Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем, який зареєстровано 08.04.2022 року в Олександрівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №556. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ними, як подружжям відсутні спільні інтереси, вони мають діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, зникло взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають з кінця 2022 року, спільного господарства не ведуть. Примирення подружжя неможливе. Тому, позивач просить суд розірвати їх з відповідачем шлюб. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 12.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначений судовий розгляд. До судового засідання сторони надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримує, відповідач проти позову не заперечує. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Шлюб між сторонами по справі зареєстрований 08.04.2022 року в Олександрівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №556, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. На даний час подружжя не підтримує шлюбних відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні. IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, відсутнє взаєморозуміння. Сім`я розпалася та існує формально. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із частиною другої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Частиною третьою статті 115 СК України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved