Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою 09.02.2024, в подальшому уточнивши зміст та пред`явлені вимоги, просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючих документів: договору дарування АВО №432314 від 15.12.2000, посвідченого завідуючою Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1-6430, щодо дарування 1/2 частки квартири [ADDRESS] ; договору довічного утримання АЕВ від 18.07.2001, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1-3657, щодо набуття нею у власність квартири [ADDRESS] ; судові витрати у справі залишити за нею. \~ \~ \~ \~Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що заявниці на праві власності належить нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] спільної часткової власності (1/2 частка); [ADDRESS] приватної власності. У правовстановлюючих документах на вказане нерухоме майно, а саме, договорі дарування АВО №432314 від 15.12.2000, посвідченому завідуючою Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованому в реєстрі за №1-6430, та договорі довічного утримання АЕВ від 18.07.2001, посвідченому державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. та зареєстрованому в реєстрі за №1-3657, її прізвище записане як « [PERSON] », в той час як вірним її прізвищем є « [PERSON] ». З метою усунення виявлених розбіжностей вона звернулася до Криворізької філії державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області, однак отримала відмову з рекомендацією звернутися до суду за встановленням факту, що має юридичне значення встановленням факту належності їй правовстановлюючих документів. На переконання заявника, виявлення неузгоджень у прізвищі між її паспортними даними та у правовстановлюючих документах обумовлене особливостями транслітерації, тобто перекладом її прізвища з української мови на російську та елементарною неуважністю посадовців при оформленні паспортного документу громадянина України у 2002 році, який вона змінила у 2017 році задля виправлення виявленої помилки вже після укладення вищевказаних правочинів. Відтак, з метою захисту своїх прав як власника нерухомого майна та забезпечення їх вільної реалізації у майбутньому, вона вимушена звернутися до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 12.03.2024 заяву (в уточненій редакції) прийнято до розгляду з відкриттям окремого провадження (а.с.38). \~ \~ \~ \~Правом на участь в судовому засіданні заявник [PERSON] не скористалася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги в уточненій редакції підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у заяві. \~ \~ \~ \~Представники заінтересованих осіб 1, 2 виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, кожен окремо, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення заявлених вимог. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи-3 Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Грабевник О.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON] . У поданих письмових поясненнях зазначила, що [PERSON] дійсно зверталася до нотаріального архіву з приводу внесення змін до договору дарування АВО №432314 від 15.12.2000 та договору довічного утримання АЕВ від 18.07.2001, а саме, в частині написання прізвища набувача « [PERSON] » замість вказаного у договорах « [PERSON] ». Відповідно до п.6.16 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України №3253/5 від 22.12.2010 (зі змінами та доповненнями), у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним в результаті вчинення нотаріальної дії, технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи, щодо якої було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська чи граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Оскільки при перегляді нотаріальних справ за вказаними правочинами технічної помилки у написанні прізвища набувача не виявлено, [PERSON] було видано архівні довідки щодо вчинення нотаріальних дій стосовно вищевказаних договорів за №№153/01-17, 154/01-17 від 04.03.2024 та рекомендовано звернутися до суду. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що жоден з учасників справи не заявив про свою участь в судовому засіданні, суд вважає за можливе справу розглянути в порядку письмового провадження за обсягом наявних у справі доказів та з урахуванням позиції заявника та заінтересованих осіб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши\~ письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, врахувавши позицію учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви (в уточненій редакції) з огляду на таке. Судом встановлено, що 18.07.2001 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання АЕВ №230691, посвідчений державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М., зареєстрований в реєстрі за №1-3657, за умовами якого [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру загальною площею 32,70 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в обмін на зобов`язання останньої утримувати цілком [PERSON] , забезпечувати його харчами, одягом, доглядом та необхідною допомогою (а.с.12-13). На підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» на квартиру накладено заборону відчуження, зареєстровану в реєстрі за №1-3659 до припинення договору довічного утримання. У зв`язку зі смертю [PERSON] 30.07.2011 знято заборону, відомості про що зареєстровано в реєстрі за №2501 від 07.09.2011 (а.с.14, 15). Право власності на житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] за вказаним договором зареєстроване за [PERSON] в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» ДОР 22.09.2011, запис №245 в книзі 64П-245, реєстраційний номер майна 34695867, з проставленням відповідної відмітки на договорі довічного утримання від 18.07.2001 (а.с.24). За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказане житлове приміщення зареєстроване за [PERSON] з 22.09.2011 та є чинним (відповідь №545824 від 16.04.2024). Крім того, 15.12.2000 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування АВО №432314, посвідчений завідувачем Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за №1-6430, за умовами якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 1/2 частину квартири загальною площею 42,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] за вказаним договором зареєстроване за [PERSON] в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» ДОР 12.01.2001, запис №40 в книзі 10П-40, з проставленням відповідної відмітки на договорі дарування від 15.12.2000 (а.с.17-зворот, 23). На момент укладення обох правочинів заявник була документована паспортом громадянина України зразка 1994 року серії [NUMBER] , виданим 04.01.2002 Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.8), в якому прізвище заявника зазначене як « [PERSON] » (укр.) та « [PERSON] » (рос.). Як слідує зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.10.1985 (а.с.9) під час державної реєстрації шлюбу з [PERSON] (укр. відповідно до паспортних даних, а.с.10-11) (рос. « [PERSON] » [PERSON] ) заявник змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (рос., мовою оригіналу). У 2017 році заявник виявила розбіжності у прізвищі, зазначеному у паспортному документі, у зв`язку з чим звернулася до відділу ДМС для виправлення помилки шляхом отримання нового паспорта громадянина України. 06.11.2017 Саксаганським відділом ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області на ім`я [PERSON] було видано паспорт громадянина України у вигляді ID-картки № [NUMBER] (а.с.6). При цьому, органом ДМС визнано факт допущення помилки у раніше виданому паспорті громадянина України серії [NUMBER] від 04.01.2002, а саме у прізвищі заявника « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », що підтверджується довідкою від 24.10.2023 (а.с.18). Розбіжності у прізвищі заявника між її паспортними даними та правовстановлюючими документами ставлять під сумнів факт належності їй цих документів на нерухоме майно та виключають можливість безперешкодної реалізації нею усіх прав як власником майна: володіння, користування та розпорядження. Зважаючи на те, що на момент посвідчення правочинів заявник була документована паспортним документом, в якому її прізвище було зазначене як « [PERSON] », що відповідає її персональним даним, вказаним у договорі довічного утримання АЕВ №230691 від 18.07.2001 та договорі дарування АЕВ №230691 від 15.12.2000, будь-яких помилок при нотаріальному посвідченні правочинів, які б визначали можливість внесенням змін до них позасудово, з боку нотаріусів допущено не було (а.с.36, 37). Відтак, виправлення помилки у паспортному документі обумовило необхідність приведення у взаємовідповідність вищезазначених правовстановлюючих документів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про\~встановлення фактів, що мають\~юридичне\~значення. Як визначено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. \~ \~ \~ \~Згідно з\~п.6 ч.1 ст.315 ЦПК\~України, суд розглядає справи про встановлення\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 «… суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів…». З наданих позивачем та досліджених письмових доказів в їх сукупності суд дійшов висновку про те, що розбіжності у написанні прізвища [PERSON] обумовлені допущенням посадовими особами ДМС помилки під час документування її паспортом громадянина України зразка 1994 року серії [NUMBER] від 04.01.2002, в якому її прізвище зазначене « [PERSON] ». Виявлена описка обумовлена невірним перекладом її прізвища з російської мови « [PERSON] » на українську на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.10.1985, виданого на російській мові. При цьому, з урахуванням паспортних даних її чоловіка [PERSON] , інших документів, які посвідчують її особу, вірним написанням її прізвища українською мовою є саме « [PERSON] ». Відтак суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог із встановленням факту належності [PERSON] договору довічного утримання АЕВ №230691 від 18.07.2001 та договору дарування АЕВ №230691 від 15.12.2000, в яких вона зазначена як « [PERSON] », що знайшло своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності та має для заявника істотне юридичне значення для подальшої реалізації прав як власником майна і не визначає наступне вирішення спору про право. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявником витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved