Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

У лютому 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2019. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність порозуміння, різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, внаслідок чого між сторонами постійно виникали сварки та претензії один до одного. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, не пов`язані спільним побутом, між ними втрачено почуття любові та поваги, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2024 року матеріали позовної заяви було передано на розгляд судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій висловив прохання про розгляд справи без його участі, та вказав що позов визнає. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2019 року Шевченківським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1144, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08.08.2019 року. Під час шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 05.08.2020. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як унормовано ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved