Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову вказує, що [INFO] помер батько його дружини - [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Поляни Золочівського району Львівської області і земельні ділянки. За життя [PERSON] вказане спадкове майно заповів відповідачці [PERSON] , яка від спадщини відмовилася в користь своєї матері - [PERSON] , яка доводилася дочкою спадкодавця. Разом з тим, вказує, що у правовстановлюючих документах, зокрема в свідоцтві про народження [PERSON] є помилка в імені по батькові її батька, де вказано - " [PERSON] ", хоча у всіх інших правовстановлюючих документах його ім`я по батькові - " [PERSON] ", що викликає необхідність у встановленні факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] після смерті батька - [PERSON] спадщину прийняла, шляхом подання заяви про прийняття спадщини у передбачений законом строк, а також оформила право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 1,5508 га, що знаходиться на території Полянської сільської ради, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину. Однак, на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , [PERSON] право на спадщину не оформила, оскільки спадкодавець - [PERSON] , за життя не зареєстрував право власності на вказаний житловий будинок. [PERSON] померла [INFO] . Остання доводилася дружиною позивача, а відтак він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] - після смерті матері, однак останні на спадщину не претендують. [INFO] померла мати дружини позивача - [PERSON] , яка спадкових прав після смерті чоловіка - [PERSON] та дочки [PERSON] не оформляла, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. Таким чином, позивач вказує, що будучи спадкоємцем майна після смерті дружини, не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, зокрема на спірний житловий будинок, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на дане майно. Водночас, факт належності спірного житлового будинку [PERSON] , побудованого у 1928 році, підтверджується випискою із погосподарської книги №4. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, якою просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи,причин неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. За вказаних обставин, враховуючи розумність строків розгляду справи, суд не вбачає перешкод для розгляду справи у відсутності учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Судом встановлено, що за життя 19.09.2005 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого належний йому житловий будинок, що розташований в с. Поляни Золочівського району Львівської області, господарські будівлі, літню кухню, присадибну ділянку землі, сертифікат не земельну частку (пай) серії ЛВ №028453, площею 1,65 га заповів своїй онуці - [PERSON] , а грошові вклади , що зберігаються у Золочівському відділенні ощадбанку заповів онуці - [PERSON] . З копії свідоцтва про народження судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] доводилися батьками [PERSON] , [INFO] , яка 25.04.1981 року зареєструвала шлюб із позивачем [PERSON] , [INFO] , після чого змінила прізвище на [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 04. Із наведеного вище судом встановлено, що в імені по батькові батька [PERSON] , що вказане у її свідоцтві про народження, містяться розбіжності з іменем по батькові, що зазначені в інших документах, в тому числі і в свідоцтві про смерть. ВС підкреслив, справи про спадкування розглядається судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Дослідивши вищенаведені документи, судом встановлено, що усі інші анкетні дані, щодо дати та місця народження [PERSON] , її місця проживання та місця проживання [PERSON] повністю співпадають, що не викликає у суду сумніву у родинних відносинах між [PERSON] та [PERSON] , як дочкою та батьком. З копії свідоцтва про народження встановлено, що [PERSON] є дочкою позивача [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тим, що [PERSON] , яка зареєструвала шлюб із [PERSON] , після чого змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб, відмовилася від спадщини за заповітом після смерті діда - [PERSON] в користь своєї матері - [PERSON] , остання прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька. Як встановлено із копії спадкової справи, [PERSON] успадкувала після смерті свого батька [PERSON] земельну ділянку площею 1,5508 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Полянської сільської ради Золочівського району Львівської області. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок [PERSON] не видавалося. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . У зв`язку з її смертю відкрилася спадщина. Заповіту за життя [PERSON] не склала. На час смерті [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги були: позивач - чоловік спадкодавця - [PERSON] , дочки - [PERSON] , [PERSON] , а також її мати - [PERSON] . Після смерті [PERSON] . окрім позивача, ніхто спадщини не прийняв, а [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] з 20.05.1950 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . З копії спадкової справи судом встановлено, що позивач після смерті дружини, звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в тому числі і на спірний житловий будинок. Однак, постановою державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спірний житловий будинок. Згідно довідки №403 від від 17.11.2011 року, виданої КП ЛОР "Золочівське МБТІ", житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] на правах власності за [PERSON] не зареєстрований. Разом з тим, судом встановлено, що зазначений житловий будинок побудований у 1928 році, загальна площа будинку - 54,1 кв.м. Згідно довідки Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області №745 від 03.03.2021 року, останнім місцем проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Заборон та арештів на житловий будинок, який належить [PERSON] , немає. Як вбачається із виписки погосподарської книги №4 Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області за 2021-2025 роки, головою домогосподарства по [ADDRESS] , є [PERSON] . Житловий будинок побудований в 1928 році, розміщений на земельній ділянці для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до ст. 31 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Даний будинок збудований спадкодавцем в 1928 році, однак не був зареєстрований забудовником, відповідно до вищенаведеної норми закону. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Про факт завершення будівництва свідчить чинний технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 3,5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно змісту ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ст. 1269, 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадищни, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУкраїни від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Такого правового висновку дійшов ВС у постанові від 22.09.2021 року у справі 227/3750/19. Дослідивши обставини справи, що підтверджені належними, допустими та достатніми у своїй сукупності доказами, судом встановлено, що позивач, має право на визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, як спадкоємець за законом першої черги після смерті дружини, якій належав спірний житловий будинок з часу відкриття спадщини після смерті її батька - [PERSON] , який був його забудовником, однак за життя не оформив право власності на даний будинок, що позбавило її в свою чергу оформити спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька. Таким чином, спірний житловий будинок входив до спадкового майна дружини позивача, який спадщину також прийняв, однак позбавлений можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, та враховуючи неприйняття спадщини іншими спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Outcome: approved