомила. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Представник третьої особи направила до суду заяву про розгляд справи за її\~ відсутності, позовні вимоги підтримала. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16.06.2009р. На теперішній час дитина мешкає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Люботинської міської ради № 03-10/2802 від 08.12.2023. Позивач офіційно працевлаштований майстром дистанцій тунельних споруд служби колії та тунельних споруд, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. Згідно інформації з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Люботинської міської ради на профілактичні огляди дитину [PERSON] , [INFO] , приводить батько. Згідно довідки наданої Люботинською загальноосвітньою школою № 3 І-ІІІ ступенів батько [PERSON] опікується навчанням та вихованням сина [PERSON] , забезпечує його навчальним приладдям, спілкується з учителями, буває присутнім на класних та загальношкільних батьківських зборах. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] з 30.10.2021 перебуває за межами України та в країну не поверталась, що підтверджується інформацією Державної прикордонної служби України, викладеною в листі № 19-10223/18/24-Вих від 12.02.2024, а також з 2018 року не відвідувала сина, про що свідчить акт квартального комітету від 18.12.2023. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області складено висновок № 03-36/784 від 26.02.2024, згідно якого позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] , є доцільним. При цьому, у висновку зазначено, що вихованням дитини займається виключно батько [PERSON] . Умови проживання достатні. Неповнолітній [PERSON] надав пояснення, що між ним та матір`ю втрачений зв`язок, та йому відомо про намір батька позбавити батьківських прав його матір, проти чого він не заперечує. Таким чином, судом встановлено, що невиконання відповідачем своїх обов`язків відносно її сина носить тривалий та систематичний характер.\~ Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для позбавлення [PERSON] \~ батьківських прав відносно свого сина, суд приходить до висновку, що такі підстави знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо сина\~ є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів суд дійшов наступного висновку. Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 13.03.2018 року стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо сплати аліментів за рішенням суду не виконувала, у зв`язку з чим, станом на грудень 2023 у неї виникла заборгованість за період з 01.02.2022 по 31.12.2023 у сумі 31 819, 50 грн, що підтверджується даними розрахунку від 20.12.2023 Приморського районного ВДВС у Запорізькій області. Приписами частин 1-3 статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені)у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Наданий позивачем розрахунок неустойки, згідно якого розмір цієї неустойки за період з 01.02.2022\~ по 31.12.2023 становить 9 671, 96 грн, є правильним та таким, що складений у відповідності до вимог статті 196 СК України. Судом також не встановлено підстав для зменшення розміру неустойки. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом прийнято рішення про задоволення позову, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, розмір якого з урахуванням положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», складає 2422 гривні.

Outcome: approved