Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, який вони зареєстрували 29 грудня 2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, відповідний актовий запис №1403. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] та син, [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки між ними почали погіршуватися, вони перестали розуміти один одного та втратили почуття любові і поваги один до одного. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Проти примирення заперечує. Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 січня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін. 20 лютого 2024 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області перейдено від розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судове засідання призначено на 20 лютого 2024 року о 15 годині 00 хвилин. Надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення терміном на 1 (один) місяць Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22.03.2024 року поновлено провадження у справі. Призначено судове засідання на 15 квітня 2024 року 0 09 год. 00 хв., про що повідомлено сторони по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про призначення справи про розірвання шлюбу до судового розгляду відповідно до ст.128 ЦПК України, про що свідчить розписки про отримання зворотнього повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Суд вважає, що відповідачка не подала відзив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів. На підставі вимог ст.ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 29.12.2007 року уклали шлюб, який вони зареєстрували у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, відповідний актовий запис №1403, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 29 грудня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області.(а.с.9) Сторони по справі являються батьками: [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] видане 26 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні. (а.с.11); [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] видане 24 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні. (а.с.10) Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачем було додано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 29 грудня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, зазначивши, що оригінал свідоцтва знаходиться у відповідачки. Відповідно до ч.6 ст. 95 ЦПК України якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Таким чином, судом встановлено, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у сторони відповідача, інший учасник справи, а також суд не ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, тому, такий доказ береться судом до уваги. (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 жовтня 2022 року у справі №526/442/22 (провадження №61-6895св22)). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 26 листопада 2018 року в справі № 761/33261/16-ц. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать інтересам позивача, за час, що надавався судом для примирення, сторони примирення не досягли. При таких обставинах справи суд вважає, що підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений ним судовий збір в сумі 1073, 60 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved