Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

29 грудня 2022 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованість у розмірі 10\~566,02 доларів США та судові витрати. Стислий виклад позиції позивача. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 20 травня 2010 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитом. Однак боржник заборгованість перед Банком не погасив до теперішнього часу. Тому позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних від суми заборгованості в розмірі 71063,12 доларів США (тіло кредиту) на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року в розмірі 10566,02 доларів США. Період, за який Банк просить стягнути з позичальника три відсотки річних від суми заборгованості, обмежений останніми трьома роками, які передують зверненню до суду, з урахуванням продовження строку, визначеного статтями 257, 258 Цивільного кодексу України, на строк дії карантину, який тривав на дату подання позову Згідно відповіді на відзив, представник позивача підтримав доводи позову та додатково вказав, що згідно квитанцій, наданих стороною відповідача, з урахуванням призначення платежу, яке вказав позичальник, на погашення процентів Банком було направлено 7750,26 доларів США, на погашення тіла кредиту 1936,74 доларів США, що відображено у виписці по рахунку [PERSON] . Тобто три відсотки річних було нараховано на суму заборгованості в розмірі 71063,12 доларів США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту. На погашення комісії Банком було направлено 39416,05 грн, з яких 15281,87 грн стягнуто з відповідача за рішенням суду. Комісія була сплачена самостійно відповідачем на виконання п.3.3.7 Кредитного договору через касу Банку з вказанням призначення платежу. Стислий виклад позиції відповідача. Згідно відзиву на позов представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного. Позивач, отримуючи суми від відповідача на погашення заборгованості за судовим рішенням враховував їх в сплату щомісячних комісій за користування кредитом, комісій за обслуговування рахунку за кредитним договором, що підтверджується квитанціями від 08.06.2011 р, 14.07.2011 р., 15.08.2011 р., 28.10.2011 р. на суму 39416,05 грн (4939 доларів США). При цьому позивач продовжував з початку 2010 року нараховувати відсотки по кредитному договору після звернення до суду та винесення судового рішення. Розрахунок суми позову, наданий Банком, не є вірним та не повинен враховуватись судом, позивачем не надано суду доказів існування на момент звернення до суду заборгованості у відповідача за тілом кредиту саме в розмірі 71063,12 доларів США. Представник відповідач просила застосувати строк позовної давності, оскільки стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову до суду. Згідно приписів ЦПК України процесуальні строки, строк звернення до суду були продовжені на строк дії карантину, але в подальшому згідно змін в законодавстві вказані строки закінчились через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року №731-IX, тобто 06 серпня 2020 року. Представник відповідача просила стягнути з позивача 60000 грн витрат на правову допомогу, які були здійснені відповідачем. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду позовну заяву було передано до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою суду позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю. Ухвалою суду\~постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів у справі. Ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала просила задовольнити. Додатково представник позивача вказала, що Банк не має право змінювати за власною ініціативою призначення платежу, яке вказав платник при перерахуванні коштів, тому платежі відповідача були направлені на погашення комісії, як зазначив відповідач в призначенні платежу. Також представник позивача зазначила, що не має підстав для зменшення суми трьох відсотків річних від суми заборгованості за станом здоров`я відповідача, витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними з наданими послугами та складністю справи, відповідачем не надано доказів оплати. В судовому засіданні представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, підтримала доводи відзиву. Додатково представник відповідача просила зменшити суму трьох відсотків річних від суми заборгованості за станом здоров`я відповідача, та врахувати, що відповідач не працює, доходів не має. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Між Публічним акціонерним\~товариством акціонерний\~банк "Укргазбанк" та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 80000\~доларів США строком на 20 років. Згідно умов договору відповідач зобов`язався щомісячно, у встановлені договором строки, здійснювати повернення частини кредиту, а також сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом. Однак позичальник порушив умови договору. Згідно рішення Сватівського районного суду Луганської області від 20 травня 2010 року у справі № 2-122-10, позовні вимоги публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 80 750,12 доларів США ( вісімдесят тисяч сімсот п`ятдесят доларів 12 центів США), відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України на день платежу. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 35010,76 гривень. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру, яка розташована за адресою:\~\~ [ADDRESS] , загальною площею 51,10 кв.м, житловою - 30,0 кв.м. Загальний розмір вимог, що підлягають сплаті на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» з вартості \~предмету \~іпотеки\~\~ становить 80750,12 \~\~доларів\~ \~США, та 35010,76грн.,\~ \~яка складається з: - 72999,86 доларів США заборгованості за кредитом;\~\~ - 7750,26 доларів США - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; - 15281,87 \~гривень - заборгованості по комісії за користування кредитом; - 19728,89 гривень - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Реалізацію предмету іпотеки, на який звертається стягнення, провести шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження з початковою ціною предмету іпотеки на рівні заставної вартості 734000 (сімсот тридцять чотири тисячі) гривень. Надано публічному акціонерному товариству акціонерному банку «Укргазбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу іпотечного майна. Стягнуто судові витрати на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» з [PERSON] у розмірі 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 11 березня 2011 року. 11 березня 2011 року Сватівським районним судом Луганської області видано виконавчий лист у справі № 2-122-10. Згідно копій квитанцій, які надані представником відповідача, відповідачем було здійснено погашення боргу за кредитним договором № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року: 17.06.2011 року на суму 500 доларів США призначення платежу погашення частини прострочених відсотків згідно кредитного договору № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року, 08.06.2011 року на суму 3697 доларів США призначення платежу погашення частини прострочених відсотків згідно кредитного договору № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року, 14.07.2011 року на суму 840 доларів США призначення платежу погашення частини прострочених відсотків згідно кредитного договору № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року, 19.12.2011 року на суму 1000 доларів США призначення платежу погашення частини прострочених відсотків згідно кредитного договору № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року, 15.08.2011 року на суму 1650 доларів США призначення платежу погашення кредиту, 28.11.2011 року на суму 1000 доларів США призначення платежу погашення частини прострочених відсотків згідно кредитного договору № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року, 25.08.2011 року на суму 500 доларів США призначення платежу - погашення кредиту, 20.10.2011 року на суму 500 доларів США призначення платежу погашення частини прострочених відсотків згідно кредитного договору № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року; 08.06.2011 року на суму 34314,15 грн, призначення платежу сплата простроченої комісії та комісії за обслуговування поточного рахунку за кредитним договором № 44-Ф/07 від 29.03.2007 року, 14.07.2011 року 1275,57 грн, призначення платежу сплата щомісячної комісії за користування кредитом за кредитним договором № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року, 15.08.2011 року - 1275,39 грн, призначення платежу сплата щомісячної комісії за користування кредитом за кредитним договором № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року, 28.10.2011 року 2550,94 грн, призначення платежу сплата простроченої комісії за користування кредитом за кредитним договором № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року. Таким чином, після постановлення рішення суду відповідач оплатив в повному обсязі заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 7750,26 доларів США, розмір заборгованості зі сплати відсотків визначений згідно рішення суду, а також частково погасив борг за тілом кредиту на суму 1936,74 доларів США, в рахунок сплати комісії відповідачем сплачено 39416,05 грн. Між сторонами не виникло спору щодо розміру суми погашення заборгованості за кредитом. Відповідач не погодився із зарахуванням сум платежів в рахунок погашення комісії. Банком вказані вище платежі були зараховані в рахунок оплати тіла кредиту, прострочених відсотків згідно кредитного договору № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року, як і зазначив позичальник в призначенні своїх платежів, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Суми сплаченої комісії відповідно до призначення платежу згідно квитанцій від 08.06.2011 року, 14.07.2011 року, 15.08.2011 року, 28.10.2011 року, не були враховані при погашенні суми боргу за тілом кредиту та відсотками. Норми права, які застосував суд, та висновки суду за результатами розгляду справи Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами першою, другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. При цьому, право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частина друга статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу (основне зобов`язання), та 3 % річних від простроченої суми. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)). Позивач просить стягнути три відсотки річних, які нараховані на суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 71063,12 доларів США за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 20 травня 2010 року у справі № 2-122-10, яке набрало законної сили, визначена заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року. Вказана заборгованість складається: - 72999,86 доларів США заборгованості за кредитом; - 7750,26 доларів США - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; - 15281,87 гривень - заборгованості по комісії за користування кредитом; - 19728,89 гривень - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Згідно наданих суду квитанцій, відповідач оплатив в повному обсязі заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 7750,26 доларів США, а також частково погасив борг за тілом кредиту на суму 1936,74 доларів США. Вказані суми були зараховані Банком в рахунок оплати заборгованості за простроченими відсотками та тілом кредиту згідно призначення платежу, яке платник, відповідач [PERSON] вказав при сплаті. Отже, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року за тілом кредиту складає 71063,12 доларів США (72999,86 доларів США - 1936,74 доларів США), що підтверджено матеріалами справи. Що стосується заперечень представника відповідача з приводу не зарахування 39416,05 грн в рахунок оплати заборгованості за кредитом, суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно квитанцій\~від 08.06.2011\~року,\~14.07.2011\~року,\~15.08.2011\~року,\~28.10.2011\~року,\~позичальник,[PERSON] , зазначив в призначенні своїх платежів - в рахунок сплати щомісячної та простроченої комісії за кредитним договором № 48-Ф/07 від 29.03.2007 року. Відповідно Банк не мав підстав для зарахування вказаних платежів в рахунок оплати тіла кредиту та прострочених відсотків, як і самостійно змінювати призначення платежу, яке вказав відповідач. З 2011 року відповідачем не було оспорено суму боргу за кредитним договором, не було звернень з приводу оспорювання призначення платежу при сплаті комісії згідно квитанцій від 08.06.2011 року, 14.07.2011 року, 15.08.2011 року, 28.10.2011 року, тому суд вважає, що шляхом заперечень проти призначення платежу в квитанціях від 08.06.2011 року, 14.07.2011 року, 15.08.2011 року, 28.10.2011 року боржник намагається уникнути відповідальності за порушення грошового зобов`язання. ПАТ АБ "Укргазбанк" нараховано заборгованість зі сплати трьох процентів річних від простроченої суми боргу у розмірі 71063,12 доларів США за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року виходячи з наступного. Відповідач заявив про застосування позовної давності при вирішенні позовних вимог. За змістом статей 256-257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому, рядом постанов Кабінету Міністрів України карантин на території України продовжувався, у тому числі він діяв як на час закінчення строку у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу до позичальника, так і на час звернення до суду з цим позовом. Законом № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Оскільки Законом № 540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, було продовжено перебіг позовної давності для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на час дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), тому заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності не підлягає задоволенню судом з урахуванням положень вищенаведеного законодавства, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 06 травня 2021 року у справі № 903/323/20. У постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) Верховний Суд зазначив про те, що у пункті 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540 - ІХ перелічені всі статті Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Із цим позовом ПАТ АБ "Укргазбанк" звернувся до суду 29 грудня 2022 року, на час звернення до суду з позовом карантин тривав. З урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року. Подібні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 06 грудня 2023 року у справі № 212/10834/21 (провадження № 61-5039св23). Отже, позивачем обґрунтовано розраховано заборгованість зі сплати трьох процентів річних від простроченої суми боргу у розмірі 71063,12 доларів США за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, при цьому помилково визначена сума виходячи з наступних розрахунків: 12.03.2017 -\~31.12.2017 295 днів 71\~063,12 3,000% 1\~723,04 01.01.2018\~-\~31.12.2018 365 днів 71\~063,12 3,000% 2\~131,89 01.01.2019\~-\~31.12.2019 365 днів 71\~063,12 3,000% 2\~131,89 01.01.2020\~-\~31.12.2020 366 днів 71\~063,12 3,000% 2\~131,89 01.01.2021\~-\~31.12.2021 365 днів 71\~063,12 3,000% 2\~131,89 01.01.2022\~-\~23.02.2022 54 днів 71\~063,12 3,000% 315,40 Разом 1810 днів, 10\~566,00 доларів США (1\~723,04 + 2\~131,89+2\~131,89+ 2\~131,89+2\~131,89 + 315,40). Отже, позов підлягає задоволенню частково. Суд прийшов до висновку про відсутність підстав для зменшення заборгованості зі сплати трьох процентів річних від простроченої суми боргу за відсутності законних підстав, відповідачем не надано доказів тяжкого стану здоров`я на час розгляду справи, всі надані суду медичні документи складені в 2019 році, розмір трьох процентів річних не є сумою, що значно перевищує суму боргу, який утворився в 2011 році, і останні платежі відповідачем в рахунок погашення заборгованості були здійснені в 2011 році. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір та судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial