Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

23.03.2023\~року\~позивач\~ Товариство\~з\~обмеженою відповідальністю\~«УК\~Управління\~комфортом» звернулось\~до\~суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свою вимогу\~позивач обґрунтовував\~тим,\~що згідно\~із відомостями,\~що містяться\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~(інформаційна\~довідка №\~\~112127289 від 30.01.2018\~року),\~власником квартири\~ [ADDRESS] є\~Відповідач. Позивача обрано\~управителем\~багатоквартирного\~житлового будинку\~№\~будинку\~ [ADDRESS] \~згідно\~із Протоколом\~\~від\~21.04.2021\~року\~зборів\~співвласників багатоквартирного\~будинку.\~\~31.05.2021\~року\~між\~Управителем та\~співвласниками\~багатоквартирного\~будинку [ADDRESS] \~було\~укладено Договір\~про\~надання\~послуги з\~управління\~багатоквартирним\~будинком №\~П22/27/Г5ВВ7\~(далі\~-«Договір\~про\~управління»)\~\~в порядку,\~\~передбаченому ст.\~11\~Закону\~України\~«Про особливості\~здійснення\~права\~власності у\~багатоквартирному\~будинку». Зазначає,\~що вартість послуги\~з\~управління\~багатоквартирним будинком\~встановлена\~п.\~3.1\~Договору\~про\~управління та\~становить\~8,28\~\~грн.\~на\~місяць \~за\~1\~кв.\~метр\~загальної\~площі житлового\~або\~нежитлового\~приміщення у\~будинку.\~\~При цьому,\~\~у зв`язку\~з\~введенням\~військового стану\~на\~території\~України та\~частковою\~неможливістю\~надання послуг\~Управителем,\~\~за березень\~\~та квітень\~\~2022\~року\~було\~здійснено перерахунок\~вартості\~послуги\~в бік\~зменшення,\~за\~результатами якого в\~ці місяці\~вартість послуги\~становила 6,36\~грн за\~1\~кв.\~метр загальної\~площі житлового\~або нежитлового\~приміщення у\~будинку.\~Загальна площа\~квартири Боржника\~становить 96,5\~кв.м.,\~щомісячний розмір\~плати за\~послугу з\~управління у\~вказаному вище\~періоді становив\~799,2 \~грн,\~ а у\~березні та\~квітні і\~2022\~року -\~613,74\~грн.\~ Загальний розмір\~нарахувань\~Відповідачу \~за\~послугу \~з\~управління\~багатоквартирним будинком\~в\~період\~з 01.06.2021\~року\~по\~28.02.2023\~року\~становить\~16408,86\~грн.\~\~У\~Відповідача\~утворилась заборгованість\~перед\~Позивачем\~за надані\~послуги,\~сума\~якої\~станом на\~дату\~подання\~цієї заяви\~складає\~16408,86\~грн. Позивачем проведено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за період з 21.07.2021 року по 23.02.2022 року, відповідно до якого сума інфляційних втрат становить 243,21 грн, а сума 3% річних 57,93 грн. На підставі викладеного, просив суд: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УК Управління комфортом» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у сумі 16\~348,82 грн, з яких сума боргу за житлово-комунальні послуги 6684, 00 грн, інфляційні втрати 243,41 грн, 3% річних 57,93 грн та судові витрати в сумі 6\~864, 00 грн, з яких судовий збір 2 684,00 грн, витрати на правничу допомогу 4000 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.03.2023 року відкрито позовне провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15.04.2024 суду у судовому засіданні від представника позивача - адвоката Волошина Є. В. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УК Управління комфортом» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 2718, 14 грн, судовий збір 2\~684, 00 грн витрати на правничу допомогу 4000, 00 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив задовольнити позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, просила відмовити щодо стягнення витрат на правову допомогу. Суд, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи‚ дійшов такого висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що згідно\~із відомостями,\~що містяться\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~(інформаційна\~довідка №\~\~112127289 від 30.01.2018\~року),\~власником квартири\~ [ADDRESS] є\~Відповідач. Позивача обрано\~управителем\~багатоквартирного\~житлового будинку\~№\~будинку\~ [ADDRESS] згідно\~із\~Протоколом\~\~від 21.04.2021\~року\~зборів\~співвласників багатоквартирного\~будинку.\~\~31.05.2021\~року\~між\~Управителем та\~співвласниками\~багатоквартирного\~будинку [ADDRESS] \~було\~укладено Договір\~про\~надання\~послуги з\~управління\~багатоквартирним\~будинком №\~П22/27/Г5ВВ7\~(далі\~\~-\~«Договір\~про управління»)\~\~в порядку,\~\~передбаченому ст.\~11\~Закону\~України\~«Про особливості\~здійснення\~права\~власності у\~багатоквартирному\~будинку». Зазначає,\~що вартість послуги\~з\~управління\~багатоквартирним будинком\~встановлена\~п.\~3.1\~Договору\~про\~управління та\~становить\~8,28\~\~грн.\~на\~місяць \~за\~1\~кв.\~метр\~загальної\~площі житлового\~або\~нежитлового\~приміщення у\~будинку.\~\~При цьому,\~\~у зв`язку\~з\~введенням\~військового стану\~на\~території\~України та\~частковою\~неможливістю\~надання послуг\~Управителем,\~\~за березень\~\~та квітень\~\~2022\~року\~було\~здійснено перерахунок\~вартості\~послуги\~в бік\~зменшення,\~за\~результатами якого в\~ці місяці\~вартість послуги\~становила 6,36\~грн за\~1\~кв.\~метр загальної\~площі житлового\~або нежитлового\~приміщення у\~будинку.\~Загальна площа\~квартири Боржника\~становить 96,5\~кв.м.,\~щомісячний розмір\~плати за\~послугу з\~управління у\~вказаному вище\~періоді становив\~799,2 \~грн,\~ а у\~березні та\~квітні і\~2022\~року \~613,74\~грн.\~ Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема,\~Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі - Закон). Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником\~Закон\~визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому\~законом\~порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону). Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша\~статті 901 ЦК України). Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону). Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону). Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій\~статті 19 Закону\~\~передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має\~право,\~зокрема,\~одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Частинами першою та другою ст. 32\~Закону України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка № 112127289 від 30.01.2018 року) Таким чином,\~відповідач [PERSON] , як власник квартири, відповідно до вимог\~закону\~був зобов`язаний своєчасно і в повному розмірі вносити плату за надані житлово-комунальні послуги. Судом також встановлено, що утримання та обслуговування будинку [ADDRESS] здійснювалось позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «УК Управління комфортом». Як свідчать матеріали справи, для виконання вказаних завдань, 31.05.2021 року між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] було укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № П22/27/Г5В6В7. Відповідно до п.1 договору, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно п. 3.2 вказаного договору плата за послугу з управління нараховується щомісячно управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Звертаючись до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, позивач посилається на те, що відповідач зазначених вимог\~закону, які покладають на неї обов`язок своєчасно і в повному розмірі вносити плату за надані житлово-комунальні послуги, не дотримувалась, не виконувала обов`язки, щодо оплати коштів за комунальні послуги, в результаті чого, у утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги перед позивачем, розмір якої з урахуванням трьох відсотків річних, сума боргу за житлово-комунальні послуги 6684, 00 грн, інфляційні втрати 243,41 грн, 3% річних 57,93 грн. За період з 01.03.2023 по 29.02.2024 Позивачем було здійснено донарахування Відповідачу за спожиту послугу з управління багатоквартирним будинком. Донарахування здійснювалось за тарифом, що був встановлений п. .3.1 Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № П22/27/Г5В6В7 від 31.05.2023. З 01.07.2023 вартість послуги з управління багатоквартирним будинком була змінена згідно з п.п. 3.3.3 та 3.3.4 Договору про управління та становила 9.39 грн на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. Таким чином за період з 01.03.2023 по 29.02.2024 Відповідачу було нараховано послугу з управління багатоквартирним будинком суму у розмірі: 10 445, 20 грн. При цьому, Відповідачем у період розгляду справи судом, було здійснено оплати у рахунок погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 24 075.88 грн, зокрема: 11.06.2023- 16 348.82 грн; 07.08.2023- 800.00 грн; 08.08.2023- 905.44 грн; 31.08.2023- 0,56 грн; 13.09.2023- 906,00 грн; 07.10.2023- 906.00 грн; 16.11.2023- 905,72 грн; 30.11.2023- 0,28 грн; 31.01.2024- 906.00 грн. Відповідачем за період з 01.06.2021 по 29.02.2024 спожито житлово-комунальних послуг на загальну суму 26 854.06 грн, з яких сплачено було 21 135.92 грн. Нарахування та розрахунок спожитих Відповідачем житлово-комунальних послуг за період з 01.06.2021 по 29.02.2024 відображений в копії фінансово-особового рахунку № [NUMBER] . Також Відповідачем 12.06.2023 на рахунок Позивача було перераховано суму у розмірі 301.34 грн у рахунок сплати інфляційних втрат та 3% річних. Таким чином, станом на 21.03.2024 заборгованість Відповідача перед Позивачем за надані послуги складає 2 718,14 грн. У зв`язку\~з\~цим\~Позивач\~на адресу\~подав до\~суду заяву\~про\~зменшення \~позовних\~вимог,\~відповідно\~до\~якої просив\~суд\~стягнути\~з Відповідача\~ заборгованість у сумі 2718, 14 грн., та судові витрати, з яких судовий збір 2 684, 00 грн, витрати на правничу допомогу 4000, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ч. ч. 1 та 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктами 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що з 24.02.2022 до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком станом на 21.03.2024 та вважає їх такими, що підлягають до задоволення. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність,\~ взаємозв`язок\~у їх\~сукупності,\~встановивши правовідносини,\~які випливають\~із встановлених\~обставин та\~правові норми,\~ які підлягають \~застосуванню до\~ цих правовідносин,\~суд дійшов\~ висновку про\~ обґрунтованість зменшених \~вимог позивача, \~а тому\~з відповідача [PERSON] на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~заборгованість у\~сумі 2718, 14 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір, а також витрати на правничу допомогу. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує обставини, визначені ст. 137 ЦПК України, зокрема й те, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу відбувається за клопотанням сторони. Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суд Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. У рішення ЄСПЛ, ухваленому в справі "Бєлоусов проти України", констатовано, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є "фактично понесеними", оскільки заявник має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Позивачем підтверджено витрати на правову допомогу та надано на їх підтвердження письмові докази: Договір про надання правничої допомоги\~№\~01/22\~від\~18.11.2022\~року,\~Додаток\~№1\~до\~Договору\~про надання правничої допомоги № 01/22 від 18.11.2022 року, Додаток №3 до Договору про надання правничої допомоги № 01/22 від 18.11.2022 року Акт №52/22-У приймання-передачі наданих послуг по Договору №01/22 про надання правничої допомоги від 18 листопада 2022 року. Однак, Позивач в даній заяві просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 4000 гривень, що є очевидно непропорційним ціні позову та виходить за межі розумності і об`єктивності. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у пункті 6.1. постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу з відповідача підлягають зменшенню до 1000, 00 грн., з підстав розумності та об`єктивності. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: partial