Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Керівник Хмельницької окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Приватне Підприємство "Аграрна Компанія 2004", в якому просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) з кадастровим номером 6825884400:04:032:0023, площею 0,5220 га, яка знаходиться на території Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. В обгрунтуваня позову вказав, що окружною прокуратурою за результатами вивчення питання законності використання [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території с. Москалівка Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району виявлено порушення вимог земельного законодавства. Так, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] , яка є громадянкою російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за № 1-36, виданого 31.01.2001 державним нотаріусом Ярмолинецької державної нотаріальної контори Гребенніковою О.І., набула право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6825884400:04:032:0023 площею 0,5220 га, яка розташована на території Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. 16.06.2021 [PERSON] зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та на даний час є її власником. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді Приватного Підприємства «Аграрна Компанія 2004». В порушення ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України, [PERSON] порушила процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та як іноземний громадянин не відчужила її упродовж року після набуття права власності. На даний час вона без перешкод використовує земельну ділянку на території України. Тому у держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, виникло право на конфіскацію земельної ділянки у власність держави та подальшого розпорядження ними. На даний час продовольча безпека України потребує значної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України. В судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, який у встановленому порядку був повідомлений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, згідно з якими позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач, яка у встановленому порядку була повідомлена про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подавала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватного Підприємства «Аграрна Компанія 2004», який у встановленому порядку був повідомлений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення, згідно з якими позов підтримує та просить його задовольнити, однак, вважає, що спірна земельна ділянка підлягає конфіскації у комунальну власність Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів і, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, зі згоди прокурора ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є громадянкою російської федерації і на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1-36, виданим 31.01.2001 державним нотаріусом Ярмолинецької державної нотаріальної контори Гребенніковою О.І., набула право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 6825884400:04:032:0023 площею 0,5220 га, яка знаходиться на території Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. 16.06.2021 [PERSON] зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та на даний час є її власником. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді Приватного Підприємства «Аграрна Компанія 2004». Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №1-36 (а.с. 22); інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №359851888 від 25.12.2023 (а.с. 11-13); повідомленням Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області №6801.2.2-3252/6801.2.1-23 від 02.08.2023 про те, що [PERSON] , [INFO] , паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, посвідкою на постійне або тимчасове проживання в Україні на території Хмельницької області не документувалася (а.с. 14), копією паспорта громадянки рф [PERSON] , [INFO] (а.с. 23-25). Згідно із ст.13,14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч.3 ст.81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.2,4 ст.145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно зі ст.354 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною п`ятою ст.41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. З огляду на викладене, [PERSON] порушила визначену ст.ст.13,14,41 Конституції України, ст.ст.80,81,145 Земельного кодексу України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та як іноземний громадянин не відчужила земельну ділянку з кадастровим номером 6825884400:04:032:0023 упродовж року після набуття права власності (з 16.06.2021 по даний час), а тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для конфіскації вказаної земельної ділянки у власність держави. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4026 грн. (2684 грн. за подання позовної заяви та 1342 грн. за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved