Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

03 січня 2024 року ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про споживчий кредит. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 26.09.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 4809437, на підставі якого відповідач отримав кредит у сумі 8000,00 грн. строком на 15 днів з 26.09.2021, дата повернення кредиту 11.10.2021, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі визначеному договором. Цей договір був укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. ТОВ "МІЛОАН" свої зобов`язання перед відповідачем за договором про споживчий кредит виконало та надало йому кредит в сумі 8000,00 грн. Станом на день подання позову відповідач [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, гроші не повернув, проценти не сплатив. 28.12.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до умов якого ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4809437 від 26.09.2021, що уклали ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до позичальників ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі й за Договором про споживчий кредит № 4809437 від 26.09.2021, що уклали ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] . Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 11.12.2023 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 47800,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 39800,00 грн. - заборгованість за відсотками. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 47800,00 грн., судовий збір в сумі 2684,00 грн. та 13000,00 грн. витрат на правничу допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, в резолютивній частині позовної заяви представник просив розгляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день та час судового розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог ч. ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України (а.с. 52, 61, 65, 66, 67). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та [PERSON] укладено електронний Договір про споживчий кредит № 4809437, який було підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора S15915 на підставі ЗУ "Про електронну комерцію". Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 8000,00 грн. Згідно п. 1.3. Договору кредит надається строком на 15 днів з 26.09.2021 р. Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 11.10.2021 р. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1800.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 6-10, 11, 12, 13). Відповідно до розрахунків заборгованості до договору про споживчий кредит № 4809437 від 26.08.2021, заборгованість становить 58600,00 грн., з яких 8000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 50600,00 грн. сума заборгованості за відсотками, на дату відступлення вимоги, проте позивач просить стягнути лише 47800,00 грн. заборгованості. Погашення заборгованості відповідачем [PERSON] не здійснювалося (а.с. 15-17). 28 грудня 2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" укладено договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до умов якого ТОВ "МІЛОАН" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4809437 від 26.08.2021, що уклали ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] (а.с. 18-20). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28-12/2021-72 від 28.12.2021, [PERSON] є боржником за кредитним договором № 4809437. Загальна сума заборгованості становить 35400,00 грн. (а.с. 23). 10 січня 2023 року між ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" та ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4809437 від 26.08.2021, що уклали ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] (а.с. 24-26). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023, [PERSON] є боржником за кредитним договором № 4809437. Загальна сума заборгованості становить 58600,00 грн. (а.с. 29). Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" (зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України "Про споживче кредитування" кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Відповідно до п. 6.1. Договору це договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.Отже, суд приходить до висновку, що 05.10.2021 року підписавши за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитний договір, відповідач [PERSON] підтвердила, що прийняла в повному обсязі умови цього договору та зобов`язалася виконувати його умови. Доказів, що спростовують висновки суду, стороною відповідача до суду не надано, разом з тим відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що станом на 11.12.2023 року, дату звернення до суду, у відповідача виникла заборгованість в сумі 58600,00 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в сумі 8000,00 гривень; заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 50600,00 гривень. Разом з тим, зазначає, що позивач просить стягнути лише заборгованість у розмірі 47800,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 39800,00 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, позов ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 47800,00 гривень, належить задовольнити в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу, то суд зазначає таке. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати у сумі 2684,00 грн. Встановлено, що до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023, Заявку на надання юридичної допомоги № 246 від 04.00.2023, витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.11.2023, копію платіжної інструкції № 0396740000, з яких вбачається, що вартість послуг наданих адвокатським об`єднанням становить 13000,00 грн. (а.с. 40-45). За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказів суд приходить до переконання, що стороною позивача в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено реальність витрат на правову допомогу, розмір яких суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для розподілу судових витрат. На думку суду, зазначені витрати є фактично понесеними, а їх розмір належно обґрунтований стороною позивача. Тому з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати в сумі 15684,00 грн., які складаються з: судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 13000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved