Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.07.2022 № 3073204 станом на 28.06.2023 у розмірі 73282,00 грн, у тому числі: - 10000,00 грн - заборгованість за кредитом; - 63282,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 28.07.2022 по 23.07.2023 (включно); - судові витрати у розмірі 2684,00 грн та 5000,00 грн витрат на правову допомогу. Процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 05 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 26 лютого 2024 року та витребувано від Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» докази по справі (а.с. 56). 15.01.2024 до суду від представника позивача ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» - адвоката Руденка Костянтина Васильовича надійшло клопотання про витребування доказів, яке не було підтримано представником позивача у судовому засіданні 02.04.2024, та клопотання про долучення доказів, яке було задоволено протокольною ухвалою суду від 02.04.2024 (а.с. 63 - 92). 25.01.2024 на виконання ухвали суду від 05.01.2024 Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» надано витребувані докази по справі (а.с. 94). 30.01.2024 представницею відповідача [PERSON] - адвокатом Юрченко Аліною Валентинівною подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 101 - 105). 12.02.2024 представником позивача - адвокатом Руденком Костянтином Васильовичем подано додаткові пояснення у справі, у яких він фактично надав відповідь на відзив відповідача на позов (а.с. 107-111). Також подав заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференціі (а.с. 112 - 113), яка задоволена ухвалою суду від 13 лютого 2024 року (а.с. 114-115). 26.02.2024 представниця відповідача - адвокат Юрченко А.В. подала заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку зі зайнятістю у іншому судовому засіданні (а.с. 117). Протокольною ухвалою заяву представниці відповідача задоволено, судове засідання відкладено на 02 квітня 2024 року на 10:00 (а.с. 118). Справу розглянуто 02.04.2024 за участю представника позивача - адвоката Руденка К.В. та представниці відповідача - адвоката Юрченко А.В. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-6, 107-109) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 липня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (первісним кредитором) та [PERSON] укладено договір № 3073204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10000,00 гривень строком користування на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими директором ТОВ «Лінеура Україна», викладені для загального доступну в мережі Інтернет на його сайті. Відповідач відповідно до умов кредитного договору, п. 6.1.17, 6.1.18 Правил надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в особистому кабінеті в інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписав кредитний договір 28.07.2022 об 11:45:58 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором К657, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 28.07.2022 року на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк». Позивач стверджував, що сума кредиту по укладеному кредитному договору перераховувалася на платіжну карту відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній карті відома тільки відповідачу. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Вказаний номер телефону відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій. Таким чином, виключно відповідач може отримати кредит після укладення кредитного договору. Між первісним кредитором та відповідачем було укладено кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. 28.06.2023 ТОВ «Лінеура Україна» (кредитор) та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» (новий кредитор, позивач) уклали договір відступлення права вимоги № 28/06/23, за умовами якого право вимоги за договором №3073204 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.07.2022 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс». Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. Незважаючи на це, відповідач [PERSON] не виконав свого обов`язку та не повернув суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом у строки, передбачені кредитним договором. За ствердженням позивача, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 28.06.2023 у розмірі 73282,00 грн, у тому числі: - 10000,00 грн - заборгованість за кредитом; - 63282,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 28.07.2022 по 23.07.2023 (включно). У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги у частині періоду нарахування процентів за користування кредитом, зазначив, що проценти були нараховані за період з 28.07.2022 по 28.06.2023, а не по 23.07.2023, як помилково зазначено у прохальній частині позовної заяви. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги становить 73282,00 грн. Нарахування процентів за кредитним договором здійснено за період строку дії кредитного договору. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на ст. 59 Конституції України, ст. 4, 15, 16, 19, 27, 205, 207, 512-514, 516, 598-599, 610, 615, 625, 629, 1054 ЦК України, ст. 1, 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статті 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правові висновки Верховного Суду України у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19 лютого 2020 року). У судовому засіданні 02.04.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Позиція відповідача (а.с. 101-103) У відзиві на позовну заяву представниця відповідача зазначала, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, так як: -позивачем не надано суду належних доказів підписання кредитного договору позичальником та отримання кредитних коштів; -текстова версія договору не містить підпису відповідача, який може бути верифікованим; -матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів про здійснення переказу коштів саме первісним кредитором ТОВ "Лінеура Україна" саме на ім`я відповідача у сумі 10 000,00 грн (виписки з рахунку відповідача, платіжної інструкції тощо). Листування між ТОВ "Пейтек Україна" та ТОВ "Лінеура Україна" про рух коштів та проведення транзакції на картку [NUMBER] неможливо вважати належним та допустим доказом отримання відповідачем коштів по споживчому кредиту. Вважає, що ідентифікувати зарахування коштів саме на картковий рахунок відповідача є неможливим; -встановити юридичний зв`язок між ймовірним зарахуванням коштів на картковий рахунок відповідача в термін з 28.07.2022 по 02.08.2022 року від ТОВ "Пейтек Україна" та отриманням відповідачем коштів за споживчим кредитом від ТОВ "Лінеура Україна" є неможливим; -позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту укладання 28.07.2022 кредитного договору між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем. У судовому засіданні 02.04.2024 представниця відповідача заперечення, викладені у відзиві, підтримала. Просила суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Разом з тим, підтвердила, що телефонний номер [NUMBER] , електронна пошта, зазначені у кредитному договорі, та телефонний номер [NUMBER] , зазначений у довідці АТ КБ «Приватбанк», належать відповідачеві. Окрім іншого представниця наполягала на тому, що договір відступлення прав вимоги укладений не в тій формі, що кредитний договір, тому це суперечить ст. 513 ЦК України. На думку, представниці, договір про відступлення має бути укладений в електронній формі, а не в простій письмовій, якщо кредитний договір був укладений в електронній формі. Крім того представниця відповідача, прохала стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. При нормативному обґрунтуванні представниця відповідача посилалась на ст. 512, 513 ЦК України, ст. 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом 28 липня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна (далі - первісний кредитор, товариство) та [PERSON] (за договором клієнт) укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3073204 (надалі по тексту рішення - договір або кредитний договір), який підписано електронним підписом клієнта на ім`я « [PERSON] » шляхом використання одноразового ідентифікатора К657, про що свідчить п. 10 Договору. Зі сторони ТОВ «Лінеура Україна» договір підписано кваліфікованим електронним підписом та скріплено печаткою, про що свідчить протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, перевірений за допомогою онлайн сервісу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 70, 73). У реквізитах та підписах сторін договору зазначено прізвище, ім`я, по батькові відповідача [PERSON] , ідентифікаційний номер відповідача ( [NUMBER] ); відомості про паспорт; місце проживання ( [ADDRESS] ); реквізити належного клієнту платіжного засобу/поточного рахунку для перерахування коштів клієнту за даним договором: № [NUMBER] (а.с.11-19, 74 - 91). Зазначена у договорі адреса відповідає адресі реєстрації місця проживання відповідача, зазначеній у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду (а.с.55). Підпунктом 1.1 кредитного договору передбачено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС (інформаційно-телекомунікаційна система) товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІТС товариства. Відповідно до п. 1.2 договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту - 10000 грн. Згідно з п. 1.3 договору строк кредиту - 360 днів. Періодичність зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком 1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені договором. Відповідно до п.1.4 договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах всього кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору (пп. 1.4.1); знижена процентна ставка становить 1, 99 % у день …. (пп. 1.4.2). Згідно з п.1.5 орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 29653 85 % річних (пп. 1.5.1); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 29653, 85 % (пп. 1.5.2). Орієнтовна загальна вартість кредиту - 81640,00 грн (п.1.6). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.8 кредитного договору). За умовами п. 2.1 кредитного договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Суму кредиту (його частини) товариство перераховує протягом двох робочих (банківських) днів з моменту укладення договору. Дати надання кредиту: 28.07.2022 або 29.07.2022 (п. 2.2 договору). Відповідно до п. 2.4. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1 договору. За п. 2.5 кредит уважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 договору). Відповідно до п. 3.5 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом є правом товариства, а не його обов`язком. Товариство, без погодження, з клієнтом, може на свій розсуд зменшити нарахування встановлених договором процентів за користування кредитом. Товариство має право вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором (п. 5.1.1 договору); укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьої особою без окремої згоди клієнта але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення. Згідно з п 5.4.1 кредитного договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. Відповідно до п. 8.2 клієнт підтверджує, що додаткові контактні дані та електронна адреса, які вказані в реквізитах клієнта в Розділі 10 «РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН» договору (або надані клієнтом товариству окремо) належать саме клієнту та знаходяться в його користуванні, володінні та розпорядженні . Клієнт погоджується та розуміє, що ці дані можуть бути використані товариством для здійснення взаємодії з ним, в тому числі з метою врегулювання простроченої заборгованості, що може виникнути за цим договором. Така взаємодія здійснюється товариством з урахуванням вимог законодавства. Підпунктом 9.7.1 кредитного договору визначено, що договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства електронним підписом, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється шляхом накладання аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком, попередньо узгодженими сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис клієнта на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов договору. Усі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі (у т.ч. електронній) або через особистий кабінет (п. 9.10 договору). Відповідно до п. 9.11 договору сторони домовились, що примірник цього договору вважається отриманим клієнтом, якщо товариство його направило на електронну адресу, вказану клієнтом в Особистому кабінеті/Договорі та/або безпосередньо в Особистий кабінет. У випадку відправлення Договору в Особистий кабінет, клієнт приймає та підтверджує, що дані Особистого кабінету є його контактними даними, які були ним зазначені під час укладення Договору та які дають можливість клієнту переглядати укладений Договір, завантажити його на свій персональний комп`ютер або інший пристрій, створити копію на паперовому носії і таким чином отримати у формі, що унеможливлює зміну його змісту. В цьому випадку датою відправлення вважається дата, з якої клієнту в Особистому кабінеті стає доступним текст укладеного Договору. У п. 9.14 договору зазначається, що послуги за цим Договором надаються під торговельною маркою Credit7, Свідоцтво від 09.06.2021 №299636. Ліцензійний договір на право використання торговельної марки від 02.09.2021 №АВР-02/09-2021-1. У додатку № 1 до кредитного договору у формі таблиці наведено обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором. Додаток до договору підписано у той самий спосіб, що і договір (а.с. 20, 72). З паспорта споживчого кредиту, який підписано електронним підписом споживача на ім`я « [PERSON] » зі застосуванням одноразового ідентифікатору К657, вбачається що істотні умови кредитування збігаються з істотними умовами договору кредиту від 28.07.2022 № 3073204 (а.с.21-22). У п.2 Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (а.с.31) визначено, зокрема, такі терміни: електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних (п.2.4); електронне повідомлення - інформація, представлена в електронній формі, надана однією зі сторін іншій через ІТС Товариства або з використанням спеціальних форм Вебсайту, електронної пошти (email), сма-повідомлень (SMS), (Viber, WhatsApp та інш.) та/або засобів зв`язку у соціальних мережах (Facebook та ін) (п.2.5); кредит - грошові кошти, що отримані клієнтом від товариства, у національній валюті України - гривні, в погодженій сторонами сумі, на умовах повернення, строковості, платності, цільового використання та інших умовах передбачених кредитним договором (п.2.8); одноразовий індентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує клієнт від товариства шляхом відправки електронного повідомлення на засіб зв`язку клієнта, наданий товариству, та який додається (приєднується) до електронних повідомлень клієнта як підтвердження акцепту (підпису) електронних документів/правочинів та/або для входу в особистий кабінет (п. 2.11); особистий кабінет - захищена частина вебсайту, яка доступна клієнту через вебсайт або мобільний додаток після його індетифікації в ІТС товариства в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в якій клієнт/споживач має можливість укладати кредитні правочини, отримувати інформацію та документи пов`язані з обслуговуванням кредиту (в т.ч. суму заборгованості за кредитом, строки погашення, інше), здійснювати дії щодо ініціювання продовження строку кредиту, змінювати та надавати додаткові свої контактні дані (п.2.12). Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» передбачають особливості укладення кредитних договорів зі споживачами в електронній формі через ІТС товариства (алгоритм) (а.с. 32 - на звороті 33), а саме: -п. 6.1. Кредитний договір з Клієнтом (Споживачем) укладається в електронній формі за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується через Вебсайт або Мобільний додаток "Credit7". З метою укладення Кредитного договору, сторонами здійснюються визначені нижче дії; -п. 6.1.1. Клієнт на Вебсайті обирає бажані умови кредитування, у тому числі суму та строк Кредиту, вказує контактні дані (мобільний номер телефону), вказує електронну адресу (за наявності) і розпочинає Реєстрацію в ІТС Товариства через Вебсайт або Мобільний додаток "Credit7". При цьому, Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства; -п. 6.1.4. Після входу до Особистого кабінету, Клієнт продовжує Реєстрацію в ІТС, заповнюючи необхідні поля електронної анкети надаючи згоду (доступ) на отримання від третіх осіб персональних (ідентифікаційних) даних (система Bank ID, БКІ, Державне підприємство "ДІЯ", Суб`єкти первинного фінансового моніторингу в межах інструменту покладання, бюро кредитних історій тощо), додаючи необхідні файли, здійснюючи фотофіксацію себе та себе з документами у випадку необхідності; -п. 6.1.11. Після аналізу наявної інформації Товариство приймає рішення про надання Кредиту, про яке повідомляє Клієнта шляхом відправки відповідного інформаційного повідомлення; -п. 6.1.12. У разі прийняття позитивного рішення Товариство робить Клієнту в Особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі Кредитного договору, що містить усі істотні умови та підписаний зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства відтворені засобами копіювання. У встановлених Законом України «Про споживче кредитування» випадках перед укладенням Кредитного договору Товариство надає Клієнту для ознайомлення Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та положення, що вимагаються чинним законодавством України; -п. 6.1.14. Клієнт може відмовитися від пропозиції шляхом натискання на відповідні клавіши; -п. 6.1.17. У момент введення коду, зазначеного в пп.6.1.16 Правил, Клієнт направляє Товариству Електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), підписане електронним підписом Одноразовим ідентифікатором та підписує Кредитний договір; -п. 6.1.18. Кредитний договір вважається укладеним з моменту одержання Товариством Електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Договір набуває чинності з моменту перерахування Товариством суми Кредиту за реквізитами платіжної картки вказаної Клієнтом під час Реєстрації/заповнення даних в Особистому кабінеті, що вимагаються ІТС Товариства якщо інший момент набуття чинності не передбачено умовами Кредитного договору; -п. 6.1.19. Датою укладання Кредитного договору є дата одержання Товариством Електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Дата та час отримання повідомлення фіксується у Кредитному договорі у розділі («РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН»). В Кредитному договорі може бути передбачений інший спосіб зазначення інформації щодо підписання Кредитного договору з боку Клієнта, в тому числі, але не виключно шляхом відображення даних електронного підпису Одноразовим ідентифікатором; -п. 6.1. 21.Товариство зобов`язане перерахувати кошти на платіжну картку, вказану Клієнтом, у порядку та строки, визначені Кредитним договором. Товариство може повідомляти Клієнта про факт перерахування коштів шляхом відправки інформаційного повідомлення засобами зв`язку (номер мобільного телефону); -п. 6.1.24. Повернення кредитної заборгованості здійснюється в порядку передбаченому Розділом 9 Правил, якщо інше не передбачено Кредитним договором та/або чинним законодавством України; -п. 6.1.25. Форми Заявок, Кредитних договорів та інших документів в електронній формі, визначаються Товариством у встановленому ним порядку та інтегруються в ІТС Товариства. Створені/укладені в ІТС Товариства Заяви, Кредитні договори та інші документи в електронній формі є оригіналами і мають однакову юридичну силу з документами у паперовій формі; -п. 6.1.26. У випадку, якщо Клієнт втратив номер мобільного телефону, вказаний в ІТС Товариства/Кредитному договорі та/або паспорт, він зобов`язаний терміново зв`язатися з Товариством будь-яким доступним йому способом: шляхом надсилання електронного повідомлення через Особистий кабінет та/або зателефонувавши за контактними телефонними номерами Товариства, зазначеними на Вебсайті, і виконати дії, вказані працівником Товариства. Лист ТОВ «Пейтек Україна» до ТОВ «Лінеура Україна» від 12.12.2023 вих. № 20231212-11 (а.с. 23) представник позивача просив не брати до уваги як помилково надісланий. Відповідно до листа ТОВ «Пейтек Україна» до ТОВ «Лінеура Україна» від 12.12.2023 вих. № 20231212-11, між товариствами укладено договір про організацію переказу грошових коштів, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта ТОВ «Лінеура Україна» 28.07.2022 об 11:47:03 на суму 10000 грн, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» - 7dbaa9af-b7fe-40c8-969a-4453723567ee, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - 30732041658998024, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] (а.с. 71). Згідно з довідкою АТ КБ « ПриватБанк» від 17.01.2024 № 20.1.0.0..0/7-240115/14066, наданої на виконання ухвали суду від 05.01.2024, на ім`я « [PERSON] », РНОКПП [NUMBER] , видано емітовану платіжну карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) (а.с. 94). На поточний рахунок [PERSON] було здійснено зарахування грошових коштів у сумі 10000 грн від 28.07.2022. Оскільки переказ було здійснено через сторонній сервіс, то дані по відправнику відсутні. Номер телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ) у дату 28.07.2022: [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 24-30) за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 28.06.2023 сума заборгованості позичальника [PERSON] становила 73282,00 гривень, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 10000,00 гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом - 63282,00 гривень. Доказів погашення кредиту матеріали справи не містять. 28.06.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» (за договором - кредитор) та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» (за договором - новий кредитор) укладено у простій письмовій формі договір відступлення прав вимоги № 28/06/23 (а.с. 40-42). Відповідно до п. 6.2.2 договору для підтвердження дійсності, прав вимоги що відступаються, кредитор надає новому кредиторові всі документи в порядку, передбаченим цим договором. Згідно з п. 6.2.3 права вимоги переходять до нового кредитора з моменту зарахування грошових коштів у повному обсязі у розмірі, визначеному п. 7.1. договору, на рахунок кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Факт виконання умов договору відступлення прав вимоги № 28/06/23 підтверджується копією платіжної інструкції від 28 червня 2023 року № 110, відповідно до якої позивач сплатив на виконання п. 6.2.3 цього договору грошові кошти у розмірі 937 477, 96 гривень первісному кредитору ТОВ «Лінеура Україна» (а.с. 44). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 28 червня 2023 року до договору відступлення прав вимоги №28/06/23 від 28 червня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» (первісний кредитор) передав, а ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» (новий кредитор) прийняв документацію та реєстр боржників (а.с. 42 на звороті). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 28.06.2023 до договору відступлення прав вимоги №28/06/23 від 28 червня 2023 року ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] у загальній сумі 73282,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 10000,00 грн; заборгованість по нарахованим процентам - 63282, 00 грн (а.с. 43). Застосовані судом норми права Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законом України «Про електронну комерцію». Так, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (тут та надалі - у редакції, чинній станом на дату укладення спірного договору) встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Згідно зі ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно зі статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 (справа № 404/502/18), від 09.09.2020 (справа № 732/670/19) дійшов такого висновку: «Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Договір в спрощеній формі шляхом обміну, наприклад, електронними листами та іншими засобами електронної комунікації, або договір, який укладається шляхом приєднання до нього можна підписати з використанням: Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення». Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України). У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу (ст. 521 ЦКУ). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ). Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що відповідачем [PERSON] було укладено в електронній формі, що згідно з п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору у письмовій формі, договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ «Лінеура Україна». Факт укладення кредитного договору належним чином підтверджено сукупністю доказів, наданих позивачем (договором, який підписаний сторонами, у тому числі кваліфікованим електронним підписом первісного кредитора та електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідає п. 9.7.1 кредитного договору та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, перевірений за допомогою онлайн сервісу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису). Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідача на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Доводи представниці відповідача про відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження укладення кредитного договору суд відхиляє, оскільки такі спростовуються матеріалами справи. Підписання кредитного договору відповідачем підтверджується його змістом, який містить усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові; податковий номер; номер паспорта, телефон, номер банківської картки, адреса місця проживання відповідача тощо. Доказів підписання договору від імені відповідача іншими (третіми) особами, у тому числі через вчинення шахрайських дій, відповідач суду не надав, про таке не повідомляв та не стверджував, доказів звернення з даного факту до правоохоронних органів також не надав. Отже, суд уважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення кредитного договору саме відповідачем. Також суд уважає доведеним позивачем та не спростованим відповідачем факт видачі кредиту у сумі 10000,00 грн та зарахування коштів саме у такій сумі у день укладення договору на поточний банківський рахунок відповідача. Так, з кредитного договору вбачається, що зарахування кредитних коштів у сумі 10000,00 грн мало б відбуватися 28.07.2022 або 29.07.2022 на банківську картку, зазначену у договорі ( [NUMBER] ). На цю ж саму платіжну карту, яка за повідомленням банківської установи належить [PERSON] , 28.07.2022 було зараховано 10000,00 грн. Інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою направлялася на номер телефону, який належить [PERSON] . Факт належності номеру телефону саме відповідачеві підтвердила у судовому засіданні його представниця. Суд звертає увагу на те, що заперечуючи позовні вимоги у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні, представниця відповідача наполягала на тому, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази отримання відповідачем кредитних коштів, докази факту виникнення між сторонами правовідносин з кредитування, а факт зарахування коштів на рахунок відповідача саме від первісного кредитора є недоведеним. При цьому представницею відповідача не заперечувався у категоричній формі сам факт отримання кредитних коштів відповідачем, укладення ним кредитного договору, непроведення повного розрахунку тощо. Аргументи з боку відповідача в основному будувалися на тому, що позивач не довів, чи не надав докази, чи надав неналежні докази. Разом з тим суд уважає, що відповідач та/або його представниця не позбавлені були права та можливості (з метою спростування позовних вимог та доведення своїх заперечень, наведених у відзиві на позовну заяву) самостійно надати суду виписку з банківського рахунку або ж довідку з банківської установи на підтвердження того, що на платіжну картку, належну відповідачеві, 28.07.2022 сума грошових коштів у розмірі 10000,00 грн надійшла від іншої особи, а не від ТОВ «Лінеура Україна». На противагу доводам позивача походження цих коштів з боку відповідача не було підтверджено або якимось чином пояснено. Суд зазначає, що зважаючи на закріплений у ЦПК України принцип змагальності сторін, недостатньо просто заперечувати обставини, наведені однією стороною, якщо докази на їх спростування існують і їх можливо надати, проте інша сторона, заперечуючи такі обставини власні докази на їх спростування приховує або не надає. Отже доводи представниці відповідача про те, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження факту укладання кредитного договору між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем є безпідставними. Доказів повернення відповідачем коштів, отриманих у кредит, матеріали справи не містять. Суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві та у відзиві на позов, та вважає, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору з додержанням письмової форми, визначеної законом, з дотриманням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію», такий договір підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 цього закону та умовами договору. Відповідач отримав за кредитним договором грошові кошти у сумі 10000,00 грн шляхом зарахування таких коштів на його поточний банківський рахунок за реквізитами емітованої на його ім`я платіжної банківської картки, що була зазначена ним у реквізитах кредитного договору. З цих підстав позовні вимоги про стягнення основної суми заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.07.2022 № 3073204 у сумі 10000,00 грн є законними, обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на умовах кредитного договору. Факт набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором суд також уважає доведеним сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які є належними, достовірними, допустимими та достатніми. Доводи представниці відповідачки про невідповідність форми договору про відступлення права вимоги за кредитним договором формі кредитного договору є помилковими та такими, що не ґрунтуються на положеннях закону. Адже обидва договори були вчиненні у письмовій формі. Частина перша статті 205 ЦК України визначає дві форми, в яких можуть вчинятися договори - усну та письмову (електронну). Електронна форма є різновидом простої письмової форми, а не самостійною формою. Укладення та підписання звичайним традиційним способом шляхом підписання сторонами (представниками сторін) договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, який в свою чергу укладався в електронній (письмовій) формі, не суперечить приписом ст. 513, 521 ЦК України. Отже, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги, укладеного у належній формі. Станом на дату розгляду справи у суді позивач є кредитором по відношенню до відповідача та має законне право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі. Здійснюючи перевірку розрахунку заборгованості, наданого позивачем, суд виснує таке. Відповідно до умов кредитного договору його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), проценти за користування кредитом тощо. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором. Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом матеріали справи не містять. З умов кредитного договору було встановлено, що строк користування кредитом, про які домовлялися сторони такий договір укладаючи, складав 360 днів, а періодичність сплати процентів та повернення кредиту - 30 днів. Через 360 днів сума кредиту отриманого відповідачем від первісного кредитора мала б бути повернута у повному обсязі. У кредитному договорі була встановлена процентна ставка за користування кредитом 1,99 (стандартна та знижена) (у разі вчасного повернення суми кредиту). Нарахування процентів за договором мало б здійснюватися на залишок фактичної заборгованості (10000,00 грн) за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році за методом факт/факт, про що свідчать умови р. 3 кредитного договору. Отже, сума процентів за правомірне користування кредитними коштами за період з 28.07.2022 по 28.06.2023 (кінцеву дату, яку визначив позивач) за порядком обчислення процентів, наведеним у п. 3.1, 3.2 кредитного договору (метод факт/факт), буде складати - 66864,00 грн. Проте позивачем пред`явлено до стягнення меншу суму процентів, нарахованих за методом факт/360, у загальній сумі 63282,00 грн.

Outcome: approved