Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Кузьма К.І. звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до першої Ужгородської державної нотаріальної контори, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Закарпатська обласна прокуратура про скасування арешту майна боржника та скасування арешту майна. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступне. [PERSON] , є власницею житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, а також земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.07.2022р., випискою із рішення Народного суду м. Ужгорода Закарпатської області у справі №2-571/77 від 29.07.1977 р., випискою із додаткового рішення Ужгородського міського народного суду у справі №2-571/77 від 24.10.1977 р., Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №533295 від 10.09.2007р., копії яких долучаю до позовної заяви як письмові докази. [PERSON] , враховуючи свій похилий вік, вирішила розпорядитися своєю власністю - житловим будинком та земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , шляхом їх дарування. Однак, в ході підготовки пакету документів для вчинення дарування, встановлено, що за реєстраційним номером обтяження №3837597 значиться арешт будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підстава обтяження: б/н від 12.05.1976 року Прокуратура Закарпатської області; власник [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Інформацією з Державного реєстру іпотек. Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження №3837597 значиться арешт будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований 05.10.2006 року об 11:32:25 год. за №3837597, реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська область, Ужгородський район, м. Ужгород, вул. Собранецька, 47 (0312) 64 -37 -16 . Накладення такого арешту на майно [PERSON] було проведено прокуратурою Закарпатської області під час розслідування кримінальної справи відносно чоловіка Позивачки, [PERSON] . Однак, відповідно до довідки від 21.01.1981 року, заборгованості у [PERSON] по Вироку Закарпатського обласного суду від 14.12.1976 року за №2 - 27, - немає. Сам [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно до відповіді на адвокатський запит адвоката Кузьми К.С. Закарпатської обласної прокуратури від 01.08.2023 р. за вих. №27-1480-23, відповідно до інформації, наданої відділом документального забезпечення обласної прокуратури, згідно з обліковими даними архіву Закарпатської обласної прокуратури, прізвище " [PERSON] " не значиться. Одночасно роз`яснено, що нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Згідно відповіді на адвокатський запит від 18.09.2023 року за №46 про зняття арешту, адресований завідувачці Першої ужгородської державної нотаріальної контори припинення обтяження, накладеного на підставі повідомлення від 12.05.1976 року за №16845-208 прокуратурою Закарпатської області може бути вчинено на підставі документу, який є підставою для державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна, виданого органом, який ініціював виникнення/реєстрацію такого обтяження, або, у разі відсутності такого документа, на підставі рішення суду про скасування (вилучення) такого обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та рекомендовано звернутися до суду. Крім того, відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.08.2023 року, яке набрало законної сили 25.09.202Зр, в справі №308/12790/23: встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме що громадянин [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , є чоловіком громадянки [PERSON] , [INFO] та встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме що громадянин [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , є батьком громадянки [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити. Відзиву на позовну заяву у встановлений строк не подано. Представник третьої особи Закарпатської обласної прокуратури Роман М. через канцеліряю суду подав письмові заперечення, згідно яких зазначає, що проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, вважає такий необгрнтованим. Також зазначає, що до позовної заяви не додано належних та допустимих доказів того, що накладений на майно арешт має бути скасований органом досудового слідства. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. В судове засідання 03 квітня 2024 року: представник позивача - адвокат Кузьма К.І. в судовому засідання позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила такі задовольнити; позивач - [PERSON] не з`явилась, скористалась своїм правом на участь у судовому засіданні за участі свого представника. представник відповідача не з`явився про причини неявки не повідомив, будь яких заяв та клопотань суду не подав. представник третьої особи, відносно задоволення позову заперечви, посилючись на надані письмові пояснення. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. За реєстраційним номером обтяження №3837597 значиться арешт будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підстава обтяження: б/н від 12.05.1976 року Прокуратура Закарпатської області; власник [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Інформацією з Державного реєстру іпотек. Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження №3837597 значиться арешт будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований 05.10.2006 року об 11:32:25 год. за №3837597, реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська область, Ужгородський район, м. Ужгород, вул. Собранецька, 47 (0312) 64 -37 -16 . Накладення такого арешту на майно [PERSON] було проведено прокуратурою Закарпатської області під час розслідування кримінальної справи відносно чоловіка позивачки, [PERSON] . [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.08.2023 року в справі №308/12790/23: встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме що громадянин [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є чоловіком громадянки [PERSON] , [INFO] та те, що [PERSON] , [INFO] є батьком громадянки [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки від 21 січня 1981 року заборгованість [PERSON] , згідно вироку Закарпатського обласного суду №2-27 відсутня. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документомю Частина 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. У частині 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Отже, законом передбачена процедура зняття арешту з майна в судовому порядку шляхом звернення до суду з відповідним позовом, тобто в порядку позовного провадження, оскільки спір про скасування арешту на майно є цивільно-правовим та має бути вирішений за правилами цивільного судочинства за позовною заявою про порушення права власності на майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п.167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Так, положеннями ст.41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність накладеного арешту перешкоджає позивачці здійснювати належним чином розпорядження та володіння майном, чим порушуються її права та інтереси. Крім того, обставини, які були підставою для накладення арешту на теперішній час відсутні. Таким чином, на підставі досліджених доказів судом встановлено, що судове рішення, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №3837597, в межах якого накладено арешт на майно позивача на даний час виконано в повному обсязі, а отже відсутні будь-які підстав для арешту майна позивача у межах вказаних виконавчих проваджень. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для продовження дії обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved