Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області ( сертифікат серії ОД № 0066572, виданий 04.11.1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований 27.06.1997 року за № 1630). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] належало вищевказане спадкове майно. [INFO] [PERSON] померла. Залишила заповіт на ім`я позивача. [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкав разом із спадкодавцем. Приватним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належало спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області на підставі сертифікату серії ОД № 0066572, виданого 04.11.1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 27.06.1997 року за № 1630 та довідкою № 01/01-33/658/861 від 11.03.2024 року, наданою Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якої [PERSON] був виданий вищевказаний сертифікат, інформація щодо заміни сертифікату на Державний акт на право власності на земельну ділянку відсутня. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.07.2004 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України - заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до заповіту від 25.10.2000 року, посвідченого секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Каракач Л.П., зареєстрованого в реєстрі за № 274, [PERSON] заповіла усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право - [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75959679 від 23.02.2024 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 25.10.2000 року, зареєстрований за № 274, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Особи, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку відсутні. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 502 від 12.04.2023 року, наданою Утконосівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 577/02-14 від 23.08.2023 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved