Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Хорошун О.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якій вказала, що сторони перебувають у шлюбі з 18.06.2016 від якого мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На протязі останнього року сімейне життя між сторонами погіршилося і відповідач залишив позивача та дітей і пішов жити до своїх батьків. Діти проживають з матір`ю та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач участі в утриманні та вихованні дітей не приймає та ніякої матеріальної допомоги не надає. Відповідач приймати участь у вихованні та повноцінному розвитку дітей не бажає, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання, ігноруючи своїми батьківськими обов`язками, хоча зобов`язаний утримувати дітей. [PERSON] працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 33 % від заробітку (доходу) відповідача щомісячно та стягнути понесені судові витрати. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Хорошун О.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 20.09.2015 (а.с.14) та серії [NUMBER] від 20.12.2017 (а.с.13), що сторони є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття. За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач сама не може утримувати дітей та нести одноособово витрати, пов`язані з їх вихованням, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання та виховання дітей [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату витрат на судовий збір в сумі 1211,20 грн. на користь держави. Що стосується витрат на правову допомогу, заявлених позивачем суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зазначає, що представником позивача на підтвердження понесення витрат позивача на правову допомогу надано такі документи: ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанцію від 17.02.2024. на суму 4000,00 грн. Статтею 141 ЦПК передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, сторона повинна документально довести, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: надати договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. До матеріалів справи не додано договору про правничу допомогу, а тому суд не може встановити дійсні умови надання послуг позивачу у цій справі, порядок та строки їх оплати. Також до матеріалів справи не додано акт приймання передачі наданих послуг Крім того, квитанція про переказ коштів від 17.02.2024 на суму 4000,00 грн. не містить інформації кому перераховані вказані кошти та підстава перерахування. Враховуючи те, що належних, допустимих та достатніх доказів понесених витрат до матеріалів справи не надано, клопотання позивача про стягнення судових витрат задоволенню не підлягає.

Outcome: approved