Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, 3-ті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними та скасування рішень сільської ради. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.06.2022 р. (справа №314\\4876\\20) визнано за [PERSON] право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 40,0 га на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер 2321582000:02:004:0215, в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . До розгляду справи судом, на підставі рішень №№ 23-43 п`ятдесят п`ятої позачергової сесії сьомого скликання Павлівської сільської ради, прийнятих 21.09.2020 року, відповідачем надано дозвіл 21 особі на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність по 2,0 га кожному за рахунок земельної ділянки площею 40.0 га кадастровий номер 2321582000:02:004:0215 (фермерське господарство Запорожського, с. Семененкове), внаслідок чого належна спадкодавцю земельна ділянка площею 40,0 га, розташована на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, була поділена на 20 окремих земельних ділянок (площею 2,0 га кожна) з кадастровими номерами: 2321582000:02:004:0096, 2321582000:02:004:0104, 2321582000:02:004:0112, 2321582000:02:004:0097, 2321582000:02:004:0100, 2321582000:02:004:0108, 2321582000:02:004:0111, 2321582000:02:004:0113, 2321582000:02:004:0106, 2321582000:02:004:0101, 2321582000:02:004:0095, 2321582000:02:004:0102, 2321582000:02:004:0094, 2321582000:02:004:0107, 2321582000:02:004:0103, 2321582000:02:004:0105, 2321582000:02:004:0098, 2321582000:02:004:0109, 2321582000:02:004:0110, 2321582000:02:004:0099. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.02.2021 р. по цивільній справі № 314\\4876\\20 було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову [PERSON] до Павлівської сільської ради про визнання права на спадщину, а саме: заборонено Павлівській сільській раді видавати будь-які рішення, спрямовані на передачу права власності, оренди або іншого речового права щодо земельної ділянки кадастровий номер 2321582000:02:004:0215, площею 40,0га, для ведення фермерського господарства іншим особам; вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер 2321582000:02:004:0215 будь-яку інформацію щодо об`єкту нерухомого майна; про зміни об`єкта нерухомого майна; виправлення розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; про право власності та інформацію про зміну права власності; реєстрацію іншого речового права; вчиняти будь-які дії щодо використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. З урахуванням зазначеної заборони, викладеної в ухвалі суду від 19.02.2021 р. про забезпечення позову [PERSON] , земельні ділянки з кадастровими номерами 2321582000:02:004:0096, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0104, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0112, 2321582000:02:004:0097, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0100, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0108, 2321582000:02:004:0111, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0113, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0106, 2321582000:02:004:0101, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0095, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0102, 2321582000:02:004:0094, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0107, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0103, 2321582000:02:004:0105, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0098, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0109, 2321582000:02:004:0110, \~ \~ \~ \~2321582000:02:004:0099 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровані, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.08.2022 р. (рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.06.2022 р. набрало законної сили 02.08.2022 р.), в розділі «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» зазначений реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1637040623215, об`єктом нерухомого майна є земельна ділянка з кадастровим номером 2321582000:02:004:0215 площею 40 га з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, розташована за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, Павлівська с\\рада. Внаслідок поділу земельної ділянки площею 40,0 га з кадастровим номером 2321582000:02:004:0215 на 20 окремих земельних ділянок площею 2,0 га кожна з іншими кадастровими номерами, в Державному земельному кадастрі відсутня інформація про земельну ділянку кадастровий номер 2321582000:02:004:0215, що, унеможливлює реєстрацію позивачем свого речового права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач в позову просить визнати недійсними та скасувати вищезазначені рішення сільської ради. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача\~відносно задоволення\~позову заперечував,\~посилаючись на\~те,\~що на\~момент постановлення\~рішень,\~сільська рада\~не була\~обізнана відносно\~наявного у\~позивачаправа довічного успадкованого володіння земельною ділянкою. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. На підставі рішень №№ 23-43 п`ятдесят п`ятої позачергової сесії сьомого скликання Павлівської сільської ради, прийнятих 21.09.2020 року, надано дозвіл 21 особі на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність по 2,0 га кожному за рахунок земельної ділянки площею 40.0 га кадастровий номер 2321582000:02:004:0215 (фермерське господарство Запорожського, с. Семененкове), внаслідок чого належна спадкодавцю земельна ділянка площею 40,0 га, розташована на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, була поділена на 20 окремих земельних ділянок (площею 2,0 га кожна) з кадастровими номерами: 2321582000:02:004:0096, 2321582000:02:004:0104, 2321582000:02:004:0112, 2321582000:02:004:0097, 2321582000:02:004:0100, 2321582000:02:004:0108, 2321582000:02:004:0111, 2321582000:02:004:0113, 2321582000:02:004:0106, 2321582000:02:004:0101, 2321582000:02:004:0095, 2321582000:02:004:0102, 2321582000:02:004:0094, 2321582000:02:004:0107, 2321582000:02:004:0103, 2321582000:02:004:0105, 2321582000:02:004:0098, 2321582000:02:004:0109, 2321582000:02:004:0110, 2321582000:02:004:0099. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 23.06.2022 р. (справа №314\\4876\\20) визнано за [PERSON] право довічного успадкованого володіння земельною ділянкою площею 40,0 га на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер 2321582000:02:004:0215, в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до статей 13,19 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 14 Конституції України, стаття 1 ЗК України). Відповідно до ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально. Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка\~може бути\~об`єктом\~цивільних прав\~виключно з\~моменту її\~формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Здійснивши аналіз вищезазначених рішень органу місцевого самоврядування, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення сільської ради є правочином направленим на поділ земельної ділянки, оскільки за наслідками прийнятих рішень були сформовані нові земельні ділянки з присвоєнням нових кадастрових номерів. Зобов`язання органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 13,19 Конституції України) передбачають дотримання принципу правової визначеності відповідно до якого має бути дотримана чіткі та зрозумілі наслідки застосовності прийнятих рішень, їх послідовності, сталості та передбачуваності правового застосування. Суд,\~зауважує,\~що поділ\~земельної ділянки\~загальною площею\~40,0\~га.\~шляхом ухвалення\~21\~рішення органу\~місцевого самоврядування,\~та поділ\~земельної ділянки\~на земельні\~ділянки площею\~2,0\~га.\~кожна,\~є очевидно\~невідповідним арифметичним\~розрахункам (40,0\~га.\~/21=1,904761905 га.; 2,0 га. *21=42 га.). В судовому засіданні представник відповідача жодним чином не пояснив, яким чином та у який спосіб вирішувалося питання кількості прийнятих рішень в їх обсязі (21 рішення по 2,0 га) щодо загальної площі земельної ділянки 40,0 га. Зазначені недоліки рішень, прийнятих органом місцевого самоврядування, в їх обсязі, на переконання суду є незаконним, оскільки позбавлені передбачуваності їх правового застосування, що є недотриманням принципу правової визначеності. Для суду очевидно, що особи, в інтересах яких були прийняті оскаржувані рішення, вочевидь в повній мірі були позбавлені можливості передбачити реалізацію прийнятих рішень, оскільки земельну ділянку площею 40,0 га. неможливо поділити на 21 земельну ділянку площею 2,0 га. кожна. Суд зауважує, що оскаржувані рішення були прийняті в один день 21.09.2020, а отже в даних правовідносинах не може бути застосовним наслідки втрати актуальності прийнятого попереднього рішення (випадки коли особа, якій надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не реалізувала своє право та орган місцевого самоврядування повторно надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення тієї ж земельної ділянки іншій особі). Серед принципів визначених ст.5 ЗК України визначені, зокрема, такі принципи: б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; ґ) забезпечення гарантій прав на землю. Аналізуючи оскаржувані рішення в їх повному обсязі, суд приходить до висновку, що, з урахуванням вищезазначених обставин, органом місцевого самоврядування не дотримано зазначених принципів, а рішення в їх обсязі по суті містять конкурентні засади відносно осіб, в інтересах яких вони прийняті. Ознаки конкуренції полягають в тому, що серед потенційних набувачів прав на земельну ділянку, передбачувано отримати мали лише 20 осіб, що ставило осіб в конкурентне становище та обумовлювало можливість отримати право на землю залежно від того, хто з осіб швидше оформить технічну документацію на земельну ділянку. Допитаний в судовому засіданні, в якості спеціаліста [PERSON] , працює на посаді заступника директора ДП «Запорізький інститут землеустрою», пояснив, що за рішеннями щодо земельних ділянок формування земельних ділянок здійснюється послідовно, наявність рішень сільської ради за наслідками яких поділено земельну ділянку, унеможливлює формування земельної ділянки в попередньому стані. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статті 116, 118 Земельного кодексу України передбачають, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади. Частиною 5 ст.116 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. За положеннями статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. В силу ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частинами першою, другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved