Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та відповідачем було укладено кредитний договір № 210112-32989-1 від 12.01.2021 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. строком на 30 днів шляхом переказу на його платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет «http://monetka.ua» та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. 01.07.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» було укладено договір відступлення права вимоги № 01/07/2021-Р/М від 01.07.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 210112-32989-1 від 12.01.2021 року перейшло позивачу. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, а тому на момент звернення до суду заборгованість відповідача становить 23188,00 грн. Через те, що відповідач не повернув вчасно кредитній кошти, та відсотки за користування ними, представник позивача звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.01.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Від представника позивача до суду надійшло клопотання, в якому він просить розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Від відповідача жодних заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору № 210112-32989-1 від 12.01.2021 року, який було укладено між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] , товариство надало останньому 4000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. (а.с.12-14) Відповідно до копії квитанції про переведення коштів, 12.01.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» здійснило перерахування на картку № [NUMBER] суму у розмірі 4000 грн., в призначені платежу зазначено, що це перерахування коштів за договором. (а.с.15) Згідно розрахунку заборгованості по договору № 210112-32989- від 12.01.2021 року, станом на 10.01.2024 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 23188,00 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 4000,00 грн., простроченою заборгованістю по несплаченим процентам у розмірі 2388,00 грн., заборгованістю по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами у розмірі 16800,00 грн.(а.с.16) Згідно копії договору про відступлення права вимоги № 01/07/2021-Р/М від 01.07.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інноваця» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» приймає грошові вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числи за договором № 210112-32989-1 від 11.02.2021 року. (а.с.52-56) Також судом було досліджено лист від АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-240409/40536 від 14.04.2024 року, який було направлено до суду на підставі ухвали від 27.03.2024 року, в якому зазначено, що номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 12.01.2021 року по 17.01.2021 року та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] : [NUMBER] . Номер телефону [NUMBER] відсутній в анкетних даних. До листа також було додано виписку по рахунку [PERSON] № [NUMBER] за період 12.01.2021 року по 17.01.2021 року, відповідно до якого [PERSON] отримав 12.01.2021 року зарахування на карту грошових коштів у сумі 4000,00 грн. (а.с.116, 117) У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. У наданому суду договорі № 210112-32989-1 від 12.01.2021 року зазначено у 1.2, що сторони погодили процентну ставку за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 726.35%) користування кредитом у межах строку, визначеного п. 1.3 цього договору. Згідно п. 1.3, строк надання кредиту на строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. У п. 3.2 цього договору зазначено, що закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії договору та не припиняє нарахування товариством процентів за користування кредитом. Також відповідно до п. 3.3 зазначеного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3 Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору), позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 3.5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277.50%) Кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За весь час розгляду справи відповідачем не було надано жодного доказу сплати заборгованості або контр розрахунку, щодо розміру нарахованих відсотків за кредитним договором, тому суд приходить до висновку, що нарахована заборгованість у розмірі 23188,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 4000,00 грн., простроченою заборгованістю по несплаченим процентам у розмірі 2388,00 грн., заборгованістю по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами у розмірі 16800,00 грн. була нарахована вірно та відповідно до умов кредитного договору. Відтак, за відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем. За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 210112-32989-1 від 12.02.2021 року, у розмірі 23188,00 гривень є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так представник позивача у позовній заяві просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, на підтвердження цього було надано договір № 02/06/2022 від 02.06.2022 року, який було укладено між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та між [PERSON] та акт приймання-передачі наданих послуг № 191 до договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року, згідно якого за складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за договором № 210112-32989-1 від 12.01.2021 року було сплачено 1000,00 грн., а за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] було сплачено 8000,00 гривень. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в сумі 9000,00 грн., є реальними, обґрунтованими та пропорційними до предмета спору і підтвердженими матеріалами справи, тому повністю доводять факт понесення позивачем витрат на правову допомогу, та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved