Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" (надалі - "Позивач") звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] ( надалі - "Відповідач") про стягнення боргу за спожиту необліковану електроенергію в розмірі 19327,30 грн. Представником Позивача подано заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачем подано заяву про розгляд справи у його відстуності, зазначивши, що борг визнає, судовий збір сплатить, щодо витрат на правничу допомогу заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. ПАТ "Прикарпаттяобленерго'' здійснювалося постачання електричної енергії [PERSON] до квартири [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] на підставі Договору про користування електричною енергією від 22.02.2022 року. 22.02.2022 [PERSON] було подано АТ « Прикарпаттяобленерго» заяву-приєднання до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за об`єктом -квартира [ADDRESS] . 12.01.2023 між АТ «Прикарпаттяобленерго» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №12 про порядок погашення заборгованості до Договору №24044996 від 22.02.2022. Відповідно до п.1.1 цієї Угоди Споживач ( [PERSON] ) визнає перед Оператором системи розподілу (АТ «Прикарпаттяобленерго) свій борг за не обліковану електричну енергію в сумі 21 555,30 грн. розраховану згідно Актом про порушення ПРЕЕ №088361 від 17.01.2022. Відповідно до п.2.1 Угоди Відповідач зобов`язався оплатити частину боргу в сумі 255,30 грн. до 22.01.2023 та самостійно погашати заборгованість в сумі 21300,00 грн. за не обліковану електричну енергію за погодженим графіком до 22.07.2023 року. Однак [PERSON] не виконано належним чином своїх зобов`язань за даною Угодою. Станом на 14.02.2024 Відповідач оплатив тільки 2228,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку. Решта заборгованості у розмірі 19 327,30 грн. залишається не оплаченою. Згідно із вимогами ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належни чином і в установлений строк відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, загальна сума позову становить 19 327,30 грн. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. За вимогою ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Таким чином, на час розгляду справи у відповідача існує заборгованість перед позивачем за спожиту не обліковану електроенергію в розмірі 19 327,3 грн. Відповідач існування вказаного боргу визнає. У зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 526,714 ЦК України,

Outcome: approved