Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

У грудні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон техно сервіс» про захист прав споживачів, розірвання договору та проведення перерахунку. В обґрунтування позову зазначила, що в 2007 році між [PERSON] та ТОВ «Домофон техно сервіс» був укладений договір про надання послуг з технічного обслуговування домофону (особистий рахунок [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] . До 2022 позивач оплачувала послуги відповідача в повному обсязі. З березня 2022 позивач виїхала за кордон і повернулась 20.03.2023, в цей час в вищезазначеній квартирі ніхто не проживав і ніякими послугами не користувався, потім в певний період часу домофон у квартирі взагалі відключили. На запит позивача щодо періоду часу на який було відключено домофон, відповідь від відповідача не надійшла. В липні 2023 позивач зателефонувала відповідачу і повідомила йому, що домофон не працює, тож просила зробити перерахунок послуг, які з 09.03.2022 не отримувалися і не надавалися належним чином. У відповідь відповідач повідомив, якщо позивач оплатить всі послуги з урахуванням заборгованості, тільки потім буде налагоджена робота домофону. Позивач звернулась до відповідача 01.08.2023 про призупинення послуг, та 03.08.2023 про розірвання договору в односторонньому порядку. Відповідач повідомив, що поки заборгованість не погашена, то договір розірваний не буде. Враховуючи викладене, позивач просить розірвати договір про надання послуг з технічного обслуговування домофону (особистий рахунок [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Домофон техно сервіс» та зобов`язати провести перерахунок послуг з 09.03.2022 по грудень 2023. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.01.2024 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Постановлено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон техно сервіс» договір про надання послуг з технічного обслуговування домофону (особистий рахунок [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, відповідач скористався своїм процесуальним правом та подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.05.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Технічний центр домофонізації «Цифрал-Сервіс» та мешканцями 3-го під`їзду будинку [ADDRESS] в особі [PERSON] було укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту системи обмеження доступу «Багатоканальний Домофон». Додатком 1 до вказаного договору, підписаний мешканцями під`їзду, які стали стороною договору, в якому мешканці підтверджують факт ознайомлення з умовами договору в графі 5 «кв. 74» містить прізвище, ініціали та підпис [PERSON] . Відповідно до пп. 1.1.-1.2. вказаного договору, виконавець зобов`язався надавати послуги з технічного обслуговування та ремонту домофону, змонтованого за адресою: [ADDRESS] , а замовник, відповідно, оплачувати такі послуги на умовах та у порядку, передбаченому п. 3 Договору. Згідно п. 3.5. Договору, абонентська плата вноситься щоквартально, не пізніше 20 числа першого місяця кварталу. На момент укладення договору, вартість технічного обслуговування складала 14 грн 85 коп., за квартал із кожної квартири, однак така вартість щорічно збільшувалась на підставі п. 4.3.3 договору. Зокрема, договором передбачено право виконавця збільшувати вартість послуг в односторонньому порядку не частіше одного разу на рік, після попереднього письмового повідомлення замовника, який є направленим виконавцем замовникові квитанція за новий період із новою сумою до сплати. Абзац 2 п. 4.3.3. Договору, передбачено право замовника не погодитись на нові цінові умови та вимагати розірвання договору в односторонньому порядку, шляхом направлення виконавцеві відповідного повідомлення протягом 30 днів після початку період, в якому змінилася ціна. Пунктом 6 договору також передбачено право будь-якої зі сторін розірвати договір достроково, письмово попередивши про свій намір іншу сторону за 30 днів до дати розірвання. Під час розірвання договору між сторонами проводиться бухгалтерська звірка та повний взаєморозрахунок. Разом з цим, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Технічний центр домофонізації «Цифрал-Сервіс» та мешканцями 3-го під`їзду будинку [ADDRESS] в особі [PERSON] було укладено договір доручення № 10685 від 19.04.2007, в додатку 1 до вказаного договору зазначено користувача квартири [ADDRESS] - [PERSON] 22.06.2011 право вимоги за вказаним договором відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Технічний центр домофонізації «Цифрал-Сервіс» Товариству з обмеженою відповідальністю «Цифрал-Сервіс Центр» в порядку цесії, що підтверджується відповідним договором, наявним в матеріалах справи. 26.12.2013 право вимоги договором цесії відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Цифрал-Сервіс Центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон Сервіс Гарант», що підтверджується відповідним договором, наявним в матеріалах справи. 31.03.2016 право вимоги договором цесії відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Домофон Сервіс Гарант» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон Техно Сервіс», що підтверджується відповідним договором, наявним в матеріалах справи. 23.08.2023 від позивача надійшли скарга та дві заяви про розірвання договору за різними адресами розташування систем обмеження доступу (вх. № 49). Листом ТОВ «Домофон Техно Сервіс» № 40 від 12.09.2023 позивача повідомлено, що для призупинки договору на технічне обслуговування і ремонт системи обмеження доступу необхідно провести повний розрахунок, станом на 3-й квартал 2023 до сплати підлягає 840,00 грн.; надати документ, що підтверджує відношення до даної адреси. Листом ТОВ «Домофон Техно Сервіс» № 47 від 31.10.2023 позивача повідомлено, що для розторгнення договору на технічне обслуговування і ремонт системи обмеження доступу необхідно провести повний взаєморозрахунок, станом на 4-й квартал 2023 до сплати 960,00 грн. Позивач зазначає, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, 09.03.2022 виїхала за кордоні повернулась 20.03.2023, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті [NUMBER] на ім`я [PERSON] . В зазначений час позивач стверджує, що не користувалась послугами відповідача, що не спростовано відповідачем. Статтею 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Таким чином, відповідач у справі виступає надавачем послуг, передбачених договором, а позивач є споживачем, відтак на правовідносини, що виникли між сторонами поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з нормою статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Відповідно до статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, в тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених ЦК, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ч.ч. 1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон техно сервіс» про захист прав споживачів, розірвання договору та проведення перерахунку, підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. в користь держави.

Outcome: approved