Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

09.10.23 р. позивач ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму непогашеної заборгованості за кредитним договором № 21/2021 від 21.12.2021р. у розмірі 1094917 грн. та суму судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що 21.12. 21р. між сторонами було укладено Договір споживчого кредиту у розмірі 545692 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних від суми кредиту. Відповідно до кредитного договору [PERSON] зобов`язався повернути кредит з нарахованими процентами та комісією за фактичний час його використання у термін передбачений договором. Проте, належної сплати тіла кредиту, комісії та відсотків не відбувалось, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на день подання позову складає 1094917 грн. та складається з 731372 грн. заборгованість за кредитом та 363545.45 грн. заборгованість за процентами. Ухвалою від 16.10.23 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Ухвалою від 14.02.24 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував, позовні вимоги підтримав посилаючись на підстави в ньому викладені та прохав стягувати на їх користь витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 21.12.2021 р. [PERSON] уклав з ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» кредитний договір № 21/2021, за яким йому надавалися у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 545692 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у вигляді 30 % річних. Згідно з ч. 1 ст.\~509\~та ст.\~526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах: встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вказаним договором. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. \~ \~ \~ \~Позивач на себе зобов`язання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до кредитного договору [PERSON] зобов`язався повернути кредит з нарахованими процентами та комісією за фактичний час його використання у термін передбачений договором. Проте належної сплати тіла кредиту, комісії та відсотків не відбувалось, в результаті чого утворилась заборгованість . Загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на жовтень 2023 р.- 1094917 грн. та складається з 731372 грн. заборгованість за тілом кредиту та 363545.45 грн. заборгованість за процентами. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, які б свідчили про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно із ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов`язковими для виконання сторонами в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача\~\~ на користь позивача ТОВ «ФК «Маніту» суму судового збору та витрати на правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved