Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог банк посилається на те, що між позивачем та [PERSON] 30 серпня 2018 року на підставі кредитного договору № 2001110335901 (далі кредитний договір) було видано кредитну картку з кредитним лімітом в розмірі 20 000 гривень, який було підвищено до 35 000 гривень. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим станом на 01 грудня 2023 року виникла заборгованість, яка складається із 34\~995 гривень 31 копійка заборгованість за кредитом та 19\~356 гривень 01 копійка - заборгованість процентами, а всього 54\~351 гривня 32 копійки, від сплати яких відповідач ухиляється, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання згідно якого просить суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.2). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав заяву про визнання позову в повному обсязі. Просив здійснювати розгляд справи без його участі (а.с. 49). Відзив на позов не надав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що 30\~серпня 2018\~року між\~сторонами шляхом підписання Заяви № 2001110335901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування, був укладений Договір про надання банківських послуг (а. с.27). Відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 20\~000 гривень 00 копійок, а згідно Довідки про збільшення кредитного ліміту (а.с. 6) - 14 серпня 2019 року він був збільшений до 35\~000 гривень 00 копійок. До матеріалів справи банк додав також Виписку з особового рахунку відповідача за період з 11 листопада 2018 року по 01 березня 2021 року (а.с.16-24), згідно якого відображений рух коштів по карткам, які видавалися відповідачу. Таким чином судом встановлено, що відповідач отримав кредит та користувався кредитними коштами, оскільки відповідні операції відображені у виписці банку. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 01 грудня 2023 року складає 54\~351 гривня 32 копійки, з яких 34\~995 гривень 31 копійка заборгованість за кредитом та 19\~356 гривень 01 копійка - заборгованість процентами (а.с.14-15). Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено укладання між сторонами Договору про надання банківських послуг у вигляді надання кредиту на суму 20 000 гривень 00 копійок, який у подальшому було збільшено до 35 000 гривень 00 копійок. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Докази про погашення суми заборгованості за спірним кредитним договором суду не надано. Тому вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки докази про погашення суми заборгованості за спірним кредитним договором суду не надано, а згідно поданої заяви відповідач визнав позов в повному обсязі, що є окремою підставою для задоволення позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову в повному обсязі, а обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості слід задовольнити в повному обсязі. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за кредитним договором № 2001110335901 від 30 серпня 2018 року заборгованості у загальній сумі 54\~351 гривня 32 копійки є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст.\~611,\~615 ЦК України\~підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з нього підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~211 гривень 20 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а інші 50% судового збору в розмірі 1\~211 гривень 20 копійок слід повернути позивачу з державного бюджету (а.с.3).

Outcome: approved