Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 14.02.2024 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. До ухвалення рішення суду, під час судових дебатів, представником позивача [PERSON] - адвокатом Голубцовим В.А. було заявлено клопотання про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 19 лютого 2024 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Голубцова В.А. про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту з доданими до неї документами на підтвердження понесення цих судових витрат. Представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. Заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу мотивовано ціною позову, значенням справи для позивача, значним обсягом витраченого часу та тривалістю розгляду справи, характером виконаної адвокатом роботи (складання позову та заяви про збільшення розміру позовних вимог, збирання доказів), безпосередньою участю адвоката в усіх без виключення судових засіданнях. Представник позивача також просить врахувати, що жодне судове засідання не було відкладено/перенесено з вини представника позивача, більшість судових засідань, що не відбулися своєчасно, були перенесені з вини відповідача та його представника. Також просить врахувати поведінку відповідача під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання відповідачем явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мали значення для справи, зокрема намагання ввести суд в оману щодо наявності боргових зобов`язань та періоду придбання майна, яке підлягає поділу. Представник позивача зазначає, що за клопотанням відповідача судом було визнано обов`язковою участь позивачки у судовому засіданні під час розгляду справи. Таку вимогу відповідач обґрунтовував необхідністю отримання відповідей на його питання, які мають значення для встановлення обставин справи, при цьому жодного питання, яке б стосувалося предмету спору, відповідач позивачці не задав. При цьому, позивачка, яка внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, разом з дочкою виїхала за межі України та проживає у Чеській Республіці у м. Прага, вимушена була витрачати час та кошти для приїзду в Україну для участі у судовому засіданні, яке не відбулося не з її вини, а потім повертатися назад. Посилаючись на те, що для проїзду в напрямку Прага-Кошице, Кошице-Чоп, Чоп-Кошице, Кошице-Прага позивачкою були витрачені грошові кошти у загальному розмірі 3 840,32 грн, представник позивачки просить стягнути з відповідача на користь позивачки вказану суму витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту. 09 квітня 2024 року до суду надійшло заперечення представника відповідача [PERSON] - адвоката Лаврова В.В. на заяву про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заперечення вказано, що заявлені вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. У заяві про ухвалення додаткового рішення не вказано поважних причин ненадання доказів понесення позивачкою судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі. Крім того, у матеріалах справи відсутній договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 12.03.2020, укладений між Адвокатським бюро "Василя Голубцова" та [PERSON] . Позивачка просить стягнути витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 3 840,32 грн, проте жодних доказів понесення нею цих витрат не надано. До того ж, зазначені витрати не відносяться до судових витрат на професійну правничу допомогу. Посилаючись на вказане, представник відповідача просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у повному обсязі. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Голубцов В.А. в судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява представника позивача про підтримання у повному обсязі заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат та розгляд цієї заяви за відсутності позивача та її представника. Представник позивача також у цій заяві також зазначив, що відповідач мав достатньо часу на підготовку та подання до суду, до початку розгляду справи, клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, але не скористався своїм правом на подачу такого клопотання. Отже, якщо таке клопотання буде заявлено у судовому засіданні, призначеному на 11:00 год. 09.04.2024, то воно має бути залишено без розгляду. Тривалий розгляд справи та значні витрати позивача на правничу допомогу обумовлені у тому числі недобросовісними діями відповідача та його представника, що призвело до затягування судового процесу. Востаннє виявом таких недобросовісних дій та проявленням неповаги до суду та інших учасників справи стали дії відповідача щодо подання клопотання про перенесення розгляду справи, призначеного на 09:30 год. 13 березня 2024 року. Звертаючись до суду із клопотанням про перенесення розгляду справи, відповідач посилався на зайнятість його представника в іншому судовому процесі в Сахновщинському районному суді Харківської області, а саме у справі № 634/24/24. Проте, з ухвали Сахновщинського районного суду Харківської області від 13.03.2024 у справі № 634/24/24 вбачається, що адвокат Лавров В.В. 13.03.2024 подав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності та за відсутності його довірителя. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Лавров В.В. в судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав суду заяву, в якій просив провести розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат за його та відповідача відсутності. Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи відносяться витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесення позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу адвоката представником позивача надано суду: копію договору про надання правової/правничої допомоги б/н від 12.03.2020, укладеного між [PERSON] та Адвокатським бюро "Василя Голубцова" в особі керуючого Голубцова В.А., копію додаткової угоди № 3 від 13.11.2023 до вказаного договору, в якій сторонами узгоджено гонорар адвоката у розмірі 40 000,00 грн, копію рахунка-фактури № 05/2 від 17.02.2024 про необхідність оплати [PERSON] правничої допомоги адвоката у розмірі 40 000,00 грн, копію акту наданих послуг від 17.02.2024 до договору про надання правової/правничої допомоги б/н від 12.03.2020 /том 2, а.с. 4-6/. У додатковій угоді № 3 від 13.11.2023 до договору про надання правової/правничої допомоги б/н від 12.03.2020 [PERSON] та адвокат Голубцов В.А. погодили, що гонорар адвокатського бюро у сумі 40 000,00 грн сплачується [PERSON] на підставі рахунку-фактури не пізніше 20 (двадцяти) календарних днів після фактичного стягнення грошових коштів за рішенням суду, яке набрало законної сили. Гонорар сплачується шляхом перерахування грошових коштів у сумі 40 000,00 грн на поточний рахунок бюро відкритий у банківській установі. У постановах від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20 та від 15.06.2021 у справі № 159/5837/19 Верховний Суд вказав, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі ""East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На час розгляду справи в суді чинним законодавством не визначено обмежень чи граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу, проте він повинен бути співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений представником позивача розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн є значно завищеним та неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), виходячи з такого. З огляду на поширеність вирішення питання в судовому порядку щодо поділу спільного майна подружжя, сталість законодавства, яке підлягає застосуванню при розгляді справ такої категорії, враховуючи те, що типові зразки цієї позовної заяви у великій кількості містяться у мережі Інтернет, надання адвокатом консультації та складення вказаної позовної заяви адвокатом не вимагає багато знань, сил та часу. Щодо складених представником позивача заяв про збільшення розміру позовних вимог, то суд зауважує, що ці заяви судом спочатку були залишені без руху, враховуючи виявлені у них недоліки, що в свою чергу свідчить про недостатню належність їх підготовки адвокатом. Щодо твердження представника позивача про його безпосередню участь в усіх без виключення судових засіданнях, на підготовку до участі у яких, саму участь, дорогу до суду за маршрутом Харків-Сахновщина-Харків, очікування початку судових засідань, включаючи засідання, які не відбулися з причин незалежних від позивача і його представника, ним загалом було витрачено 70 годин, суд зауважує наступне. З матеріалів справи вбачається, що представник позивача безпосередньо брав участь у судових засіданнях у Сахновщинському районному суді Харківської області 11.03.2021, 16.04.2021, 27.05.2021, 01.09.2021, 01.10.2021, 09.11.2021, 14.12.2021, 28.01.2022 /том 1, а.с. 48, 50, 52-53, 94-96, 110-111, 114, 121-129, 131/. Щодо участі представника позивача у судових засіданнях, призначених на 02.12.2020 та 13.01.2021, то з матеріалів справи вбачається, що ці судові засідання були відкладені за клопотаннями представника позивача і відповідно останній не брав у них участі /том 1, а.с. 34-35, 37, 38-39/. Щодо участі представника позивача у судових засіданнях у Диканському районному суді Полтавської області, то з матеріалів справи вбачається, що представник позивача брав участь у судових засіданнях виключно у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми ВКЗ ЄСІТС. Судове засідання, призначене на 21.12.2022, було відкладено у зв`язку із відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про судовий розгляд справи. Судове засідання, призначене на 24.01.2023, на якому було розглянуто клопотання представника позивача про повернення до підготовчого провадження у справі, було проведено за відсутності позивачки та її представника, про що представником позивача було подано відповідне клопотання /том 1, а.с. 147-148, 152-153/. Судові засідання, призначені на 09.03.2023, 12.04.2023, 11.05.2023 були відкладені за клопотаннями представника відповідача у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому процесі, хворобою відповідача /том 1, а.с. 160, 165, 173/. Судове засідання, призначене на 14.06.2023, було відкладено у зв`язку із необхідністю додаткового часу для ознайомлення відповідачем та його представником з наданими представником позивача у цей же день заявою про поновлення пропущеного строку для усунення недоліків заяви про збільшення розміру позовних вимог з відповідними документами на виконання ухвали суду про залишення без руху цієї заяви /том 1, а.с. 181/. Судові засідання, призначені на 12.07.2023, 13.09.2023 були проведені за відсутності представника позивача у зв`язку із поданою ним про це заявою /том 1, а.с. 191-192, 209-210/. Судове засідання у справі, призначене на 16.08.2023, було відкладено за заявою представника позивача у зв`язку із необхідністю додаткового часу для надання відповіді на відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог /том 1, а.с 202/. У судовому засіданні, призначеному на 17.10.2023, у якому брали участь, представник позивача, відповідач та його представник, було оголошено перерву до 13:30 год. 15.11.2023 за клопотанням представника відповідача для забезпечення явки свідків та для забезпечення обов`язкової участі у наступному судовому засіданні позивача [PERSON] /том 1, а.с. 213, 214/. Судове засідання, призначене на 15.11.2023, було відкладено у зв`язку із неможливістю проведення судового засідання через відсутність електроенергії у Диканському районному суді Полтавської області у зв`язку із ремонтними роботами /том 1, а.с. 217, 219/. Судове засідання, призначене на 19.12.2023, було проведено за участі усіх учасників справи, зокрема позивач та її представник брали участь у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми ВКЗ ЄСІТС /том 1, а.с. 226-231/. Судове засідання, призначене на 24.01.2024, було відкладено у зв`язку із неможливістю проведення судового засідання у режимі відеоконференції через технічні проблеми з інтернет-зв`язком у Сахновщинському районному суді Харківської області /том 1, а.с. 239/. Судове засідання, призначене на 14.02.2024, було проведено за участі усіх учасників справи, зокрема позивач та її представник брали участь у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми ВКЗ ЄСІТС /том 1, а.с. 250-259/. Вказане вище у сукупності спростовує твердження представника позивача про те, що тривалий розгляд справи та значні витрати позивача на правову допомогу були зумовлені недобросовісними діями відповідача та його представника щодо подання неодноразових клопотань про відкладення судового засідання. Враховуючи вищевказані обставини в їх сукупності, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи обсяг та характер наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, беручи до уваги всі аспекти та складність справи, тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн є значно завищеним та належним чином не обґрунтованим, а тому суд вважає за необхідне заяву представника позивача в цій частині задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн 00 коп. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених нею витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 3 840,32 грн, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин 1, 3 статті 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що за клопотанням відповідача судом дійсно було визнано обов`язковою участь позивачки у судовому засіданні, однак при цьому судом не було зобов`язано позивачку безпосередньо приїджати із-за кордону в Україну для участі у судовому засіданні, тобто позивач могла взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми ВКЗ ЄСІТС (як брала подібним чином в подальшому) і відповідно її витрати на переїзд з м. Праги Чеської Республіки до смт Сахновщина Красноградського району Харківської області, а не навіть до смт Диканька Полтавського району Полтавської області, де розміщений суд, який здійснював судовий розгляд справи, не були категорично необхідними для розгляду справи, суд вважає за необхідне у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту у розмірі 3 840,32 грн відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial