Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

25 вересня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого з урахуванням подальшого уточнення позовних вимог послався на те, що сторони, які перебували у наразі розірваному шлюбі, мають п`ятьох спільних дітей, в тому числі дочку [PERSON] , [INFO] , та синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на утримання яких на підставі судового наказу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2018 року відповідач зобов`язана сплачувати аліменти на користь позивача, чого не здійснює, має заборгованість станом на 30 вересня 2023 року в розмірі 158147,8 гривень. В той же час, відповідач має достатній дохід, з лютого 2022 року мешкає в Данії, на Україні надає власну квартиру в оренду квартирантам, однак вказаним дітям сторін жодним чином фінансово не допомагає, аліменти не платить, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача нараховану на вказану ним заборгованість пеню, розмір якої з огляду на положення ст.196 ч.1 СК України не має перевищувати розміру боргу за аліментами, а тому становить 158147,8 гривень. Також позивач послався на те, що ним за період з 16 липня 2018 року по 19 вересня 2018 року були сплачені за навчання за програмою «Світ чеках крилатих», купівлю посібників та харчування означених синів у навчальних закладах сума, половина якої в розмірі 11256,41 гривень має бути сплачена відповідачем в порядку компенсації додаткових витрат на дітей. Крім того, позивачем у 2021-2023 роках на купівлю ліків дітям через знайомих у Німеччині, а також на аналізи витрачено суму, половина якої становить 6655,5 гривень і також має бути компенсована відповідачем в порядку сплати додаткових витрат на дітей. Відтак, окрім пені позивач також проси стягнути з відповідача на користь витрати на навчання та харчування дітей у навчальних закладах в розмірі 11256,41 гривень, а також витрати на ліки та аналізи дітей в розмірі 6655,5 гривень. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу відповідний строк для усунення виявлених недоліків його позову. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2023 року у зв`язку із повним та своєчасним усуненням позивачем недоліків його позову позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито, цивільну справу призначено до розгляду по суті в судове засідання. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, уточнено найменування третьої особи у справі. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з викладених у позові підстав та обставин, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, правом на подання відзиву не скористалась, заяв/клопотань про розгляд справи за своєї відсутності не подавала. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду клопотання про розгляд справи за своєї відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України провести судове засідання та здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 18 червня 1999 року по 10 вересня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають п`ятьох спільних дітей, в тому числі і дочку [PERSON] , [INFO] , та двох синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Викладені обставини підтверджуються копією рішення Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська від 28 березня 2019 року по справі №202/4413/18, яке набрало законної сили 10 вересня 2019 року (постановою Дніпровського апеляційного суду залишено без змін), копіями свідоцтв про народження. 23 липня 2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ №2-н/202/208/2018, яким наказано стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання трьох дітей сторін [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05 липня 2018 року. Копія наказу наявна в матеріалах даної цивільної справи. 16 серпня 2018 року державним виконавцем Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області з примусового виконання вищевказаного судового наказу було відкрито виконавче провадження №5702145, за яким станом на 30 вересня 2023 року обліковується заборгованість відповідача зі сплати аліментів в загальному розмірі 158147,8 гривень. При цьому державним виконавцем до відповідача/боржника заходи примусового виконання, передбачені ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», не застосовувались. Викладені обставини підтверджуються копією постанови державного виконавця, копією супровідного листа, копією довідки-розрахунку заборгованості, копією листа Індустріального ВДВС у м. Дніпрі ПМУМЮ (м. Одеса). 08 лютого 2019 року Індустріальним ВП ДВН ГУНП в Дніпропетровській було розпочато кримінальне провадження №12019040660000254 за ст.164 ч.1 КК України, що підтверджується копією листа відповідного територіального органу Національної поліції України. Також судом встановлено, що відповідач здає в оренду квартиру за адресою [ADDRESS] , сама наразі мешкає за межами України, що підтверджується копіями листів виконкому Індустріальної районної в м. Дніпрі ради, копією акту виходу в сім`ю, копією договору оренди квартири, копією листа Управління з примусового виконання рішень у Дніпропетровській області ПМУМЮ (м.\~Одеса), копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон, копіями закордонних документів на ім`я відповідача, копією рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року по цивільній справі №202/2671/22. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року по цивільній справі №202/2671/22, яке набрало законної сили 24 серпня 2023 року, відповідача позбавлено батьківських прав відносно малолітніх синів сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Копія рішення суду наявна в матеріалах даної справи. Судом також встановлено, що вищевказані сини сторін навчаються у 3-А та 5-А класах КЗО «Середня загальноосвітня школа №29» ДМР за програмою «Світ чекає крилатих», що підтверджується копіями відповідних довідок з навчального закладу. З пояснень позивача слідує, що вказана програма є загальнодоступною для всіх дітей. За наведених обставин позивачем на підставі ст.196 СК України на вищевказану суму заборгованості за аліментами в розмірі 158147,8 гривень за період з 05 липня 2018 року по 30 вересня 2023 року нараховано пеню, розмір якої обмежено розміром заборгованості за аліментами у відповідності до ст.196 ч.1 СК України, тобто до тих же 158147,8 гривень. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, ЦК України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про виконавче провадження», Конвенції про права дитини. Так, положеннями ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Схожі за змістом положенням містить ст.3 Конвенція про права дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аналогічні положення містить ст.27 Конвенції про права дитини, якою також визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.ст.141, 180 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Нормою ст.196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Відповідно до ст.71 ч.14 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст.11, 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання може виникати в тому числі як безпосередньо з актів цивільного законодавства, так і з рішення суду. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом, зокрема , сплата неустойки. Положеннями ст.614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За змістом ст.ст.8, 9 ЦК України наведені вище положення ЦК України підлягають застосуванню і до регулювання сімейних відносин. За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, суд приходить до наступного висновку,

Outcome: partial