Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Адвокат Ткачук В.М. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] є батьком її неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що у 2017 році зареєструвала шлюб із [PERSON] . Саме з [PERSON] здійснює догляд за сином [PERSON] та їх спільними дітьми, разом забезпечують їх всім необхідним, дбають про їхнє здоров`я та добробут. Натомість, відповідач з сином не бачиться і не спілкується близько 7 (семи) років, самоусунувшись від його виховання та забезпечення. Визначені рішенням суду аліменти не сплачує, має значну заборгованість та перебуває у розшуку у зв`язку із несплатою аліментів. Вказані обставини підтверджують факт самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а тому позивач вимушена звертатися в суд з вказаним позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила вимоги задоволити в повному обсязі. Додатково вказала, що [PERSON] не підтримує зв`язок з сином, не телефонує йому, не сплачує аліменти на його утримання і має значну заборгованість. Сином взагалі не цікавиться. Вказала, що жодним чином не перешкоджала спілкуванню сина з батьком, проте після розлучення [PERSON] не проявляє інтерес до сина. Представник позивача адвокат Ткачук В.М. в судовому засіданні просив позов задоволити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина - [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судові засідання жодного разу не з`явився, хоча про дату, час і місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, у тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Представник ООП Великомежиріцької сільської ради Гайдук О.Ю. в судовому засіданні підтримала поданий висновок та вважала за недоцільне позбавляти батьківських прав [PERSON] , так як його місце перебування є невстановленим і застосовані органом всі можливі засоби зв`язку не дали змоги повідомити [PERSON] про вказану справу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що є колегою [PERSON] і її односельчанкою. Вказала, що [PERSON] не проживає в с.Великі Межирічі, місце проживання його невідоме. До сина він не з`являється вже давно, з [PERSON] не спілкується, навіть по телефону, жодної грошової допомоги на його утримання не надає, подарунків не надсилає і з днем народження не вітає. Останній раз [PERSON] бачила, коли [PERSON] йшов в перший клас. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що є колегою позивача і проживає в одному селі із [PERSON] . [PERSON] бачила останній раз, коли [PERSON] було близько чотирьох років. Вказала, що [PERSON] не надає належної грошової допомоги для утримання сина, з ним не спілкується, не надсилає ні коштів, ні подарунків. За період проживання в селі [PERSON] не завів дружніх відносин із односельчанами, тому ніхто з ним не підтримує зв`язок і не знає де він проживає. Пояснила також, що певний час мати [PERSON] телефонувала до [PERSON] та цікавилась життям внука, але вже понад рік вона теж не телефонує. Представник ССД Великомежиріцької сільської ради Чудак І.А. в судовому засіданні пояснив, що на виконання ухвали суду у житловому будинку [PERSON] , де проживає неповнолітній [PERSON] , була проведена перевірка умов проживання, на підставі якої складено акт обстеження умов проживання сім`ї та додано його до матеріалів висновку. Також на комісії було заслухано [PERSON] , яка повідомляла, що [PERSON] відносно його сина [PERSON] вже тривалий час не виконуються жодні батьківські обов`язки, ні по утриманню, ні по догляду. Для з`ясування думки [PERSON] та повідомлення його про розгляд питання про позбавлення його батьківських прав було використано всі можливі способи для повідомлення останнього. У зв`язку з тим, що встановити місце перебування [PERSON] не виявилось можливим було надано висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні, в присутності практичного психолога [PERSON] та представника ССД Великомежиріцької сільської ради [PERSON], неповнолітній [PERSON] пояснив, що з білогічним батьком [PERSON] не спілкується і зв`язок не підтримує. Останній раз спілкувався з ним по телефону близько 4 (чотирьох) років назад, а бачив його коли йому було близько 4-5 років. Єдиний спогад про батька це будування бесідки в межах господарства. Раніше телефонувала бабуся, мати [PERSON] і цікавилась про його життя, здоров`я, але і вона згодом перестала телефонувати. Виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України та враховуючи те, що відповідач в судові засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дати, час і місце проведення судових засідань, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши учасників судового провадження, свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 січня 2011 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 17 червня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішення набрало законної сили 06 липня 2016 року. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. [PERSON] 28 серпня 2017 року зареєструвала шлюбу із [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 серпня 2017 року. Згідно довідки № 94 від 07 листопада 2023 року, виданої Директором опорного закладу "Великомежиріцький ліцей" Великомежиріцької сільської ради Рівненської області [PERSON] біологічний батько [PERSON] [PERSON] в житті дитини участі не приймає, жодного разу не з`являвся на батьківських зборах, [PERSON] не цікавиться успіхами та досягненнями сина. Згідно відповіді начальника ВП № 7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області [PERSON] № 1074/214/01-2024 від 21 лютого 2024 року [PERSON] , [INFO] , перебуває в розшуку та на нього заведена РС №80 від 18 серпян 2021 року. Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї від 16 січня 2024 року було обстежено умови проживання [PERSON] в [ADDRESS] . У вказаному будинку створені умови для проживання та виховання дітей. Діти забезпечені необхідними речами, відповідно до їх вікових потреб. За вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. ст. 150, 155, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток та утримувати своїх неповнолітніх дітей. Натомість, [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] не сплачує та перебуває у розшуку у зв`язку із несплатою аліментів, що підтверджується довідкою начальника Корецького відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУТМЮ Дем`янчук Н. № 20102 від 25 грудня 2023 року та ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 21 липня 2021 року, що набрала законної сили 06 серпня 2021 року. В абзаці 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Аналізуючи вказані обставини, суд приходить до переконання про свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків та його небажання змінити своє ставлення до дитини. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, відповідач не вважав необхідним скористатися своїми правами надання особистих пояснень та доказів, спростування аргументів позивача. Згідно висновку Органу опіки та піклування Великомежиріцької сільської ради Рівненської області №5 від 24 січня 2024 року Орган опіки та піклування Великомежиріцької сільської ради Рівненської області вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що Служба у справах дітей Великомежиріцької сільської ради не має змоги поспілкуватись з [PERSON] , щоб належним чином повідомити його про дану справу та дізнатись його позицію. Служба у справах дітей Великомежиріцької сільської ради використала всі можливі методи для зв`язку із [PERSON] , проте повідомити його так і не вдалось. Щодо висновку органу опіки та піклування суд зазначає наступне. Згідно з ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). У спірній по справі ситуації, суд, передусім, виходить з положень частини першої ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 21 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 у справі № 623/349/19 звертає увагу, що у усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини,є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюбні відносини, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд бере до уваги висновок ООП Великомежиріцької сільської ради, проте, зважаючи на пасивну позицію [PERSON] , його свідоме нехтування батьківськими обов`язками, а також небажання брати участь у житті сина, забезпечувати його матеріально, підтримувати зв`язок із дитиною будь-яким чином, і як наслідок своєю байдужістю [PERSON] травмує психічне здоров`я дитини, тому для забезпечення гармонійного, щасливого та спокійного дитинства [PERSON] суд вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Крім того, в порядку ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений [PERSON] при поданні позову в розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved