Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 07 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №101280. Посилається на те, що 07 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. був вчинений виконавчий напис № 101280 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості у розмірі 28 136,46 грн. 24 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Школою Сергієм Михайловичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] на підставі даного виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, так як не може бути вчинено на договорах, що виникають з кредитних правовідносин та які нотаріально не посвідчувалися, поза межами трирічного строку з дня виникнення права вимоги, відносно заборгованості, яка не є безспірною, та без перевірки нотаріусом факту надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень кредитором на адресу боржника, а також оригіналів розрахункового документу про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують таке надіслання. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 05 червня 2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 15 червня 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву, третім особам для подання до суду письмових пояснень. З рекомендованого повідомлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 23 березня 2022 року. Конверт, який направлявся третій особі - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є. М. 07 квітня 2022 року повернувся до суду без вручення. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву, а третім особам - для надання письмових пояснень щодо позову. 13.07.2023 на електронну адресу суду надійшла заява сторони відповідача про визнання позову, в якій також просить на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. На день ухвалення рішення 3-і особи своїм правом не скористалися, пояснення не подали. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 червня 2021 приватним Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 101280 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №500337000 від 18 січня 2013 року в розмірі 28 136,46 грн. Відповідно до змісту виконавчого напису право вимоги за вказаним кредитним договором неодноразово відступалося, останнім кредитором на підставі Договору відступлення прав вимоги від 25 травня 2021 року є ТОВ «Еліт Фінанс». На підставі вказаного виконавчого напису 24 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Школою Сергієм Михайловичем було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Відповідно до ст. ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно зі ст.87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року рішення суду залишено без змін. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року / в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року /. Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір з відповідачем не посвідчений нотаріально. Крім того, відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати в справі № 916/3006/17. Яка з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір з позивачкою був укладений 18 січня 2013 року. Таким чином, виконачий напис вчинено поза межами строку позовної давності. Приватний нотаріус, не надавши пояснень, відповідність своїх дій Закону України « Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису не довів. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Outcome: approved