Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

У січні\~2024\~року [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~представник \~адвокат Смалиус\~І.В.,\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача,\~в якому\~просить визнати\~за нею\~права і\~обов`язки забудовника\~житлового будинку\~з господарсько-побутовими\~будівлями,\~які знаходяться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті чоловіка\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Свої позовні\~вимоги мотивує\~тим,\~що після\~смерті її\~чоловіка відкрилася\~спадщина на\~належне йому\~майно та\~майнові права.\~Вона,\~будучи спадкоємцем\~першої черги\~прийняла спадщину\~тазвернувшись до нотаріуса у встановлений законодавством строк з заявою про прийняття спадщини отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку загальною площею 0,2246 га, №004, для будівництва і обслуговування зазначеного житлового будинку та земельну ділянку загальною площею 0,9251 га, №003, для ведення особистого селянського господарства, три автомобілі, причіп та трактор. В той же час, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] ,оскільки право власності на спадкове майно не було зареєстровано за померлим. Технічний паспорт на житловий будинок садибного типу [ADDRESS] , дозвіл виконкому Олександрійської районної Ради народних депутатів №29 на індивідуальне житлове будівництво, Виписка з рішення від 28.02.1991 року за №52 виконкому Олександрійської районної Ради народних депутатів, Акт виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель свідчать про повне виконання забудовником взятих на себе зобов`язань. Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на житловий будинок, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом і просить такий задовольнити. Ухвалою суду від 10.01.2024 року провадження по зазначеній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання /а.с.45/. Ухвалою суду від 29.02.2024 року підготовче провадження по зазначеній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті /а.с.123/. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Смалиус О.М. в судове засідання не з`явилися. Представник надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с.5, 6, 121, 129). Представник відповідача Олександрійської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив на позов не подав (а.с.47, 51, 53, 119,128). Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність вказаних осіб на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ч 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23.07.1988 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] /а.с.64, 65/. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с.9, 59/. Після смерті чоловіка позивач звернулася до [PERSON] , приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва /а.с.54-118/. Як вбачається з копії спадкової справи №41/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] , наданої приватним нотаріусом, [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом: 31.07.2023 року на автомобіль марки «Mitsubishi», автомобіль марки «Renault», причіпа марки «Палич», автомобіля марки «Renault», трактора колісного марки «Jinma»; 05.10.2023 року на житловий будинок [ADDRESS] , та земельну ділянку кадастровий номер:3520382101:51:000:0004, загальною площею 0,2246 га для будівництва і обслуговування даного житлового будинку; 05.10.2023 року на земельну ділянку загальною площею 0,9251 га, кадастровий номер:3520382101:51:000:0003, для ведення особистого селянського господарства /а.с.10, 13, 16, 82, 98, 102/. Також, 17.10.2023 року позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №340/02-31 від [PERSON] , приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області, в якій зазначено, що право власності на спадкове майно (житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] ) не було зареєстроване належним чином /а.с.17, 114/. Згідно Дозволу №29 на індивідуальне житлове будівництво /а.с.18/ [PERSON] , на підставі рішення виконкому Головківської сільради народних депутатів від 24.01.1991 року №5 «Про відведення земельної ділянки», акта землекористування від 29.01.1991 №1, виданого колгоспом «Калініна», зобов`язання забудовника від 22.02.1991 року, затвердженого у встановленому порядку проєкта та кошторису рішенням виконкому Олександрійської районної Ради народних депутатів від 28.02.1991 року №52, Акта геодезичного відводу земельної ділянки і розбивки будівлі в натурі від 11.04.1991 року, дозволено проведення будівельно-монтажних робіт по одноквартирному житловому будинку. З Виписки з рішення №52 від 28.02.1991 року вбачається, що [PERSON] дозволено будівництво індивідуального житлового будинку /а.с.19/. З Акта виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 11.04.1991 року вбачається, що встановлено межі земельної ділянки, виділеної [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку і господарчих будівель в [ADDRESS] (за рішенням від 20.11.2015 року назву змінено на Центральна), буд.215 /а.с.20, 23/. Згідно архівної довідки №281 від 09.05.2023 року КП «ОМБТІ» повідомляє, що право власності на будинок по [ADDRESS] за архівними даними КП «ОМБТІ» за [PERSON] не зареєстровано. Назва вулиці Леніна за рішенням від 20.11.2015 року змінена на Центральна /а.с.23/. Згідно технічного паспорту житлового будинку садибного типу, виготовлено 13.12.2023 року, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , будинок був побудований, однак право власності не оформлено /а.с.31-41/. Відповідно до довідки №2074/137/16 виданої 04.05.2023 року Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою:\~ [ADDRESS] .\~На момент\~його смерті\~за вказаною\~адресою була\~зареєстрована [PERSON] ,\~ [INFO] /а.с.66/. Згідно статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] та звернулася до нотаріуса у\~встановлений законом\~строк для\~отримання свідоцтва\~про право\~на спадщину. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України). Згідно з роз`ясненнями п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Правильною визнано практику судів щодо визнання за спадкоємцем прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Вказане узгоджується із правовою позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в інформаційному листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. Як роз`яснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду. Зі змісту пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог, оскільки позивач набув право на успадкування прав та обов`язків забудовника житлового будинку, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved