Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

28 листопада 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення з неї аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до закінчення навчання 30 червня 2027 року. В обґрунтування позову позивач зазначив, що сторони, в період з 14 листопада 1992 року по 16 вересня 2019 року, перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу із [PERSON] , їх неповнолітній син [PERSON] залишився проживати з батьком та перебував на його утриманні. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 18 жовтня 2019 року виданий судовий наказ, яким стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітної плати (доходу) до досягнення сином повноліття. Відповідач сплачувала аліменти на утримання сина, щомісячно, в розмірі 5000 грн 00 коп. Син сторін, з 01 вересня 2023 року є студентом Київського університету імені Бориса Грінченка, навчається за денною формою навчання, за спеціальністю «Філософія». Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. 17 листопада 2023 року [PERSON] виповнилося 18 років. Отже, повнолітній [PERSON] навчається за денною формою навчання, а тому не має можливості працювати, потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, підручників, продуктів харчування. Відповідач може надавати матеріальну допомогу своєму сину на час навчання, оскільки вона є працездатною. Позивач в силу своїх можливостей забезпечує сина всім необхідним для життя та навчання. 18 січня 2024 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 18 січня 2024 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с. 32) Станом на 09 квітня 2024 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 25 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 25 листопада 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №508 і його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.9) З довідки виданої Київським університетом імені Бориса Грінченка 23 грудня 2023 року за №156 вбачається, що [PERSON] є студентом вказаного Університету за спеціальністю «Філософія», денна форма навчання. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. (а.с.13) З квитанції про оплату №220843797 від 02.08.2023, вбачається, що [PERSON] сплачено на рахунок Київського університету імені Бориса Грінченка 13855 грн за навчання, 1 курс, 033 Філософія, [PERSON] (а.с.16) Оплата за гуртожиток складає 9500 грн, які сплачені [PERSON] (платіжна інструкція 0.0.3172189199.1). (а.с.17) Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлює. В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує із сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання у Київському університеті імені Бориса Грінченка та не маючи доходів, потребує постійного матеріального забезпечення для придбання харчів, одягу, підручників, тощо з метою забезпечення повноцінного життя та навчання. Тобто, судом встановлено, що повнолітній [PERSON] має потребу у матеріальному забезпеченні на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідач за можливості може виконувати обов`язок щодо сплати аліментів на утримання повнолітнього сина поки той навчається, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Так, судом встановлено, що відповідач є працездатною, інших осіб на утриманні не має, крім того, будь-яких доказів відсутності можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON] на час навчання відповідачем до суду не надано. Враховуючи, що відповідач працює, отримує заробітну плату, будь-яких доказів з приводу неможливості сплачувати аліменти своєму повнолітньому сину на час його навчання, або про зміну матеріального чи сімейного стан, або перебування на її утриманні інших дітей до суду відповідачем не надано, а також, відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень проти позовних вимог позивача, відповідачем також до суду не надано, а отже судом не встановлено причин відсутності у матері повнолітньої дитини можливості не надавати йому допомогу, на час навчання, а тому позов підлягає задоволенню. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 ст.199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Водночас з огляду на приписи п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає обґрунтованою вимогу щодо негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно із ч.1, ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: approved