Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01.04.2024 року позов [PERSON] , представник якої є адвокат Поляк М.В., до\~ [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно,\~залишено без\~розгляду. До суду 04.04.2024 року від представника відповідача [PERSON] , адвоката Маковійчука П.В., надійшла заява про винесення додаткового рішення, у якій він просить стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 48000 гривень. В судове засідання сторони не з`явилися. Представником позивача [PERSON] , адвокатом Поляк М.В., скеровано на адресу суду клопотання, у якому представник просить відмовити у задоволенні клопотання представника відповідачки, адвоката Маковійчука П.В., про стягнення витрат на правову допомогу, а у разі його задоволення - зменшити суму понесених витрат, оскільки вважає, що розмір понесених витрат вказаних у клопотанні, є надмірним та не відповідає витраченому часу. Відповідно до ч.4\~ст.270 ЦПК України\~неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. Вивчивши заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Зі змісту ч.5\~ст.142 ЦПК України\~вбачається, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується. Як вбачається з матеріалів справи дана справа надійшла до суду 15.06.2021 року, у справі вчинялися ряд процесуальних дій за клопотаннями сторони позивача здійснювалося витребування докази, забезпечення доказів, застосовувалися заходи процесуального примусу, двічі призначалися експертизи, допитувалися свідки (т.1 а.с. 43, 133,149-150; т.2 а.с. 86, 117, 127, 134-135, 155-156, 200-212; т.3 а.с.2, 3, 6-7, 16, 25-27, 37-43). На вказані дії сторони позивача відповідачем та її представником надавалися відзиви, заперечення, пояснення. Неодноразово в справі заявлялися клопотання про відкладення розгляду справи (т. 1 а.с. 111, 137; т.2 а.с. 10, 74, 99). В судові засідання призначенні судом на 27.03.2024 року та 01.04.2024 року позивач та\~її представник не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, будь яких заяв чи клопотань до суду не подали, що стало підставою для залишення позову без розгляду, Відповідно до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Відповідно до ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як передбачено ч.3\~ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно\~ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Основними критеріями визначення та розподілу судових витрат є їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Схожі правові висновки викладені в пунктах 33, 34 та 37 додаткової постанови Великої Палати ВС від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19. З врахуванням зазначених обставин та норм, суд вважає, що позивач звертаючись до суду розумів всі правові наслідки такого звернення та те, що відповідач буде нести не тільки правові наслідки, а й витрати на правову допомогу. Суд дослідив\~зміст угоди\~про надання\~правової допомоги\~від 06.04.2021\~р.,\~яка укладена\~між відповідачкою\~ [PERSON] \~та адвокатом\~Маковійчук П.В.,\~Акт виконаних\~робіт від\~03.04.2024\~року,\~згідно якого\~сплачено адвокату\~Маковійчуку П.В.\~відповідачем [PERSON] \~гонорар в\~сумі 48000\~гривень,\~що також\~підтверджується квитанцією\~від 03.04.2024\~року та встановив, що зазначені документи містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Відтак, з огляду на зазначене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, час розгляду справи, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню,

Outcome: approved