Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] .. За життя остання склала заповіт, який було посвідченого 09.10.2012 року за реєстровим №2227 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Михайлець К.О., відповідно до якого [PERSON] заповіла позивачу частину житлового будинку з господарськими спорудами та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Після звернення до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Т.С. для оформлення спадкових прав, ним було з`ясовано, що за життя бабуся склала два заповіти. Заповіт на його ім`я було скасовано за заявою бабусі та є чинний заповіт, складений не на його ім`я. До того ж наявні спадкоємці за законом першої черги. В зв`язку з цим, видати йому свідоцтво право на спадщину за заповітом та законом неможливо. Посилаючись на те, що його бабуся не підписувала та не подавала заяву про скасування складеного 09.10.2012 року заповіту, позивач в первісному позові просив визнати недійсною відповідну заяву про скасування заповіту №56632403 від 09.10.2014 року. Під час розгляду справи, після ознайомлення із витребуваною судом заявою про скасування заповіту від 09.10.0214 року, позивач подав заяву про зміну підстав позову, відповідно до якої просив визнати недійсною вказану заяву з тих підстав, що на момент її складання [PERSON] не була настільки хворою, щоб не мати можливості самостійно пересуватись та підписувати заяву особисто. Конкретну причину такої неможливості в заяві не наведено. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.09.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні. Протокольними ухвалами від 17.01.2024 року було прийнято заяву про зміну підстав позову, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні 19.02.2024 року представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, наведених в заяві про зміну підстав позов. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та недоведеність належними та допустимими доказами. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Т.С., в наданій заяві просила розглядати справу без її участі. Інша третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Михайлець К.О., до суду не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила, пояснень по суті справи не надала. В судове засідання, призначене на 03.04.2024 року позивач та його представник - адвокат Нестеченко Д.С., не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, клопотань про перенесення розгляду справи не подавали. При цьому, суд враховує, що в судовому засіданні 19.02.2024 року за клопотанням представника позивача судом було оголошено перерву для забезпечення участі в наступному засіданні позивача для дачі ним особисто пояснень. В наступне судове засідання, призначене на 21.03.2024 року позивач не з`явився, доказів поважності причин неявки не надав. Судом знов було оголошено перерву для забезпечення участі позивача в судовому засіданні. При оголошенні перерви, дату та час наступного судового засідання на 10-30 г. 03.04.2024 року було погоджено з представником позивача та відповідачем, а також додатково повідомлено останніх під розписку. Проте, в призначене на 03.04.2024 року судове засідання позивач та його представник не з`явились, про поважність причини своєї неявки не повідомили. Доказів поважності неявки позивача в попереднє судове засідання, що призначалось на 21.03.2024 року, також суду представлено не було. Вказані дії сторони позивача суд розцінює як неналежне використання своїх процесуальних прав, що призводить до затягування розгляду справи. При цьому, суд враховує, що позивач скористався своїм правом на участь у розгляді справи через уповноваженого представника, за участі якого було проведено підготовче засідання по справі. Також в ході подальшого розгляду справи по суті було заслухано вступне слово представника позивача, за його участі досліджено всі матеріали справи. За вказаних обставин, враховуючи стадію судового розгляду, суд, з урахуванням положень п.п.1,2 ч.2 ст.43, ч.1 ст.44, ч.5 ст.130, ч.1, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, визнав за можливе провести подальший розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Перевіривши доводи позовної заяви, заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що pгідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . Після смерті останньої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Т.С. було заведено спадкову справу №29/2017. З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що 14.06.2017 року та 09.10.2017 року, відповідно, з заявами про прийняття спадщини звернулись сини [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Також в матеріалах спадкової справи міститься заповіт, посвідчений 09.10.2012 року за реєстровим №2227 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Михайлець К.О., відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала [PERSON] частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . 09.10.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Михайлець К.О. за реєстровим №2495, було посвідчено заяву [PERSON] , відповідно до якої остання скасувала заповіт, складений нею та посвідчений 09.10.2012 року за реєстровим №2227. З заяви від 09.10.2014 року також вбачається, що оскільки [PERSON] внаслідок хвороби не могла підписати заяву, на її особисте прохання у її та нотаріуса присутності, заяву замість неї було підписано [PERSON] , [INFO] . Також в заяві зазначено, що [PERSON] були відомі та зрозумілі положення ст.1254 ЦК України. Текст заяви на її особисте прохання прочитано уголос приватним нотаріусом та схвалено [PERSON] . Приватним нотаріусом встановлено особи [PERSON] та [PERSON] , засвідчено справжність підпису останньої. В зв`язку із хворобою [PERSON] , справжність підпису [PERSON] засвідчено на дому, за адресою: [ADDRESS] . Згідно наявної у матеріалах спадкової справи Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що в останньому містяться запису про наявність чинного заповіту [PERSON] , посвідченого 08.08.1997 року за реєстровим №3-2068 П`ятою Дніпровської державною нотаріальною конторою, а також про посвідчення заповіту від 09.10.2012 року та його скасування за заявою від 09.10.2014 року. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Частинами 1,2,3,4,6,7 ст.1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Статтею 1247 ЦК України встановлено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Частиною 4 ст.207 ЦК України встановлено, що якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. Статтею 57 Закону України «Про нотаріат» (в редакції станом на день складання та посвідчення заяви про скасування заповіту від 09.10.2014 року) було встановлено, що нотаріус, завідуючий державним нотаріальним архівом, посадова особа органу місцевого самоврядування при одержанні заяви про скасування чи зміну заповіту, а також при наявності нового заповіту, який скасовує чи змінює раніше складений заповіт, роблять про це відмітку на примірнику заповіту, що зберігається в державній нотаріальній конторі, у приватного нотаріуса, в державному нотаріальному архіві чи у виконавчому комітеті сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій і забезпечують державну реєстрацію нового заповіту, змін до заповіту, скасування заповіту у Спадковому реєстрі відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Справжність підпису на заяві про скасування чи зміну заповіту повинна бути нотаріально засвідчена. Подібні за змістом положення містить п.6 глави 3 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. З заяви від 09.10.2014 року вбачається, що остання була оформлена нотаріусом за особистої участі [PERSON] . Текст заяви складений нотаріусом за допомогою загальноприйнятих технічних засобів і вона викладена на спеціальному бланку нотаріальних документів. На особисте прохання [PERSON] текст заяви прочитано уголос приватним нотаріусом та схвалено [PERSON] . В зв`язку із хворобою останньої, заяву на її особисте прохання було підписано [PERSON] , що відповідає вимогам ч.4 ст.207, ст.ст.1247,1248 ЦК України. Особу [PERSON] , її дієздатність, а також особу [PERSON] та справжність її підпису нотаріусом перевірено, що відображено в заяві. З тексту заповіту від 09.10.2012 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що у відповідності до ст.57 Закону України «Про нотаріат», п.6 глави 3 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, ст.1254 ЦК України, нотаріусом на заповіті зроблено відмітку про його скасування за заявою від 09.10.2014 року, а також здійснено державну реєстрацію скасування заповіту в Спадковому реєстрі. Таким чином, оформлення скасування заповіту було здійснено з дотримання встановленого законом порядку, а відповідні доводи позовної заяви щодо недотримання цього порядку є безпідставними. Стосовно доводів сторони позивача, що на момент складання та посвідчення заяви від 09.10.2014 року [PERSON] не була настільки хворою, щоб не мати можливості самостійно пересуватись та підписувати заяву особисто, а також не зазначення в заяві конкретної хвороби, за наявності якої вона не могла особисто підписати заяву, суд враховує, що вказані доводи грунтуються на припущеннях та будь-якими належними доказами не підтверджено. Надані представником позивача копії додаткової декларації від 20.10.2014 року, акту ДВС від 14.12.2015 року, листа ТОВ «Восход» від 31.03.2014 року, штатний розклад ТОВ АП» Восход», що містять підписи від імені [PERSON] , не спростовують того факту, що саме станом на дату складання та посвідчення заяви від 09.10.2014 року [PERSON] , який на той час виповнилось майже 70 років, перебувала в хворобливому стані, що заважав їй власноручно здійснити підпис. Також суд вважає безпідставними доводи позивача щодо не зазначення в заяві від 09.10.2014 року конкретної хвороби [PERSON] , оскільки закон цього не вимагає. В заяві зазначено про неможливість її підписання [PERSON] через хворобу, що перевірялось нотаріусом під час складання та посвідчення заяви і узгоджується з положеннями ч.4 ст.207, ч.2 ст.1247 ЦК України. Крім того, вказані обставини не спростовують того факту, що волевиявлення [PERSON] на скасування заповіту не відповідало її волі. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог та відсутність правових підстав для визнання заяви недійсною. В зв`язку з цим, в задоволенні позову слід відмовити. Понесені позивачем по справі судові витрати покласти на останнього.

Outcome: dismissed