Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , громадянина Республіки Грузія, який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/ 3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, а тому позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Відповідач проживає у Республіці Грузії, участі у вихованні дітей не приймає та матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Ухвалою суду від 24.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 30.11.2021. 30.11.2021 суд, провівши підготовче судове засідання, зважаючи на те, що відповідач є громадянином Республіки Грузія та проживає в м. Батумі, постановив ухвалу про звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду. Провадження у справі зупинено. 04.10.2023\~до Центрального\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Київ)\~направлено нагадування\~стосовновиконання ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.11.2021. 16.10.2023 на адресу суду від в.о. начальника Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги [PERSON] надійшов лист № 53228/12.2-23/вх.49787/12-23, зі змісту якого слідує, що документів складених за результатами виконання вищевказаного доручення не надходило. 13.02.2024\~до Центрального\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Київ)\~повторно направлено\~нагадування стосовновиконання ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30.11.2021. 27.02.2024 до суду від в.о. начальника Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги [PERSON] надійшло повідомлення № 56-с-ін-56/21, зі змісту якого слідує, що документів складених за результатами виконання вказаного вище доручення не надходило. 26.03.2024 до суду надійшли письмові матеріали виконаного судового доручення, з яких вбачається, що відповідач [PERSON] отримав матеріали справи, обізнаний про наявність справи в суді, будь-яких письмових клопотань до суду від нього не надходило. Ухвалою суду від 01.04.2024 поновлено провадження у справі, призначено судовий розгляд на 18.04.2024. 09.04.2024 від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.02.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області. Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] свідчить про те, що [INFO] в них народилася донька - [PERSON] , де в графі батьки міститься запис: батько дитини [PERSON] , мати [PERSON] . Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] свідчить про те, що [INFO] в них народилася донька - [PERSON] , де в графі батьки міститься запис: батько дитини [PERSON] , мати [PERSON] . Діти проживають разом з матір`ю позивачем по справі, про що свідчать довідки про місце проживання та реєстрацію дітей, які знаходяться в матеріалах справи. Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які у своїй сукупності є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глави 15 Розділу ІІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі ст. 182 Сімейного кодексу України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно вимог ст. 430 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував обставини, що передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, потреби дітей, можливості сторін, загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей. Позов підлягає задоволенню, оскільки обов`язок батьків щодо утримання дитини (дітей) закріплений в сімейному законодавстві, таке утримання є безумовним. Враховуючи, що закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved