Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.06.2023,\~близько 21\~год.\~00\~хв.\~ [PERSON] ,\~перебуваючи біля\~магазину «Людмила»,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в ході\~конфлікту,\~що раптово\~виник на\~ґрунті особистих\~неприязних відносин,\~маючи на\~меті умисел\~на протиправне\~заподіяння тілесних\~ушкоджень,\~наніс один\~удар внутрішньою\~частиною долоні\~правої руки\~в ділянку\~нижньої щелепи\~з ліва\~ [PERSON] ,\~чим спричинив\~останньому згідно\~висновку експерта\~№05-9-01/319\~від 26.07.2023\~тілесні ушкодження\~у вигляді\~правобічного перелому\~нижньої щелепи,\~лівобічного переднього\~ангулярного перелому\~нижньої щелепи,\~перелому скроневого\~відростку правої\~виличної кістки,\~перелому нижньої\~стінки лівої\~орбіти в\~ділянці з`єднання\~лівої виличної\~кістки та\~верхньої щелепи,\~перелому кісток\~носа,\~які відносяться\~до категорії\~тілесних ушкоджень\~середньої тяжкості,\~що спричинили\~тривалий розлад\~здоров`я. Вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 15.11.2023 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ст..75,76 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає зобов`язання. Вирок набрав законної сили 18.12.2023 року. Вирок Лисянського районного суду Черкаської області від 15.11.2023 р. у справі № 700/839/23 має приюдиційне значення для вирішення справи про стягнення відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину. Згідно з випискою № 14434 від 18.07.2023 р. [PERSON] лікувався внаслідок зопоіяного йому ангулярного перелому нижньої щелепи зправа в період з 19.06.2023 р. по 18.07.2023 р. Витрати на лікування підтверджуються оригіналами квитанцій та чеків про придбання ліків та металоконструкцій для лікування і становлять 14584,30 грн., які він просить стягнути з відповідача на його користь. Також просить стягнути понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Бабенко Р.В. електронною поштою направив суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином за допомгою СМС повідомлення згідно його письмової заяви від 25 березня 2024 року, відзиву на позов не подавав, клопотань про відкладення справи не заявляв. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1\~ст.15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1\~ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що 15.11.2023 року вироком Лисянського районного суду Черкаської області [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання один рік обмеження волі. На підставі ст..75,76 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає зобов`язання. 18.12.2023 року вирок набрав законної сили. У силу положень ч.6\~ст.82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Згідно ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для відшкодування шкоди за правилами\~ст.1166 ЦК України\~необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки\~ст.22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Відповідно до частини 2\~ст.1166 ЦК України\~особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Статтею 77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В обґрунтування розміру витрат на лікування позивачем надано суду виписку із медичної карти амбулаторного хворого та товарні чеки на медичні препарати. З наданих позивачем копій письмових доказів вбачається, що останнім було витрачено на лікування 14\~854,30 грн., проте товарний чек на суму 1038,50 грн. за придбання дизельного пального та товарний чек на суму 383,00 грн. є витратами які не перебувають у прямому причинному зв`язку із шкодо, вони не вказані у виписці із медичної карти хворого, не відносяться до витрат на лікування позивача, а тому відшкодуванню не підлягають. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу. Нормами ч.ч.2, 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат,необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані копія договору про надання правової допомоги від 26.12.2023 року між адвокатом Бабенком Р.В. та [PERSON] , копія ордеру про надання правничої допомоги від 26.12.2023 року, розрахунок часу по наданню правничої допомоги та акт виконаних робіт від 27.12.2023 року. Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial