Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, яку в подальшому уточнив. В обґрунтування позову посилається на те, що 07.12.2017 він надав, а відповідач [PERSON] отримав позику -грошові кошти в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США. 10.07.2018 між ним та відповідачем був укладений договір позики у вигляді розписки, відповідно до якої відповідач підтвердив, що він отримав 07.12.2017 грошові кошти від позивача у розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США, та зобов`язується їх повернути не пізніше 15.11.2018. Договір позики (розписка) від 10.07.2018 є підтвердженням факту передачі позивачем та прийняття у власність відповідачем грошових коштів у сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США. Однак, відповідач свої зобов`язання по поверненню суми позики не виконав, грошові кошти в сумі 10 000 ( десять тисяч) доларів США йому не повернув. Позивач не однократно звертався до відповідача із вимогою повернути грошові кошти. Проте [PERSON] постійно запевняв позивача, що грошові кошти він поверне за тиждень- другий та/ або в найкоротший термін, проте кошти так і не були повернуті. Саме це і стало підставою для звернення до суду з позовом. З урахуванням уточненого позову просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США. Відповідач [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~зустрічною позовною\~заявою до\~ [PERSON] про\~визнання правочину\~недійсним.\~Свої вимоги\~мотивує тим,\~що обставини,\~на які\~посилається позивач\~за первісним\~позовом,\~не мали\~місце,\~грошові кошти\~від [PERSON] \~він не\~отримував.\~В обґрунтування\~позову зазначив,\~що приблизно\~у квітні\~2016\~року у\~нього виникла\~неприємна ситуація.\~Він з\~друзями поїхав\~на риболовлю,\~де вони\~посварились зі\~сторонньою людиною,\~як в\~подальшому з`ясувалось\~з гр.\~ [PERSON] .\~Потім вони\~з ним\~помирились,\~познайомились,\~випили спиртного,\~але чоловік\~мав вади\~здоров`я у\~вигляді діабету\~та алергії,\~після випитого\~ алкоголю\~чоловіка з\~риболовлі забрав\~син [PERSON] .\~По дорозі\~до м.\~Синельникове чоловік,\~який розпивав\~з ними\~спиртні напої,\~втратив свідомість,\~та \~син \~його привіз\~до лікарні\~в м.Синельникове.\~Працівники поліції,\~до яких\~звернувся [PERSON] ,\~сказали йому,\~що чоловік\~цей помирає\~і буде\~порушена кримінальна\~справа і\~його звинуватять\~у навмисному\~вбивстві.\~ На\~той час\~ [PERSON] \~займав посаду\~начальника відділу\~карного розшуку\~Синельниківського міського\~відділення поліції\~в Дніпропетровській\~області і\~за свою\~допомогу по\~невнесенню відомостей\~до ЄРДР\~вимагав від\~нього грошові\~кошти в\~сумі 10000\~доларів США.\~ Позивач\~ [PERSON] \~повідомив [PERSON] \~про те,\~ що\~він ні\~в чому\~не винуватий\~і в\~нього немає\~таких грошей,\~на що\~ [PERSON] \~сказав писати\~розписку,\~а потім\~вирішать \~це питання\~і він\~буд віддавати\~кошти частинами.\~Так,\~дійсно 10\~липня 2018\~року під\~тиском відповідача\~ [PERSON] ,\~який займав\~посаду начальника\~відділу карного\~розшуку Синельниківського\~міського відділення\~поліції в\~Дніпропетровській області,\~ним була\~написана розписка.\~Грошові кошти\~ [PERSON] \~йому не\~давав у\~борг та\~не передавав.\~В подальшому\~з`ясувалось,\~що ніякої\~кримінальної справи\~не було\~заведено,\~гр.\~ [PERSON] одужав,\~довго не\~лікувався,\~і ніяких\~претензій до\~нього не\~було,\~та до\~відділення поліції\~не звертався.\~Тобто ніяких\~претензій від\~ [PERSON] \~не було,\~а розписка,\~яку він\~написав,\~залишилась у\~ [PERSON] .\~Вважає,\~що розписка,\~яка надана\~до суду\~у якості\~боргового документу,\~не може\~бути підтвердженням\~укладення між\~сторонами договору\~позики,\~оскільки вона\~складена 10\~липня 2018\~року,\~а мова\~в розписці\~йде про\~борг,\~який отриманий\~07\~грудня 2017\~року.\~Також з\~її змісту\~не вбачається\~ передачі\~грошових коштів\~саме від\~позивача,\~оскільки у\~тексті розписки\~відсутні будь-які\~ідентифікуючі особу\~дані,\~а саме\~ідентифікаційні номери,\~паспортні дані\~сторін,\~адреса місця\~проживання [PERSON] \~не співпадає\~з адресою\~його місця\~проживання,\~яка зазначена\~у паспорті,\~-\~ [ADDRESS] ,\~в розписці\~зазначена інша\~адреса-\~ [ADDRESS] .\~Відповідно цією\~розпискою не\~підтверджується,\~що саме\~ [PERSON] \~позичив та\~передав зазначені\~у позові\~кошти [PERSON] .\~Крім того\~у вказаній\~розписці не\~зазначене місце\~її складення,\~і відповідно місце передачі грошових коштів, відсутні свідки, копія паспорту [PERSON] або його відомості не зазначені у розписці. [PERSON] , займаючи посаду заступника начальника відділу карного розшуку Синельниківського РВ в Дніпропетровській області, отримував заробітну плату поліцейського, десять тисяч доларів не були задекларовані ним як дохід у декларації державних службовців за 2017-2018 роки. Також в розписці не зазначена правова природа отримання ним грошових коштів. Не вказано з якою метою вказані кошти отримані і чому невідома йому особа запропонувала гроші в такій великій та значній сумі у борг. Докази того, що грошові кошти були у [PERSON] та отримувались [PERSON] саме у якості боргу також розписка не містить. Отже, вважає, що в судовому порядку договір позики від 10 липня 2018 року необхідно визнати недійсним, оскільки ніяких грошей від [PERSON] по договору позики він не отримав. Просить визнати недійсним договір позики від 10 липня 2018 року, укладеного між ним - [PERSON] та [PERSON] , та стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати по справі. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у\~судовому засіданні\~позовні вимоги\~підтримав та\~просив їх\~задовольнити. В задоволені зустрічної позовної заяви просив відмовити. Також пояснив, що на момент укладення договору позики він не працював в Синельниківському МВ, кошти з [PERSON] ніколи не вимагав. Навпаки, між ним завжди були дуже дружні стосунки, вони мали ключі від будинків один одного та часто допомагали один одному коштами- то він брав у борг у [PERSON] , то [PERSON] у нього. [PERSON] на час отримання у борг коштів в розмірі 10000 доларів США працював неофіційно, машини переганяв, займався ремонтами. Вдома у них була фотостудія, оскільки дружина [PERSON] працює фотографом. Майже до кожного свята вони робили ремонт в студії. Так і у 2017 році перед Новим роком [PERSON] хотів зробити швидко ремонт та попросив у нього у борг 10000 доларів США. Але таких коштів у нього не було, було лише 3000 доларів США, тому він попросив для [PERSON] 3000 доларів у [PERSON] і 4000 доларів - у своєї матері [PERSON] . Ці кошти [PERSON] та його матір давали особисто йому, а він вже повну суму передав [PERSON] . Оскільки раніше ніяких проблем між ними щодо повернення коштів не було, розписку він у [PERSON] не брав. [PERSON] обіцяв повернути кошти через пару тижнів, потім сказав, що через 2 місяці, потім що в нього коштів немає. Через це він попросив [PERSON] написати розписку про отримання коштів і саме тому розписка була написана пізніше , а не в той день, коли передавалися кошти. До теперішнього часу [PERSON] коштів йому не повернув, а ті кошти, які надавали [PERSON] та його матір, йому довелося самому їм повертати протягом півроку -рік. Розписка була написана у нього вдома в присутності [PERSON] та його дружини - [PERSON] . Розписку [PERSON] писав добровільно, ніхто його не примушував та не погрожував йому. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, зустрічний позов підтримав повністю. Пояснив, що ніяких коштів він не брав у [PERSON] , розписку написав тому, що [PERSON] приїхав і сказав, що в лікарні лежить людина (чоловік) , що це він його побив, його посадять і він вилетить з роботи, працював він тоді Головою правління Українського фонду правоохоронних органів. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечувала. Зустрічні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Допитаний у\~ судовому\~засіданні свідок\~ [PERSON] \~пояснила,\~що позивач\~є її\~чоловіком.\~Познайомилась вона\~з [PERSON] \~ у\~2010\~році,\~потім \~ [PERSON] \~став хрещеним\~батьком їхньої\~дитини.\~ [PERSON] \~неодноразово звертався\~до них\~за грошима\~у борг,\~потім повертав\~їх вчасно.\~Але одного\~разу він\~попросив велику\~суму коштів\~-10000\~доларів США.\~Їі чоловік\~сказав,\~що у\~нього є\~тільки 3000\~дол.\~США,\~і якщо\~ [PERSON] \~ не\~знайде решту,\~то її\~чоловік допоможе.\~Потім її\~чоловік взяв\~у своєї\~матері 4000\~дол.,\~і у\~ [PERSON] \~-3000\~дол.\~і передав\~їх [PERSON] .\~Він сказав,\~що поверне\~їх через\~декілька тижнів.\~Потім вони\~почали менше\~спілкуватись,\~бо він\~не повертав\~гроші.При передачі\~грошей і\~при написанні\~розписки \~був також\~присутній [PERSON] .\~Розписку [PERSON] \~написав не\~одразу,\~бо вони\~були друзями\~і не\~думали,\~що \~треба розписку.\~[PERSON] неодноразово раніше\~позичав у\~них по\~100,\~200\~доларів і\~вчасно їх\~повертав.Протягом 2018-2019\~року її\~чоловікові прийшлося\~самому віддавати\~гроші матері\~та \~ [PERSON] .Гроші для [PERSON] передавали у них вдома в грудні, кошти були 100-доларовими купюрами. Свідок [PERSON] у судовому\~засіданні пояснила,\~що позивач\~по справі\~є її\~сином.\~ \~Одного разу\~ [PERSON] подзвонив\~їй і\~сказав,\~що [PERSON] потрібні\~гроші на\~ремонт.\~Він сказав,\~що це\~ж їх\~кум і\~йому ніде\~більше взяти.\~В неї\~було 4000\~доларів.\~В грудні\~2017\~року приїхав\~її син\~з другом\~ [PERSON] \~і вона\~їм зайняла\~гроші.Це\~були 4000\~доларів по\~100\~доларів,\~вона передала\~їх у\~своїй квартирі\~ [PERSON] в\~руки для\~того,\~щоб він\~потім віддав\~ [PERSON] .\~Кошти брали\~вони на\~пару місяців,\~але довго\~не віддавали.\~Син казав,\~що [PERSON] \~кошти не\~віддає,\~але вони\~їй були\~потрібні на\~лікування матері,\~тому [PERSON] сам віддавав їй гроші. До теперішнього часу [PERSON] не повернув сину гроші. Ці гроші їй надав брат, що живе окремо, для того, щоб вона лікувала матір, яку забрала до себе. Свідок [PERSON] \~у судовому\~засіданні пояснив,\~що [PERSON] знає близько 12 років, [PERSON] знає приблизно з 2014 року. У 2017 році до нього звернувся [PERSON] з проханням позичити гроші для його друга [PERSON] для ремонту будинку в сумі 3000 дол.США. Свідок сказав, що [PERSON] він добре не знає та йому не позиче, хоча [PERSON] йому дзвонив. [PERSON] під\~свою відповідальність\~просив позичити\~гроші [PERSON] . 07.12.2017 до нього додому в смт.Іларіонове приїхали [PERSON] з [PERSON] на автомобілі Віталія «Хонда акорд» золотистого кольору. Він через вікно автомобіля віддав кошти [PERSON] . Це були 30 купюр по 100 доларів. Потім він дізнався, що також гроші позичали ще у мами [PERSON] . [PERSON] сказав, що поверне кошти через 2 місяця . Через 2 місяця [PERSON] сказав, що немає в нього грошей, а тому [PERSON] довелось самому віддати йому гроші . [PERSON] віддавав гроші протягом року-півтора. Свідок [PERSON] \~у судовому\~засіданні пояснив,\~що наприкінці 2017\~року до\~нього звернувся\~ [PERSON] \~з проханням\~позичити кошти\~на ремонт,\~але він\~відмовив,\~обговорювалась сума\~в 10000\~доларів.\~Але [PERSON] погодився,\~бо [PERSON] \~неодноразово до\~нього звертався\~і той\~завжди повертав.\~У [PERSON] \~був свій\~якісь бізнес,\~у його\~дружини теж\~був бізнес,\~тому не\~закрадалось думки,\~що він\~може не\~повернути гроші.Гроші передавались\~у [PERSON] вдома,\~були він\~та [PERSON] ,\~ може\~хтось ще\~-не\~пам`ятає,\~можливо його\~дружина.Гроші [PERSON] \~давав [PERSON] ,\~якусь частину\~з них\~він позичив\~у своєї\~матері,\~якусь -\~у [PERSON] .Гроші були у сумі 10000 доларів купюрами по 100 доларів, їх перераховували [PERSON] та [PERSON] . Гроші [PERSON] брав на ремонт будинку, розмова ще йшла про бізнес на [ADDRESS] , ще він розповідав, що потрібні гроші на кришу, на камін. Свідок пропонував написати\~розписку,\~але вирішили\~не писати.Розписку \~написали пізніше,\~влітку,\~бо [PERSON] \~хотів ще\~позичити,\~але сказали,\~що він\~ще ті\~не повернув.У\~свідка є\~юридична освіта,\~тому він розповів\~як вірно\~написати розписку.\~ [PERSON] \~написав,\~що він\~взяв гроші\~у [PERSON] \~і зобов`язується\~їх повернути\~у якийсь\~термін.Писали\~розписку також\~у [PERSON] \~вдома,\~у нього\~навіть є\~фотофіксація. \~ \~Допитаний в\~судовому засіданні\~у якості\~свідка [PERSON] \~пояснив,\~що після подій, які мали місце восени 2016 року на ставку, де побили [PERSON] , [PERSON] прийшов до нього з паперами з програми Граніт, сказав, що він підозрюваний у справі. В поліцію його не викликали та підозру він не отримував. [PERSON] заставив його написати розписку під великим примусом. Він віддав [PERSON] 2000 доларів США , це були його особисті кошти, але той вимагав ще 10000 доларів США. Також підтвердив, що з [PERSON] у них раніше були дуже близькі дружні стосунки, вони є кумами, але з приводу погроз та вимагання коштів він до поліції не звертався, так як йому його було шкода. Після написання розписки [PERSON] продовжував йому погрожувати , але до поліції він все одно не звертався. Також зазначив, що як на час написання розписки, так і до теперішнього часу, він офіційно не був працевлаштований та не мав ніяких заробітків. Свідок [PERSON] \~у судовому\~засіданні пояснила,\~що\~відповідач [PERSON] \~є її\~чоловіком.\~У квітні\~2017\~року їй\~подзвонив [PERSON] \~і сказав,\~що потрібно\~поговорити,\~вона приїхала\~до районного\~відділку і\~він їй\~повідомив,\~що її\~чоловік з\~другом побили\~чоловіка і\~той може\~померти,\~а також\~сказав,\~що він\~вирішить це\~питання,\~але треба\~платити.\~ [PERSON] постійно\~дзвонив,\~бив вікна\~у будинку\~і казав,\~що потрібно\~дати гроші.Вона не\~зверталась в\~поліцію,\~бо їй\~сказали,\~що там\~у [PERSON] \~«все схвачено».\~Серійпрацював начальником карного розшуку і мав великий вплив. Це трапилось у квітні 2016 року і її чоловік та ще один- [PERSON] заплатили [PERSON] 2000 дол.(по 1000 дол. кожний), але треба було заплатити ще 10000 дол., які він вимагав. До 2018\~року це\~все тривало,\~їм постійно\~погрожували.Потім чоловік сказав їй,\~що його\~забрали до\~ [PERSON] \~додому і\~там він\~написав розписку.Після написання розписки трохи все заспокоїлось, але не повністю. Гроші її\~чоловік не\~віддавав,\~бо він\~їх не\~брав.Її чоловік не міг взяти гроші у\~борг на\~будинок,\~оскільки він\~побудований ще\~до цих\~всіх подій,\~а її\~фотостудія побудована\~у 2021\~році.Її чоловік\~ніколи не\~позичав кошти\~у [PERSON] ,\~і вона\~також,\~навіть до\~цих подій.Після депресії\~її чоловік\~пішов працювати\~в храм. Свідок [PERSON] \~у судовому\~засіданні пояснила,\~що[PERSON] \~є її\~сином.\~Їй відомо,\~що її\~син під\~примусом писав\~ [PERSON] \~розписку,\~але гроші\~він не\~брав,\~це їй\~відомо зі\~слів сина\~та його\~дружини.Після подій на ставку у 2016 році, коли син [PERSON] \~повіз його\~до лікарні,\~о 12\~ночі сину\~подзвонив [PERSON] і\~сказав,\~що чоловік\~помре і\~треба вирішити\~це питання.\~На ранок\~ [PERSON] вони\~віддали 2000\~доларів -\~це були\~гроші дружини\~ [PERSON] ,\~вона їх\~надала,\~у [PERSON] \~грошей не\~було.Потім стало відомо, що цей чоловік залишився живим. [PERSON] і [PERSON] зустрілися, а [PERSON] сказав йому, що людина жива, за що платити. [PERSON] сказав, що він заплатив свої гроші і все вирішив. Після цього [PERSON] їм погрожував постійно. Це було з 2016 до 2017 року, вони нікуди не звертались. Потім [PERSON] виловив [PERSON] і повіз на східну сторону міста, сказав, що він заплатив свої кошти і [PERSON] повинен йому повернути. [PERSON] боявся [PERSON] , бо знав як він міг знущатися над людьми. Після розписки він не віддавав гроші, а [PERSON] погрожував, і тільки після того як [PERSON] пригрозив що поїде в ГУ НП, він припинив. [PERSON] працював в Синельникове, потім в [PERSON] , потім в Дніпрі. [PERSON] гроші на ремонт не потрібні були, так як ремонт в будинку закінчили у 2012 році, у 2016 році була перекрита криша. [PERSON] підробітками займався, гроші нього були, також працював неофіційно, і у нього було більше грошей, ніж у [PERSON] . У Ірини фотостудія відкрита у 2021 році, про це свідчать фото у Фейсбуці. [PERSON] не мав таких грошей, він позичав гроші у її сина, а її син не позичав гроші у [PERSON] . Може між ними і були якісь інші секрети, але вони їй не повідомляли. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив,\~щозі слів [PERSON] йому відомо про те, що приблизно восени\~2015\~року вони\~зі знайомими\~випивали на\~ставку і\~хтось там\~перепив та\~йому стало\~погано.\~Потім [PERSON] \~приїхав до\~ [PERSON] \~і заставив\~його написати\~розписку на\~10000\~доларів,\~бо [PERSON] \~його витягнув\~ з\~цієї ситуації.[PERSON] під страхом написав розписку, щоб людина не померла. [PERSON] дзвонив [PERSON] і казав, що на [PERSON] відкрита кримінальна справа, якщо він заплатить 10000 доларів , то [PERSON] закриє справу. [PERSON] постійно погрожував [PERSON] , ламав паркан, бив вікна. Розписка була написана не в\~присутності свідка.Про неї, як і про всі інші події, свідок дізнався у 2018 році, коли [PERSON] подав позов до суду. Звідки взялись\~гроші у\~ [PERSON] \~не знає,\~бо у\~нього ніколи\~не було\~таких грошей.[PERSON] \~ працював\~в поліції,\~в розшуку. [PERSON] ,\~навпаки,\~працював у\~свідка заступником\~директором і\~отримував заробітну\~плату 500-\~1000\~доларів.Також\~у них був\~покійний друг\~ [PERSON] ,\~у якого\~вони не\~раз позичали\~ гроші.\~У дружини\~ [PERSON] \~була своя\~фотостудія,\~в якій\~вони по\~два рази\~на рік\~робили ремонти,\~тому кошти\~у них\~завжди були. Свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] це його сусід. В них будинок на дві половини. У 2016 році вони разом робили ремонт даху, закінчили у 2016 році. Про борг [PERSON] йому нічого невідомо, тільки зі слів [PERSON] , що [PERSON] йому якось допомагав. Після 2017 року він теж позичав [PERSON] кошти, але він віддав борг. Знає, що на той час [PERSON] також був винен кошти [PERSON] , яку суму не знає. Приблизно у 2018 чи 2019 році він випадково зустрівся з [PERSON] та при розмові з`ясувалося, що [PERSON] винен кошти і йому, і [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, за своїм внутрішнім переконанням, приходить до наступного. Відповідно до розписки від 10 липня 2018 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у борг в розмірі 10000 доларів США. Грошові кошти отримав у борг 07 грудня 2017 року і зобов`язався повернути до 15 листопада 2018 року. Зазначена розписка була написана [PERSON] власноруч, та факт отримання грошей в борг було засвідчено ним особисто із проставленням дати, підпису та власних даних (т.1, а.с.85). Відповідно до повідомлення начальника Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 31.05.2023 [PERSON] в період з 07.12.2017 по 10.07.2018 службу в Синельниківському відділі поліції ГУНП в Дніпропетровській області не проходив. \~ \~ \~ \~Згідно з витягом з Наказу №269 о/с від 28.08.2017 по особовому складу Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції Хвостовцова С.О. переміщено на посаду заступника начальника сектору кримінальної поліції Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського ВП, звільнивши з посади начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Павлоградського відділу поліції, з 29 серпня 2017 року. Відповідно до Наказу №270 о/с від 01.10.2018 по особовому складу Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції Хвостовцова С.О. переміщено на посаду старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП, звільнивши з посади старшого слідчого там же, з 5 жовтня 2018 року. Також до суду були надані наступні докази: -висновок ДОП\~ВП Синельниківського\~РУП Авраменко\~Д.\~стосовно заяви,\~яка надійшла\~до чергової\~частини Синельниківського\~РУП від\~ [PERSON] \~13.03.2023\~за фактом\~того,\~що його\~знайомий [PERSON] \~подав до\~суду позовну\~заяву і\~нібито [PERSON] \~повинен йому\~сплатити гроші\~у сумі\~10000\~дол.\~США згідно\~розписки,\~яку він\~раніше написав\~під його\~диктовку.\~Дана заява\~була зареєстрована\~до ЄО\~№2216\~13.03.2023\~(т.1,\~а.с.129-149);\~інформацію з Національного агентства з питань запобігання корупції, а саме декларації про доходи [PERSON] за 2017-2018 роки. До спірних правовідносин судом застосовані наступні норми права. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Надаючи оцінку запереченням відповідача та вирішуючи питання щодо зустрічних позовних вимог суд дійшов такого висновку. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З метою захисту майнових інтересів позичальника від недобросовісного позикодавця стаття 1051 ЦК надає позичальникові право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Обставину стосовно передання чи навпаки, непередання грошових коштів або речей, доводить та сторона, яка посилається на таку обставину. При встановленні судом факту неотримання позичальником від позикодавця грошей або речей, визначених родовими ознаками, договір позики вважається неукладеним. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач [PERSON] вказує, зокрема, на те, що між ним та відповідачем [PERSON] відсутні договірні відносини , договір позики між ними не укладався, грошові кошти позивач не отримував, розписка була написана під тиском, в інший день, а відтак наявні підстави для визнання договору позики недійсним. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність зустрічних позовних вимог, суд приймає до уваги те, що за приписами ч. 4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів встановлені ст. 215, 216 ЦК України. Правила, встановлені цими нормами, застосовуються в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п`ятої статті 203 ЦК України не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів, зокрема, статей 228, 229, 230, 232, 234, 235, 1057-1 ЦК України. Згідно із ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямованими на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог ст.76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт отримання [PERSON] грошових коштів від [PERSON] в розмірі 10000 доларів США. Їх показання не суперечать один одному, є стабільними та послідовними. Хоча свідки [PERSON] та [PERSON] є близькими родичами позивача [PERSON] та можуть бути зацікавленими в результаті розгляду справи, суд приймає до уваги їх покази, оскільки вони підтверджуються показами інших свідків, які не є родичами, а саме [PERSON] та [PERSON] . Щодо свідків з боку позивача за зустрічним позовом [PERSON] , то покази свідків [PERSON] та [PERSON] , які є його близькими родичами, не спростовують факту отримання [PERSON] грошових коштів від [PERSON] , оскільки вони не були присутні при укладенні договору позики. Крім того, їх покази є суперечливими, а саме вони повідомляли суд про різні суми, які нібито вимагав [PERSON] від [PERSON] ( [PERSON] вказувала, що у її чоловіка вимагали спочатку 2000 доларів, а потім ще 10 000 дол. З цих двох тисяч одну тисячу віддав [PERSON] , і це були його кошти, а іншу віддав [PERSON] . Свідок [PERSON] вказувала, що у сина вимагали спочатку 2000 дол., які [PERSON] віддав [PERSON] , ці гроші йому дала його дружина [PERSON] , оскільки [PERSON] не працював та не мав коштів). При цьому сам позивач [PERSON] стверджував, що віддав [PERSON] 2000 доларів, які належали йому. Свідок [PERSON] також не був присутній при укладенні договору позики, а обставини, про які зазначає відповідач [PERSON] , свідку стало відомо з його слів лише у 2018 році після звернення [PERSON] до суду. \~ \~ \~ \~Також є суперечливими покази щодо працевлаштування [PERSON] та наявності у нього коштів, а також те, що [PERSON] не міг брати кошти на ремонт, так як ніякого ремонту не робили і фотостудію його дружина відкрила у 2021 році. Вказане спростовується як показаннями свідків з боку [PERSON] , так і показаннями свідка з боку [PERSON] [PERSON] . \~ \~ \~ \~Незрозумілої є поведінка самого [PERSON] , який стверджував про вимагання коштів та постійні погрози з боку [PERSON] на його адресу та адресу його родини, але при цьому до правоохоронних органів вони не зверталися, зазначаючи про те, що чи то боялися [PERSON] чи то жаліли його. \~ \~ \~ \~При цьому, з досліджених судом доказів було встановлено, що в період 2017-2018 років [PERSON] не працював в Синельниківському відділі поліції, а доводи відповідача [PERSON] про те, що [PERSON] погрожував йому відкритою кримінальною справою відносно нього, суд вважає надуманими, оскільки нічого не заважало [PERSON] звернутися до правоохоронного органу та самому з`ясувати питання щодо наявності кримінального провадження стосовно нього. \~ \~ \~ \~Твердження щодо того, що позивач [PERSON] не мав таких коштів, щоб позичити відповідачу [PERSON] , спростовуються відомостями з декларацій [PERSON] за 2017-2018 роки, в яких зазначені розміри отриманих ним доходів та наявність готівкових коштів. Твердження позивача за зустрічним позовом [PERSON] про те, що він склав розписку під тиском, що свідчить про відсутність у нього волевиявлення на укладення оспорюваного договору позики та наявність підстав для визнання цього договору недійсним, суд до уваги не приймає, оскільки ці посилання достатніми та належними доказами не підтверджено, та повністю спростовуються показаннями свідків, а інших обставин, з якими закон пов`язує можливість визнання оспорюваного договору недійсним, судом в ході розгляду справи встановлено не було. Окремо суд звертає увагу на те, що з часу укладення між сторонами договору позики, яка була оформлена розпискою, позивачем за зустрічним позовом не вживались заходи щодо визнання цього договору недійсним, в т.ч. у зв`язку із застосуванням до позивача тиску та психологічного примусу, в матеріалах справи відсутні звернення позивача до компетентних органів з цього приводу, фактично зустрічні вимоги були пред`явлені після подачі до суду позову про стягнення боргу за правочином, а відтак посилання відповідача за зустрічним позовом на те, що пред`явлені зустрічні позовні вимоги свідчать про небажання позивача виконати зобов`язання за оспорюваним договором позики, є слушними та такими, що заслуговують на увагу. Посилання представника відповідача та позивача за зустрічним позовом [PERSON] на невідповідність укладеного договору вимогам щодо його оформлення, а саме відсутності нотаріального посвідчення та дати оформлення розписки, суд вважає безпідставними, оскільки чинне цивільне законодавство України не вимагає нотаріального посвідчення таких правочинів, а необхідність розписки,\~як документу,\~що підтверджує\~надання позики,\~обумовлене тим,\~що,\~у випадку\~виникнення спору\~про стягнення\~боргу,\~суд не\~прийматиме до\~уваги свідчення\~свідків для\~підтвердження факту\~одержання позики\~в певному\~розмірі.\~Щодо дати\~написання розписки,\~яка не\~співпадає з\~датою отримання\~коштів,\~зазначених у\~розписці,\~суд враховує,\~що Верховний Суд України та Верховний Суд, зокрема у Постанові КЦС ВС від 31.01.2024 № 448/852/21 (61-7238св23) неодноразово зазначали, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг ( постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі 6-79цс14). Факт отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів в сумі 10000 дол. США в борг від [PERSON] саме 07.12.2017 підтверджується показаннями свідків, які були присутні як при отриманні коштів, так і при написанні розписки. Стосовно наданого відповідачем та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] в якості доказу висновку за результатами спеціального психофізиологічного дослідження з використанням поліграфа, суд зазначає, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили та оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, визначеними ЦПК України. Тобто висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі поряд з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його як доказу здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом ст. 89 ЦПК України. Але, для того, аби результати застосування поліграфа набули статусу доказів у цивільному процесі, має бути призначена відповідна судово-психологічна експертиза із використанням поліграфа. При цьому суд висуває вимоги до особи поліграфолога, який має бути атестованим судовим експертом, бути повідомленим про кримінальну відповідальність, та вимоги до самого поліграфа, який має відповідати ДСТУ, та у висновку експерта мають бути відображені його ідентифікаційні ознаки. Поліграфолог, який залучається для проведення відповідної експертизи, має бути включений до Реєстру атестованих судових експертів та мати кваліфікацію судового експерта. У клопотанні про призначення експертизи має бути вказано суб`єктів проведення такої експертизи із зазначенням їх кваліфікації та в казано щодо кого буде проведене таке дослідження. Вказані умови дотримані не були, а тому висновок експерта-поліграфолога, який був наданий [PERSON] , не може бути прийнятий судом та розглянутий як доказ. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони повністю підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити за безпідставністю. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду, в розмірі 4000,00 грн.

Outcome: approved