Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

13.01.2023 року заявники [PERSON] , [PERSON] звернулися до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою, в якій просять: - визнати недієздатним громадянина України [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ); - встановити опіку над [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ) та призначити його опікунами [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ). В обґрунтування поданої заяви про визнання гр. [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна, заявники зазначають наступне. Так, [PERSON] , [INFO] , відповідно до довідки, яка видана Спеціалізованою психіатричною медико-соціальною експертною комісією №2 від 27.07.1998 року, є інвалідом ІІ групи з дитинства. Друга група інвалідності, згідно довідки Спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії №2 серії КИЕ-1 № 048759 встановлена [PERSON] безстроково. Також [PERSON] отримує пенсію по інвалідності та перебуває на обліку лікаря-психіатра Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5, у зв`язку з чим він потребує постійної сторонньої допомоги та догляду, оскільки сам він не здатний до самостійного самообслуговування внаслідок тяжкого психічного хронічного захворювання. Крім того, відповідно до довідки Спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії № 2 серії КИЕ-1 №048759 від 27.07.1998 року [PERSON] непридатний до праці. Заявники зазначають про те, що від дня народження [PERSON] його безпосереднім вихованням та доглядом за ним займалася його мати - [PERSON] , [INFO] . При цьому, його батько - [PERSON] , [INFO] , після народження [PERSON] залишив сім`ю, у зв`язку із чим не приймав будь-якої участі у вихованні свого сина. 01.08.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що було складено відповідний актовий запис № 616 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 01.08.2006 року. Вказують про те, що мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , як зазначалося заявниками вище, відразу після народження [PERSON] покинув сім`ю та на даний час місце його знаходження/перебування не відоме. Після того, як [PERSON] залишив сім`ю, він не приймав участі у вихованні та догляді за своїм сином, який з моменту народження і по теперішній час внаслідок свого психічного захворювання потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду. Заявник [PERSON] та його дружина [PERSON] приходяться [PERSON] , [INFO] , близькими родичами, оскільки заявник [PERSON] є останньому троюрідним братом. Так, зазначають, що після смерті [PERSON] , доглядом за її сином - [PERSON] , [INFO] , займаються заявники. [PERSON] знаходиться на їхньому повному утриманні, вони постійно піклуються про нього, доглядають за ним, забезпечують усім необхідним, зокрема, продуктами харчування, одягом, слідкують за станом його здоров`я, вирішують його побутові та інші проблеми,Ж оскільки сам він не здатний до самостійного самообслуговування внаслідок тяжкого психічного хронічного захворювання. Також, заявниками та їхнім сином [PERSON] , [INFO] , створюються належні умови для проживання [PERSON] , оскільки їхньою сім`єю виконуються ремонтні роботи в квартирі, де фактично проживає та зареєстрований [PERSON] . Звертають увагу на те, що [PERSON] внаслідок свого захворювання та стійкого психічного розладу, не може самостійно себе обслуговувати, не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними у зв`язку із чим потребує постійної сторонньої допомоги і контролю. На сьогоднішній день, як вказують заявники, до кола близьких родичів [PERSON] , [INFO] , окрім них входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також їхні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які не мають заперечень щодо призначення заявників опікунами над [PERSON] . Окрім цього, зазначають, що за життя [PERSON] , [INFO] , питання визнання [PERSON] недієздатним не ставилося, оскільки всі соціальні, побутові та інші питання вирішувала [PERSON] . Заявники вказують на те, що вони не можуть представляти інтереси [PERSON] , [INFO] , для вирішення інших соціальних проблем, таких як звернення до органів державної влади з метою отримання [PERSON] належних йому соціальних виплат, державних допомог, засобів реабілітації та іншого, тому для представлення інтересів [PERSON] , [INFO] , заявникам необхідно у визначеному Законом порядку встановити над ним опіку. Заявники підтверджують, що мають повну цивільну дієздатність та мають можливість виконувати обов`язки опікуна. За станом свого здоров`я та матеріально-побутовими умовами можуть належним чином виконувати обов`язки опікуна та усвідомлюють відповідальність взяту на себе. За таких обставин просять заяву задовольнити, постановити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши заявників [PERSON] та [PERSON] його опікуном. 13.01.2020 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М. На підставі протоколу попереднього відбору присяжних від 13.01.2020, у справі попередньо відібрані присяжні: Коваленко Світлана Юріївна та Вятоха Дмитро Анатолійович . 17.01.2020 судом отримано інформацію про реєстрацію місця проживання особи № 11426604, згідно даних якої за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА, гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , - з 02.08.1994 року по теперішній час. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року, прийнято справу до провадження Солом`янського районного суду м. Києва, відкрити провадження в цивільній справі за заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа - орган опіки та піклування над повнолітніми особами Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами окремого провадження. На підставі протоколу попереднього відбору присяжних від 02.04.2020, у справі попередньо відібрані присяжні: Коваленко Світлана Юріївна та Мельник Олександр Іванович . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2020 року, по справі за заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа - орган опіки та піклування над повнолітніми особами Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, призначено судово-психіатричну експертизу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.10.2020 року, за клопотанням директора Київського міського центру судово-психіатричної експертизи про надання додаткових матеріалів, витребувано у Київського міського психоневрологічного диспансеру №5 амбулаторну карту [PERSON] , 1978 р.н. 09.11.2020 до суду з КНП «Київський міський психоневрологічний диспансер №5» надійшли витребувані судом докази по справі, а саме оригінал амбулаторної медичної карти № 13993 хворого [PERSON] , [INFO] . 24.06.2021 Київський міський центр судово-психіатричної експертизи повернув матеріали цивільної справи без виконання судово-психіатричної експертизи відносно [PERSON] , 1978 р.н. 17.09.2021 заявники подали до суду клопотання про примусове направлення [PERSON] на судову-психіатричну експертизу, оскільки [PERSON] категорично відмовляється з`явитися в Київський міський центр психіатричної експертизи на засідання експертної комісії, а тому заявники у своїй заяві, просять винести ухвалу про примусове направлення [PERSON] на судово-психіатричну експертизу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.09.2021 року, повернуто матеріали цивільної справи за заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа - орган опіки та піклування над повнолітніми особами Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна до Київського міського центру судово-психіатричних експертиз (м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А) для проведення судово-психіатричної експертизи відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2020. Вирішено примусово направити громадянина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на судово-психіатричну експертизу до Київського міського центру психіатричної експертизи, яку призначено згідно з ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2020. Разом з тим, матеріали справи разом із ухвалою суду від 24.06.2020 та ухвалою суду від 17.09.2021 було повернуто до суду без виконання, оскільки рішенням Київської міської ради від 08.04.2021 р. № 567/608 та Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 18.06.2021 р. № 1386 припиняє свою діяльність Київський міський центр судово-психіатричної експерти та необхідність закінчення до 31.12.2021 р. розпочатих експертиз. Правонаступником Київський міський центр судово-психіатричної експерти є Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Крім того, було зазначено, що судово-психіатричні експертизи проводить Державна установа «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.05.2022 року, направлено матеріали цивільної справи за заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа - орган опіки та піклування над повнолітніми особами Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна до Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» для проведення судово-психіатричної експертизи відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2020 та від 17.09.2021. 15.06.2023 Адміністрацією ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» повернуто до суду матеріали цивільної справи та направлено висновок судово-психіатричної експертизи №462 (амбулаторний) від 19.05.2023 відносно гр. [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.02.2024 року, доручено Правобережному київському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката [PERSON] для розгляду заяви [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , Орган опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. 14.03.2024 заявником-1 [PERSON] було подано заяву про залишення заяви, яка перебуває на розгляді у суді, без розгляду у частині вимог [PERSON] , [INFO] , про призначення його опікуном над [PERSON] , [INFO] . В частині призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над [PERSON] , [INFO] , заявник-1 [PERSON] заперечень не має. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року, заяву [PERSON] , заінтересована особа: орган опіки та піклування над повнолітніми особами Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, в частині призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] , залишено без розгляду. В іншій частині заяву продовжено судовим розглядом. 02.04.2024 в судовому засіданні надано Подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.02.2024 про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.04.2024 року, постановленою на місці та занесеною до протоколу судового засідання, судом залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб: [PERSON] та [PERSON] . 15.04.2024 у судовому засіданні надано Подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.04.2024 про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Надала пояснення, викладені у поданій до суду заяві про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення її опікуном над [PERSON] , [INFO] . Представник особи, щодо якої розглядається заява [PERSON] - адвокат Грибова І.В. в судовому засіданні просила вирішити дане питання згідно чинного законодавства, не заперечувала щодо визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні не заперечував проти призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] , у разі визнання його судом недієздатним, подав до суду подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.04.2024 про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] . Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пітримали заяву [PERSON] та не заперечували проти призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зважаючи на стан психічного здоров`я гр. [PERSON] , викладений у висновку судово-психіатричного експерта від 19.05.2023 року, останній в судове засідання не викликався. Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293 ЦПК України). Суд, заслухавши пояснення заявника [PERSON] та врахувавши її доводи, пояснення представника заінтересованої особи Органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, заслухавши пояснення заінтересованих осіб у справі [PERSON] , [PERSON] , врахувавши думку представника особи, щодо якої розглядається заява, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи та дослідивши письмові докази, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, приходить до наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ч. 3 ст. 297 ЦПК України). Судом встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , відповідно до довідки, яка видана Спеціалізованою психіатричною медико-соціальною експертною комісією №2 від 27.07.1998 року, є інвалідом ІІ групи з дитинства. Друга група інвалідності, згідно довідки Спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії №2 серії КИЕ-1 № 048759 встановлена [PERSON] безстроково. [PERSON] отримує пенсію по інвалідності та перебуває на обліку лікаря-психіатра Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5 (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 8), у зв`язку з чим він потребує постійної сторонньої допомоги та догляду, оскільки сам він не здатний до самостійного самообслуговування внаслідок тяжкого психічного хронічного захворювання. Крім того, відповідно до довідки Спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії № 2 серії КИЕ-1 №048759 від 27.07.1998 року [PERSON] непридатний до праці. За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Встановлення хронічної хвороби, недоумства, іншого важкого захворювання, що спричинили стійкий розлад психіки, належать до компетенції відповідних медичних закладів. Відповідно до ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Згідно з абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Відповідно до статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними, такий висновок експертизи повинен бути обґрунтованим та мати конкретний характер. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 акцентовано увагу судів на тому, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. З аналізу наведених норм слідує, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності з умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не можуть покладатися докази, які ґрунтуються на припущеннях. Висновком судово-психіатричного експерта №462 від 19.05.2023 встановлено, що у теперішній час [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді: «Легкої розумової відсталості з вираженими поведінковими порушеннями» (згідно з МКХ-10: F70.1). За своїм психічним станом на теперішній час [PERSON] , [INFO] , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин, суд вважає встановленим, що [PERSON] , [INFO] , страждає стійким хронічним психічним розладом (легкою розумовою відсталістю), не здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому наявні всі правові підстави для визнання його недієздатним. Встановлений судовий порядок вирішення питання про визнання громадянина недієздатним є важливою гарантією захисту прав і законних інтересів громадян. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують відомості про наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] , що буде відповідати його інтересам і сприятиме захисту та реалізації прав останнього. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. При ухваленні рішення про визнання особи недієздатною слід вирішити питання про встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна. Так, правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. Призначення опікуна недієздатній особі переслідує перш за все найважливішу ціль - не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Відповідно ч. 1ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Статтею 55 Цивільного кодексу Українивизначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Виходячи з аналізу ч. 1 ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. ст. 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Відповідно до ст. 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до вимог частини 4статті 63 Цивільного кодексу України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Вимоги, яким повинен відповідати опікун, визначені статях 63, 67 Цивільного кодексу України. Звертаючись до суду заявники просили постановити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши заявників [PERSON] та [PERSON] його опікунами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є близьким родичем [PERSON] , [INFO] , а саме є його троюрідним братом, що підтверджується наступними документами, які містяться в матеріалах справи: - архівною довідкою громадянки [PERSON] , [INFO] , яка видана 25.11.2016 року Державним архівом міста Києва; - Архівною довідкою громадянина [PERSON] , [INFO] , яка видана 25.11.2016 року Центральним державним історичним архівом України, м. Київ (ЦДІАК України); - свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 11.11.1980 року; - свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , яке видане 07.12.1954 року; - свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 04.02.1976 року; - свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 15.04.1978 року; - свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 12.07.1950 року; - свідоцтвом про одруження [PERSON] , 1936 року народження та [PERSON] , 1936 року народження, серії [NUMBER] ; - свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] . Встановлено, що заявник [PERSON] є дружиною заявника [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.10.1982 року, а отже заявник [PERSON] не родичкою [PERSON] , [INFO] ., оскільки з останнім не має кровного споріднення. Вирішуючи питання про призначення опікуна недієздатній особі, обов`язково слід з`ясувати, чи належить заявник до членів її сім`ї. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідно до положень СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» визначено в рішенні Конституційного Суду України №5-рп/99, згідно якого це особи, які постійно разом мешкають і ведуть спільне господарство, мають спільні витрати, бюджет, харчування, купують майно для спільного користування, беруть участь у витратах та утримання житла, його ремонт. Відповідно до ч. 5 ст. 63 ЦК України, фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Підстави для призначення недієздатній особі більше, аніж одного опікуна в законі відсутні, а тому розглядаючи питання призначення другим опікуном, слід виходити із конкретних обставин справи, принципів доцільності та розумності, які є принципами цивільного законодавства. 14.03.2024 заявником-1 [PERSON] було подано заяву про залишення заяви, яка перебуває на розгляді у суді, без розгляду у частині вимог [PERSON] , [INFO] , про призначення його опікуном над [PERSON] , [INFO] , обґрунтовану тим, що наразі стан його здоров`я не дозволяє йому в повній мірі виконувати обов`язки опікуна, які визначені в ст. 67 ЦК України. В частині призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над [PERSON] , [INFO] , заявник-1 [PERSON] заперечень не має. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року, заяву [PERSON] , заінтересована особа: орган опіки та піклування над повнолітніми особами Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, в частині призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] , залишено без розгляду. В іншій частині заяву продовжено судовим розглядом. Відповідно до ст. 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 (далі - Правила), передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дружиною [PERSON] (що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 15.10.1982 серії [NUMBER] ), який є троюрідним братом [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з психічним розладом потребує опіки. [PERSON] , [INFO] , доглядає та піклується про троюрідного брата свого чоловіка, купує необхідні продукти харчування, ліки. Медичних протипоказань для призначення її опікуном немає. Відповідно до подання органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.04.2023 року про доцільність призначення опікуна, враховуючи рішення Ради з питань опіки та піклування повнолітніх осіб, орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над троюрідним братом її чоловіка - [PERSON] . Обставин, які виключають можливість призначення [PERSON] опікуном над троюрідним братом чоловіка [PERSON] , визначених статтею 64 Цивільного кодексу України, судом не встановлено, а тому вона може виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими і такими, що підлягає задоволенню. Разом з тим, суд приходить дло висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації, [PERSON] , [PERSON] , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Окреме провадження, відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. При цьому відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Як слідує зі змісту заяви, заявник [PERSON] , [INFO] є дружиною [PERSON] (що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 15.10.1982 серії [NUMBER] ), який є троюрідним братом [PERSON] , відносно якого ставиться питання про визнання особи недієздатною та встановлення над ним опіки. За таких обставин, оскільки заявник [PERSON] не є близьким родичем або членом сім`ї [PERSON] та не має з ним кровного споріднення, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити, оскільки остання не наділена правом звертатися до суду з такими вимогами, при цьому, заяву [PERSON] про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, слід задовольнити, визнавши [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved