Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

20.10.2022 року\~\~позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про захист прав споживача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.09.2020 року між ПАТ «Страхова група «ТАС» та Гребенчуковою був укладений договір добровільного комплексного страхування майна та відповідальності, ідентифікаційний номер № FO-00814244, Згідно п.9 договору, строк його дії починається, з 29.09.2020 по 29.09.2021 року. Місце дії договору (п.10 договору) будинок за адресою: [ADDRESS] . Страховим випадком є пошкодження та/або знищення застрахованого майна внаслідок пожежі, удару блискавки, вибуху, падіння пілотованих літаючих апаратів, атмосферних стихійних явищ, паводку (повені), землетрусу, тиску снігового (льодового) шару, дії води, протиправних дій третіх осіб, наїзду наземних транспортних засобів (п.5.1.1 договору). У ніч з 21.06.2021 - 22.06.2021 року в результаті атмосферного стихійного лиха (повені), сталося затоплення будинку [ADDRESS] . Внаслідок чого стався страховий випадок. 22.06.2021 р. представником ПАТ «Страхова група «ТАС» Ільченко Д.В. був складений Звіт страхового відшкодування та визначена сума страхового відшкодування 31903 гривен. З зазначеним розрахунком суми страхового відшкодування позивачка не погоджується, вважає, що ця сума не покриває фактичне збитки, та безпідставно зменшена. Не погоджуючись з вартістю відшкодування шкоди замовила незалежну платну експертизу в ТОВ «ЕБ «Айстра». Згідно до звіту №575 - ОД/1.1. від 22.07.2021 року, виконаного сертифікованим експертним бюро оціночної діяльності ТОВ «ЕБ «Айстра», розмір матеріальної шкоди, складає 281\~898,50 гривен та вартість самої експертизи 5000,00 грн. Позивачка направила відповідачу ПАТ «Страхова група «ТАС» претензію з вимогою сплатити страхове відшкодування. Відповідач претензію залишив без уваги, тому позивач [PERSON] звернулась до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 25.10.2022 року справу призначено до розгляду в правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.02.2023 року справу призначено до судову оціночну експертизу, для визначення дійсної вартість матеріального збитку завданого домоволодінню за адресою [ADDRESS] , внаслідок стихійного лиха (повені) у ніч з 21.07.2021 на 22.07.2021р., без ПДВ. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 21.02.2023року у задоволенні клопотання відмовлено представника відповідача про передачу справи за територіальною підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва. Ухвалою суду від 21.02.2023 29.05.2023 року поновлено провадження у цивільній справі №947/24435/22 про захист прав споживача. Ухвалою суду від 06.09.2023 року надіслані Одеському НДІСЕ матеріали справи для продовження проведення експертизи. Ухвалою суду від 05.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті В судовому засіданні представник позивачки адвокат Стаханова М.Д. підтримав позов повністю, покликаючись на викладені у позові обставини та просить суд позов задовольнити. Звернув увагу, що з метою виплати страхового відшкодування позивачкою подано в страхову компанію всі необхідні документи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач Приватне акціонерне товариства «Страхова група «ТАС» не визнав позов. просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частково задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з п.8 ч.2 ст.16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Цивільний Кодекс\~України та Закон України\~«Про страхування» передбачає три види страхування, а саме: особисте, майнове та страхування відповідальності. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.\~979\~ЦК України та ст.\~1\~Закону України\~«Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.\~981\~ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування) (ст. 4 Закону України «Про страхування»). Частиною 2 ст.\~1192\~ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд встановив, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу від 14.04.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В. 29.09.2020 року між ПАТ «Страхова група «ТАС» та Гребенчукова був укладений договір добровільного комплексного страхування майна та відповідальності, ідентифікаційний номер № FO-00814244. Сума страхового покриття відповідно до договору 3\~000\~000 грн. із франшизою 500 грн. Згідно п.9 договору, строк його дії починається, з 29.09.2020 по 29.09.2021 року. В ніч з 21.06.2021 - 22.06.2021 року в результаті атмосферного стихійного лиха (повені) , сталося затоплення будинку [ADDRESS] . Сталося затоплення цокольного поверху, сильною зливою затоплений будинок позивачки, внаслідок чого постраждала всі меблі та побутова техніка, яка знаходилась в цокольному поверсі, секційні ворота, виведені з ладу котел, бойлер, система опалення всього будинку. Зірвана зливка з усього будинку, зламалась уся система електрообладнання, проводка повністю пошкоджена, стені всього будинку були пошкодженні та зруйновані місцями та інші пошкодження. Внаслідок чого стався страховий випадок. Страховим випадком є пошкодження та/або знищення застрахованого майна внаслідок пожежі, удару блискавки, вибуху, падіння пілотованих літаючих апаратів, атмосферних стихійних явищ, паводку (повені), землетрусу, тиску снігового (льодового) шару, дії води, протиправних дій третіх осіб, наїзду наземних транспортних засобів.. Згідно договору № FO-00814244 від 29.09.2020 року, п.5.1.1 «При настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів\~ відповідальності\~ відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у атмосферного стихійного явищу, та паводку. 23.07.2021 року був складений Акт огляду. Складений представником СК «ТАС» Жила І.І. Згідно звіту [PERSON] (ПАТ «Страхова група «ТАС ) від 22.06.2021 р. вартість матеріальної збитку завданого об`єкту складає 31 903,00 гривен, які були сплачені в якості страхового відшкодування на рахунок позивачки 10.09.2021 року. Не погоджуючись з вартістю відшкодування шкоди замовила незалежну платну експертизу в ТОВ «ЕБ «Айстра». Згідно до звіту №575 - ОД/1.1. від 22.07.2021 року, виконаного сертифікованим експертним бюро оціночної діяльності ТОВ «ЕБ «Айстра», розмір матеріальної шкоди, завданої мені в наслідок атмосферного стихійного явищу, та паводку, складає 281\~898,50 гривен та вартість самої експертизи 5000 грн. 27.09.2021 року позивачка, направила претензію до Приватне Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» з підстав того, що їй провели виплату не в повному розмірі, та не надали жодних документів, які б обґрунтовували зменшення суми виплати, та направила оригінал звіту №575- ОД/1.1. від 22. 07.2021 року. Відповідь на претензію від відповідача не отримала. Відповідачем Приватне Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС`В до суду було подано клопотання про проведення судову оціночну експертизу, для визначення дійсної вартість матеріального збитку завданого домоволодінню за адресою [ADDRESS] , внаслідок стихійного лиха (повені) у ніч з 21.07.2021 на 22.07.2021р. Ухвалою від 21.02.2023 року призначено справу до судову оціночну експертизу, для визначення дійсної вартість матеріального збитку завданого домоволодінню за адресою [ADDRESS] , внаслідок стихійного лиха (повені) у ніч з 21.07.2021 на 22.07.2021р.,без ПДВ. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. В подальшому судова оціночна експертиза не була проведена зв`язку з тим, що відповідачем не була сплачені кошті іі проведення. 05.03.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Нормами ст.22\~ЦК України визначено, що збитками є (зокрема) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Отже, ПАТ «Страхова група «ТАС не повністю відшкодувала потерпілої збитки. Таким чином, загальна сума заподіяного матеріального збитку становить 281898,50 гривен. У відповідності до ст. 16 Закону України «Про страхування»: договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про страхування» , предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Згідно ч.1 ст.6 Закону України "Про страхування", добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Таким чином, з огляду на приписи Закону України «Про страхування» та положення Глави 67 ЦК України, призначення страхування - це страховий захист страхувальника, матеріальна складова якого проявляється в разі настання страхового випадку. У правовідносинах страхування, закон сприяє захисту інтересів страхувальника та зобов`язує страховика вчиняти дії щодо сприяння страхувальнику у отриманні страхового відшкодування (надати страхувальнику консультації з питань отримання страхового відшкодування, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк). При цьому, підстави для відмови страховика у здійсненні страхової виплати або страхового відшкодування, встановлені ст.991ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування». Відповідно до ч. 1, 2, 3ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі:навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані не обхідної оборони (без перевищення її меж),або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації;вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку;одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи,яка їх завдала; несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних нате причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкоду визначенні обставин, характеру та розміру збитків;наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Виходячи з характеру правовідносин страхування, визначених законом цілей страхування та нормативного визначення обов`язків страховика, зокрема щодо підстав здійснення страхового відшкодування, суд вважає, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком. До вищезазначених правових висновків прийшов Верховний суд у своїй постанові від 26.03.2018 року по справі № 916/4613/15. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 31903 гривен. За таких обставин, стягненню з відповідача підлягає недоплачене страхове відшкодування в сумі 250495.50 гривен (281\~898,50 31903,00). Також, з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» підлягають стягненню витрати на проведення висновку експерта в розмірі 5000 грн. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial