Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Банк звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 20 травня 2021 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 55/080-2021 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 187 637 грн. зі сплатою 10,99 процентів річних за користування кредитом з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 19 травня 2026 року на придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу. Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував кошти у розмірі 187 637 грн. на рахунок продавця транспортного засобу [PERSON] . На підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу 20 травня 2021 року, зареєстрованого за № 364, відповідач отримав у власність транспортний засіб марки «FORD», модель «FUSION», тип загальний легковий - загальний седан, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір білий, об`єм двигуна 1498 куб. см., реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, чим порушив його умови щодо сплати щомісячних платежів по кредиту та процентам. Унаслідок прострочення платежів за кредитом та процентами станом на 11 вересня 2023 року у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 184 949,17 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та відповідачем було укладено договір застави майна № 57/080-2021 від 20 травня 2021 року (далі - договір застави), відповідно до якого заставодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет застави, а саме: транспортний засіб марки «FORD», модель «FUSION», тип загальний легковий - загальний седан, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір білий, об`єм двигуна 1498 куб. см., реєстраційний номер [NUMBER] . 20 травня 2021 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на зазначений автомобіль. 3 серпня 2023 року Банк направив відповідачу вимогу за вихідним № 55/5.1-02/41436/2023 від 2 серпня 2023 року про дострокове повернення кредиту, яка була отримана відповідачем 8 серпня 2023 року. Крім цього, відповідачу раніше також направлялися листи-повідомлення (від 4 квітня 2023 року; від 9 травня 2023 року) про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором, які були залишені відповідачем без задоволення. Недотримання відповідачем умов кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів по кредиту та процентах, невиконання вимоги позивача про сплату простроченої заборгованості є порушенням майнових прав та інтересів Банку, а тому Банк змушений звернутись до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів. У порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством України, Банк подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив суд: - стягнути з відповідача на свою користь заборгованість станом на 11 грудня 2023 року за кредитним договором № 55/080-2021 від 20 травня 2021 року у розмірі 131941,01 грн.; - у рахунок погашення заборгованості відповідача у розмірі 131941,01 грн. за кредитним договором № 55/080-2021 від 20 травня 2021 року звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб марки «FORD», модель «FUSION», тип загальний легковий - загальний седан, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір білий, об`єм двигуна 1498 куб. см., реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності відповідачу, шляхом реалізації предмета застави на електронних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, що має бути визначена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; - вирішити питання щодо судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просив його задовольнити. 9 квітня 2024 року представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, зазначив, що він кредит сплачує. Суд розглядає справу у відсутності відповідача за наявними у ній доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. У зв`язку із неявкою 9 квітня 2024 року в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2021 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 55/080-2021 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 187 637 грн. зі сплатою 10,99 процентів річних за користування кредитом з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 19 травня 2026 року на придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу. 20 травня 2021 року між Банком та відповідачем було укладено договір застави майна № 57/080-2021, відповідно до якого заставодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет застави, а саме: транспортний засіб марки «FORD», модель «FUSION», тип загальний легковий - загальний седан, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір білий, об`єм двигуна 1498 куб. см., реєстраційний номер [NUMBER] . 20 травня 2021 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на зазначений автомобіль. У судовому засіданні встановлено, що Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахував кошти у розмірі 187 637 грн. на рахунок продавця транспортного засобу [PERSON] . На підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу 20 травня 2021 року, зареєстрованого за № 364, відповідач отримав у власність транспортний засіб марки «FORD», модель «FUSION», тип загальний легковий - загальний седан, шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір білий, об`єм двигуна 1498 куб. см., реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, чим порушив його умови щодо сплати щомісячних платежів по кредиту та процентам, унаслідок чого станом на 11 грудня 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 131941,01 грн., з якої 106568,77 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом) та 25372,24 грн. У судовому засіданні встановлено, що 3 серпня 2023 року Банк направив відповідачу вимогу за вихідним № 55/5.1-02/41436/2023 від 2 серпня 2023 року про дострокове повернення кредиту, яка була отримана відповідачем 8 серпня 2023 року. Крім цього, відповідачу раніше також направлялися листи-повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором, які були залишені без задоволення. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 4 ст. 577 ЦК України встановлено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частинами 1 та 2 ст. 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Частинами 1, 4 та 7 ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов`язання застава зберігається в початковому обсязі. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реалізацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реалізацію обтяжень» до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, а також в інших випадках, встановлених законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реалізацію обтяжень» встановлено, що взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору та утворенням заборгованості, Банк має право вимагати захистити свої майнові права та інтереси шляхом звернення стягнення на предмет застави, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду Банк сплатив судовий збір у розмірі 2 774,24 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5). Зазначені витрати позивача підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved