Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 31.07.2009 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є малолітньою. Сімейне життя між ними не склалось, через різні характери та погляди на подружнє життя. Довгий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, шлюб існує тільки формально. Надалі перебувати у шлюбі не бажає, примирення між ними не можливе, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Просить постановити рішення, яким шлюб мiж нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився. 16.04.2024 року останній подав до суду заяву, у якій зазначив, що позов визнає та просив розглядати справу без його участі (а.с. 22). 28.03.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що 31.07.2009 року сторони по справі зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.07.2009 року (а.с. 9). Від даного шлюбу [INFO] народилась одна дитина: дочка [PERSON] , яка на даний час є малолітньою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.11.2010 року (а.с. 10). Сторони мають різні характери та погляди на життя, проживання та збереження шлюбу втратило будь-який сенс. Шлюбних відносин позивач і відповідач не підтримують, шлюб існує формально, примирення між ними не відбулось, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 104, 110, 112, СК України,

Outcome: approved