Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

11.01.2024 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила суд: - зобов`язати відповідачку не чинити позивачці перешкоди у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] ; - визначити порядок участі та спілкуванні позивачки з онуком шляхом визначення наступного порядку таких дій: щотижня з 17 години 00 хвилин п`ятниці до 17 години 00 хвилин неділі за адресою місця реєстрації позивачки; по п`ять днів щорічних осінніх, зимових та весняних канікул; один місяць літніх канікул (визначення місяця - за погодженням з відповідачкою) для можливості оздоровлення за межами місця проживання та можливістю виїзду за кордон, а також можливість спілкування позивачки з онуком телефонним або інтернет зв`язком три рази на тиждень у вільний від занять час (понеділок, четвер, неділя). Підставою цього вказала те, що відповідачка чинить їй перешкоди у такому спілкуванні станом на час звернення до суду за наявності рішення третьої особи по справі від 03.03.2023 року №А23/09-15/40 «Про усунення перешкод та встановлення днів побачень для прийняття участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , його бабусі [PERSON] ». Ухвалою суду від 12.02.2024 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче провадження, витребувано докази від третьої особи по справі та запропоновано позивачці деталізувати свої позовні вимоги (а.с.20-21). Третя особа по справі 01.03.2024 року надала суду засобами Електронного суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника третьої особи, покладаючись при цьому на розсуд суду при вирішенні справи по суду, а також надала суду витребувані судом докази ухвалою судді від 12.02.2024 року про відкриття провадження (а.с.32-33). Ухвалою суду від 04.03.2024 року підготовче провадження було відкладено через заяву позивачки з метою підтвердження або уточнення заявлених позовних вимог за відсутності відповідачки (а.с.35). Третя особа по справі 26.03.2024 року надала заяву, в якій просила суд слухати справу за відсутності третьої особи та вирішити спір на розсуд суду (а.с.44-45). Ухвалою суду від 27.03.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.47). Позивачка у судовому засіданні 10.04.2024 року підтримала заявлені позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві, посилаючись на те, що вона не бачила через поведінку позивачки онука з листопада 2023 року, має право на такі побачення, позивачка їй у цьому перешкоджає, між сторонами є особисті неприязні стосунки, тому виключно через судове рішення можуть бути забезпеченні її права на побачення з онуком. Представниця позивачки, яка вступила у справу у судовому засіданні 10.04.2024 року при розгляді справи по суті, повідомила, що саме у визначений спосіб можуть бути забезпечені права позивачки, оскільки вона за життя сина опікувалися та утримувала дитину, а не позивачка, розширення позовних вимог в частині більше, ніж вказано у рішенні третьої особи, є необхідним для забезпечення права на спілкування позивачки з онуком поза межами учбового графіку дитини для взаємного спілкування на відпочинку та поза робочого графіку, є достатнім та таким, що не порушує права позивачки на виховання дитини. Окремо було зазначено, про те, що найближчим часом буде вирішуватися питання третьою особою про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дитини, оскільки вона не піклується про дитину, та не здійснює її виховання, про що позивачка неодноразово зазначала раніше, звертаючись до служби у справах дітей третьої особи та ВП №1 Лозівського РВП ГУНП України у Харківській області. Також повідомила, що у період часу з 04.03.2024 року до 27.03.2024 року без деталізації конкретної дати позивачкою до суду було подано заяву щодо деталізації заявлених нею вимог на виконання ухвали суду від 12.02.2024 року (а.с.20-21). Вказаний факт став підставою для оголошення перерви у судовому засіданні 10.04.2024 року та встановлено, що повідомлені представницею позивачки обставини про подання вказаної заяви є недостовірними та направлені на введення суду в оману, а тому справа розглядається виключно на підставі первинно заявлених позовних вимог, оскільки будь-яких інших заяв з боку позивачки до суду не надходило. Відповідачка у судове засідання для розгляду справи по суті не прибула, про день час та місце судового засідання повідомлялася належним чином у порядку п.4 ч.8 ст.128 та п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.55), причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв щодо суті позову не подавала. Її неявка у порядку ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Позивачка та її представниця згоди на заочний розгляд справи не надавали, а тому справа розглядається у загальному порядку. Вислухавши позивачку та її представницю, дослідивши позовну заяву та надані суду докази, суд приходить до думки, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Позивачка є бабусею, а відповідачка матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб позивачки з [PERSON] від 23.08.2002 року серії [NUMBER] (а.с.14), свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , який є батьком [PERSON] (а.с.14) та свідоцтва про народження безпосередньо [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Батько дитини [PERSON] зник безвісти 04.02.2023 року на південній околиці м. Бахмут Донецької області під час виконання обов`язків військової служби при зіткненні з підрозділами збройних сил держави-агресора, що підтверджується сповіщенням [INFO] від 05.04.2023 року №515 (а.с.13). Між сторонами склалися особисті неприязні стосунки. Позивачка у період грудня 2023 року- січня 2024 року зверталася до ВП №1 Лозівського РВП ГУНП у Харківській області з приводу, на її думку, неналежного виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків відносно онука [PERSON] , [INFO] , однак жодних реакцій на дії відповідачки з боку органів поліції в особі представників ювенальної поліції не було, оскільки заяви позивачки були зареєстровані в журналі єдиного обліку без надання їм кваліфікації кримінального проступку чи кримінального правопорушення (а.с.11-12). Вказані рішення органу національної поліції України суду позивачкою оскарженні, зокрема у порядку ст.303 КПК України, не були. Раніше 03.03.2023 року третя особа по справі на підставі висновку від №А23/09-15/40 визнала право позивачки на участь у вихованні та спілкуванні з онуком щотижня з 17 години п`ятниці до 17-00 неділі за умови задовільного стану її здоров`я (а.с.10, 32-33). Вирішуючи справу по суті, суд зазначає, що позивачка має право на спілкування з онуком, що прямо передбачено нормами ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні ; батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. В той же час визначені позивачкою вимоги щодо спілкування з онуком по 5 днів під час осінніх, зимових та весняних канікул, як і виїзд з дитиною поза межі держави з метою оздоровлення на цілий місяць під час літніх канікул не можуть бути задоволенні, оскільки в такому випадку позивачка фактично, з урахуванням спілкування з дитиною на протязі двох днів щотижня, буде мати у себе дитину усі осінні, зимові та весняні канікули, що не є нормальним по відношенню до відповідачки, яка є родичем для дитини першого ступеню споріднення та має відносно дитини, на відміну від позивачки, не тільки права, а й обов`язки з можливістю її притягнення до відповідальності за не виконання або не належне виконання вказаних обов`язків. Крім цього, враховуючи те, що позивачка бажає здійснювати спілкування з дитиною без присутності позивачки, вказане фактично буде приводити до позбавлення матері права на спілкування з дитиною, хоча саме вона несе відповідальність за неї відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства». Доказів неналежної поведінки відповідачки щодо дитини суду надано не було, усні посилання позивачки на те, що найближчим часом третьою особою буде вирішуватися питання про позбавлення її батьківських прав та притягнення до адміністративної відповідальності щодо не виконання батьківських обов`язків суд відкидає, оскільки доказів вказаного факту суду надано не було. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.2 ст.76 ЦПК України, ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Засобами доказування є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Щодо підтримки чи не підтримки висновку третьої особи відносно спілкування позивачки з дитиною щотижня у період часу з 17-00 години п`ятниці до 17-00 неділі, то суд вказаний висновок третьої особи підтримує лише частково, оскільки при вказаному визначені часу для спілкування позивачкою з дитиною мати фактично позбавляється права на спілкування з дитиною на протязі усіх без виключення вихідних днів без виключення, що не може бути нормальним, оскільки відповідачка є родичем для дитини першого ступеню споріднення, яка має відносно дитини більші як права, так і обов`язки, ніж позивачка. При цьому суд враховує той факт, що доказів неналежної поведінки відповідачки щодо дитини суду надано не було та доказами, дослідженими у судовому засіданні не встановлено. Тому суд у порядку ч.6 ст.19 СК України із вказаним висновком третьої особи по справі не погоджується, та встановлює дні та часи побачення позивачки з онуком лише кожний другий тиждень місяця у період часу з 17-00 п`ятниці до 17-00 неділі з деталізацією питання забирання дитини та її повернення відповідачці та підтвердження факту належного стану здоров`я дитини з боку відповідачки. В іншій частині доводи вказаного висновку суд відхиляє як такий, що не забезпечує баланс інтересів позивачки та відповідачки як матері дитини без з`ясування думки дитини, враховуючи вік. Посилання позивачки на висновок об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 12.04.2021 року у справі №638/12278/15 суд відхиляє, оскільки він не є релевантним в даній справі. Вирішуючи питання судових витрат, суд стягує їх половину з відповідачки, а іншу залишає за позивачкою, оскільки обидві вимоги позивачки є немайновими, а позовні вимоги суд задовольняє частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial