Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Волочиська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Городоцької міської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «ФГ Петрівське» про витребування земельної ділянки, посилаючись на те, що повернення у власність держави незаконно приватизованої земельної ділянки сприятиме реалізації зазначених конституційних положень є умовою позбавлення безпідставних переваг відповідача\~\~ [PERSON] та відновлення можливості справедливого (законного) розподілу такого обмеженого державного ресурсу, що становить державний інтерес. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник Городоцької міської ради в судове засідання не з`явився, попередньо подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~ Відповідачі належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на сайті судової влади, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзиву не подали. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.3ст.\~211, ч.1ст.223, ч.1ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Судом встановлено, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», однак позивач Городоцька міська рада не виявила бажання самостійно звертатися за захистом своїх прав. Таким чином, суд вважає доведеним право прокурора на звернення до суду з метою недопущення незахищеності інтересів держави. 27.05.2021 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким ряд змін внесені до Земельного кодексу України. Зокрема, розділ Х «Перехідні положення» доповнено пунктом 24 наступного змісту: з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім визначених випадків. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Тобто, належним позивачем по цій справі є Городоцька міська рада Хмельницької області. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням 26 чергової сесії сьомого скликання № 45 від 23 грудня 2019 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів у приватну власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населених пунктів сіл Скіпче, Сирватинці Городоцької міської ради Городоцького району Хмельницької області із земель запасу в землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер 6821287500:04:011:0015. \~ \~ \~ \~На підставі даного рішення, 22.06.2020 зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. 30.06.2020 зареєстровано речове право право оренди земельної ділянки орендарем ТОВ «ФГ Петрівське», згідно договору оренди землі, серія та номер: 283, виданий 30.06.2020, строк дії договору-10 років. Таким чином, на даний час земельна ділянка перебуває у фактичному володінні ТОВ «ФГ Петрівське». Судом встановлено, що до отримання у власність земельної ділянки з кадастровим номером 6821287500:04:011:0015 [PERSON] отримав у власність іншу земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6167 га за кадастровим номером 6822482900:07:002:0022, що розташована на території Завальської сільської ради Кам`яненць-Подільського району Хмельницької області на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-3470-СГ від 24.04.2019. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Конституцією України (статті 13, 14) визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3\~ст. 78 Земельного кодексу України\~право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.\~Статтею 80 ЗК України\~встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статтями\~83, 84 ЗК України, комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України). Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2 гектара. Зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки (рішення 26 чергової сесії сьомого скликання № 45 від 23 грудня 2019 року Городоцької міської ради) вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання і, відповідно, не мав права на отримання земельної ділянки безоплатно у власність з кадастровим номером 6821287500:04:011:0015. Зазначене підтверджується висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 по справі № 525/1225/15-ц, в якій зазначено, що з урахуванням вимог статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах За вказаних обставин рішення 26 чергової сесії сьомого скликання № 45 від 23 грудня 2019 року Городоцької міської ради є незаконним, а земельна ділянка передана [PERSON] незаконно. Згідно із висновками, викладеними у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року по справі № 910/1809/18, власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. Подібні за змістом висновки сформульовані, зокрема, у пункті 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16. Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного суду у постанові від 11.02.2020 по справі № 922/614/19, де зазначено «У спорах про витребування земельної ділянки вимога про визнання наказів Головного управління Держземагентства незаконними та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою; така вимога не є нерозривно пов`язаною з вимогою про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. Водночас позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність зазначених наказів без заявлення вимоги про визнання їх незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не тягнуть правових наслідків, на які вони спрямовані». Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України ,якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер 6821287500:04:011:0015, яка розташована за межами населених пунктів сіл Скіпче, Сирватинці Городоцької міської ради Городоцького району Хмельницької області, вибула із комунальної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цієї земельної ділянки. З огляду на те, що закон не передбачає можливості подвійної приватизації, набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку відбулося з порушенням норм діючого законодавства, то відсутні правові підстави для збереження цієї земельної ділянки за [PERSON] та ТОВ «ФГ Петрівське». Відповідно до ч. 7\~ст. 158 ЦПК України\~у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову сторонами не подане. Щодо вимог про стягнення з відповідачів в користь позивача процесуальних витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Хмельницькою обласною прокуратурою сплачено 2684 грн 00 коп судового збору за подання позовної заяви та 1342 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved