Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ПОСП «Гайворон-Птиця» про зняття арешту з нерухомого майна. Позовна заява мотивована тим, що позивач являється власником комплексу будівель, що розташовані за адресою [ADDRESS] , відповідно до «Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізацією арештованого нерухомого майна» на підставі акту про проведення прилюдних торгів з продажу арештованого майна боржника, затвердженого відділом виконавчої служби Гайворонського районного управління юстиції 31.05.2007 року, яке придбане [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 20.04.2018 року було проведено державну реєстрацію права власності, де власником зазначено [PERSON] . В розділі актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження зазначено номер обтяження 25874382 та вказано, що 03.11.2006 року було проведено державну реєстрацію обтяження, згідно постанови серія та номер: АА №925220, видана 31.10.2006 року ДВС у Гайворонському районі. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Суб`єкт обтяження: Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Гайворон-птиця», код ЄДРПОУ: 05526847, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область Гайворонський район м. Гайворон, вул. Куйбишева (нова назва Центральна), 1 Б. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40798931 від 25.04.2018 року, державним реєстратором Гурич О.О. Гайворонська міська рада Кіровоградської області. Дані відомості про реєстрацію обтяження були перенесені з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4002251, 03.11.2006 року. Виконавче провадження закрито, матеріали виконавчого провадження знищені, а арешт не знятий, що порушує право позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач звернувся до Гайворонського районного ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту, де йому було відмовлено, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень до архіву та відповідно до номенклатури справ відділу журнали обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю, журнали реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження, журнали реєстрації вихідної кореспонденції становить три роки. Позивач має намір оформити договір купівлі-продажу майна, проте через наявність арешту на нерухоме майно, позбавлений можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на нерухоме майно, а саме комплекс будівель, що розташовані за адресою [ADDRESS] , порушує право позивача у справі, на укладення нотаріально посвідченого договору купівлі продажу майна, а тому він вимушений звернутись до суду з цим позовом для захисту своїх прав шляхом зняття арешту з майна. Просить суд зняти арешт нерухомого майна - комплекс будівель, що розташовані за адресою [ADDRESS] , накладений постановою серії АА № 925220 від 31.10.2006 року, об`єкт обтяження: комплекс будівель, що розташовані за адресою [ADDRESS] , власник: [PERSON] , шляхом скасування запису про державну реєстрацію обтяження №25874382, який був перенесений з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, державний реєстратор: [PERSON] , Гайворонська міська рада Кіровоградської області. Підстава обтяження: серії АА № 925220 від 31.10.2006 року, видавник : ДВС у Гайворонському районі, Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу) індексний номер: 40798931 від 25.04.2018 09:03:42, [PERSON] , Гайворонська міська рада Кіровоградської області. Вид обтяження: арешт нерухомого майна; судові витрати залишити по фактично понесених Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Додатково зазначив, що позивач придбав майновий комплекс згідно аукціону, який проводився державним виконавцем Гайворонського ДВС та отримав нотаріально посвідчене свідоцтво про право власності. Матеріали виконавчого провадження знищені, арешт за недопрацювання виконавцем з цього майнового комплексу знятий не був. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до копій протоколів проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого заставного майна, належного ПОСП «Гайворон-птиця» (Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Куйбишева, 1б, код 05526847) від 28.05.2007 року №7120060, №7120061, № 7120062, №7120063, №7120064 (а.с. 18, 20-23), копій протоколів проведення аукціону по реалізації рухомого майна, що належить ПОСП «Гайворон-птиця» (Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Куйбишева, 1) від 26.07.2010 року №12041/5, №12041/4, №12041/3, №12041/2, №12041/1 (а.с. 24-27, 29) та копії акту про проведені прилюдні торги з продажу арештованого майна боржника, затвердженого в.о. начальника відділу ДВС Гайворонського районного управління юстиції в Кіровоградській області 31.05.2007 року (а.с. 19) [PERSON] є переможцем прилюдних торгів з продажу арештованого майна боржника: комплексу будівель ПОСП «Гайворон-птиця», розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Куйбишева, 1б (а.с. 14-17). Відповідно до копії нотаріально посвідченого свідоцтва від 01.08.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Гайворонського районного нотаріального округу Кіровоградської області Линюк Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №2302, [PERSON] належить право власності на майно, яке складається з комплексу будівель в [ADDRESS] , придбане майно раніше належало ПОСП «Гайворон-птиця» (а.с. 13). З копії інформаційної довідки №356110694 від 28.11.2023 року Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва, серія та номер: 2302, виданий 01.08.2007 року, видавник приватний нотаріус Линюк Н.А., є власником комплексу будівель за адресою: [ADDRESS] , право власності зареєстровано 20.04.2018 року (а.с. 30-33). Крім того, з вище вказаної інформаційної довідки вбачається, що на вищезгадане майно на підставі договору застави, серія та номер: 480, виданий 06.03.2003 року, видавник приватний нотаріус Линюк Н.А., накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно. Крім того, на цілісний майновий комплекс в [ADDRESS] , належний ПОСП «Гайворон-птиця», було накладено арешт нерухомого майна на підставі постанови ДВС у Гайворонському районі серії АА № 925220 від 31.10.2006 року, зареєстрований 03.11.2006 року. З копії листа Гайворонського відділу ДВС у Голованівському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.01.2024 року №3213, вбачається, що виконавчі провадження по боржнику ПОСП «Гайворон-птиця», код ЄДРПОУ 05526847, які перебували на примусовому виконанні у відділі протягом 2006-2007 років і які завершено в даний період знищені у 2010-2011 роках, оскільки їх строк зберігання становить 3 роки. Тому Гайворонський ВДВС не в змозі скасувати арешт з майна ПОСП «Гайворон-птиця», код ЄДРПОУ 05526847 (а.с. 28). Норми права та мотиви їх застосування. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Отже, примусова реалізація майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин, урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Частинами 4, 5 цієї статті визначено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. В постанові Верховного Суду від 13 лютого 2013 року у справі №6-174цс12 зазначено, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, складання державним виконавцем за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21). Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). В постанові від 20 березня 2019 року у справі №751/11610/15-ц Верховний Суд звернув увагу на те, що процедура реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів завершується затвердженням начальником органу державної виконавчої служби акту, складеного державним виконавцем за результатами відповідних торгів, що є підставою для подальшої реєстрації прав на придбане майно. Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма визначає право власника, у тому числі нежитлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Частиною п`ятою статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) так і ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Судом встановлено, що 03.11.2006 року на належне ПОСП «Гайворон-птиця» майно на підставі постанови ДВС у Гайворонському районі серії АА № 925220 від 31.10.2006 року було накладено обтяження у виді арешту нерухомого майна. 28.05.2007 року та 26.01.2010 року позивач відповідно до протоколів проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого заставного майна та протоколів проведення аукціону по реалізації рухомого майна є переможцем прилюдних торгів з продажу арештованого майна боржника ПОСП «Гайворон-птиця» та в подальшому зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на дане майно. З копії листа Гайворонського відділу ДВС у Голованівському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що виконавчі провадження по боржнику ПОСП «Гайворон-птиця», які перебували на примусовому виконанні у відділі протягом 2006-2007 років і які завершено в даний період знищені у 2010-2011 роках. Разом з тим, на даний час, діє таке обтяження відносно майна ПОСП «Гайворон-птиця» як арешт нерухомого майна, накладе постановою Гайворонського відділу ДВС, та яке не було знято по завершенню виконавчого провадження відносно ПОСП «Гайворон-птиця». Наявність даного арешту порушує право позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Враховуючи наведене та визнання відповідачем позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved