Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

07 березня 2023 року позивач ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про звільнення майна з-під арешту. Позов обґрунтовано тим, що 01 липня 2021 року між ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» та ТзОВ «Цикл Фінанс» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» набуло право власності на трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» стало відомо про наявність зареєстрованого обтяження на вищевказаній квартирі, а саме: вид обтяження арешт нерухомого майна; номер запису обтяження 1996333; підстава обтяження постанова державного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 39135988 від 31 липня 2013 року. Вказаний арешт порушує права ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» як власника нерухомого майна, перешкоджає вільно володіти та розпоряджатись цим майном. Позивач додає, що спірний арешт накладений в межах виконавчого провадження відносно боржника [PERSON] , який був попереднім власником квартири за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з набуттям права власності на вказану квартиру ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» накладений арешт не лише не забезпечує виконання рішення суду, але й створює перешкоди в реалізації прав нового власника. Покликаючись на ст. 317, ст. 319, ст. 321, ст. 391 Цивільного кодексу України, ст. 56, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», позивач просить скасувати арешт, накладений на квартиру [ADDRESS] , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису обтяження 1996333 від 02 серпня 2013 року, підстава обтяження постанова державного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 39135988 від 31 липня 2013 року. Ухвалою судді від 15 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а. с. 22, том 1). 24 квітня 2023 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. Ухвалою суду від 04 травня 2023 року зустрічний позов [PERSON] до ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про звільнення майна з-під арешту (а. с. 92, том 1). Зустрічний позов обґрунтовано тим, що в ході підготовки до посвідчення правочинів про відчуження нерухомого майна нотаріус зобов`язаний перевірити відсутність заборони відчуження або арешту майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Незважаючи на наявність арешту квартири, приватний нотаріус м. Києва Пономарьова Д. В. незаконно посвідчила оскаржуваний договір купівлі-продажу квартири, що є підставою для визнання цього договору недійсним. Крім того, договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] укладений з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». На позичальника [PERSON] розповсюджується дія вказаного закону, адже він зареєстрований і проживає в квартирі в [ADDRESS] з 2008 року. Ця квартира є предметом іпотеки, її загальна площа не перевищує 140 квадратних метрів і в [PERSON] немає у власності іншого нерухомого майна. ТзОВ «Цикл Фінанс» не мало права відчужувати квартиру ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок», оскільки договір про відступлення прав № 16/04/21 від 16 квітня 2021 року, укладений між ТзОВ «Цикл Фінанс» і ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» оформлено незаконно, з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки укладений в період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого в період мораторію не може бути стягнуте майно, яке є предметом іпотеки. Датою закінчення мораторію щодо стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті є 23 вересня 2021 року. Оскаржуваний договір купівлі-продажу квартири укладено між ТзОВ «Цикл Фінанс» та ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» 01 липня 2021 року, тобто в період дії мораторію. Також оскаржуваний правочин вчинено з порушенням ст. 38 Закону України «Про іпотеку» , оскільки іпотекодавця [PERSON] належним чином не було повідомлено про намір укладення договору купівлі-продажу квартири предмета іпотеки та не повідомлено про ціну продажу квартири, яка є мізерною 224\~500 гривень. Станом на 18 квітня 2023 року відповідно до висновку оцінювача ринкова вартість квартири за адресою: [ADDRESS] становить 2\~578\~723 гривень. [PERSON] згідно зі ст. 38 Закону України «Про іпотеку» мав першочергове право на викуп квартири, однак про вчинення оскаржуваного правочину його повідомлено не було, внаслідок чого його квартиру було відчужено в 11 раз дешевше від її реальної ринкової вартості. На підставі наведеного [PERSON] просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01 липня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1229. Ухвалою суду від 04 травня 2023 року вжито заходів забезпечення зустрічного позову, заборонено ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 93-95, том 1). 13\~червня 2023\~року на\~адресу суду\~надійшов відзив\~представника ТзОВ\~«Нерухомість-закон\~та порядок»\~на зустрічну\~позовну заяву.\~Заперечуючи вимоги\~зустрічного позову,\~представник ТзОВ\~«Нерухомість-закон\~та порядок»\~зазначає,\~що Закон\~України «Про\~мораторій та\~стягнення майна\~громадян України,\~наданого як\~забезпечення кредитів\~в іноземній\~валюті» визначає,\~що мораторій\~на стягнення\~майна застосовується\~щодо іпотечного\~майна,\~яке використовується\~як місце\~постійного проживання\~позичальника.\~ [PERSON] \~не надав\~доказів того,\~що він\~дійсно проживає\~в квартирі\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а сам\~факт його\~місця реєстрації\~за вказаною\~адресою не\~може свідчити\~про його\~фактичне проживання\~там.\~Відповідач за\~зустрічним позовом\~стверджує,\~що [PERSON] \~не проживає\~за місцем\~реєстрації,\~оскільки ця\~квартира з\~2008\~року по\~2023\~рік не\~була придатна\~для проживання\~через незавершені\~ремонтні роботи.\~Після набуття\~права власності\~на квартиру\~15\~лютого 2023\~року ТзОВ\~«Нерухомість-закон\~та порядок»\~розпочало ремонт\~помешкання.\~Перед початком\~ремонту представники\~товариства фотографували\~стан квартири,\~такі світлини\~підтверджують,\~що стан\~квартири з\~2008\~року майже\~не змінився,\~ремонт закінчений\~не був,\~умови для\~проживання \~відсутні,\~зокрема в\~квартирі не\~було розеток\~і вимикачів\~світла,\~не було\~туалету та\~місця для\~приготування їжі,\~в квартирі\~не було\~меблів.\~Крім того,\~представник відповідача\~за зустрічним\~позовом зазначає,\~що заочне\~рішення Луцького\~міськрайонного суду\~Волинської області\~від 16\~липня 2014\~року (справа\~№ 161/7185/14-ц),\~яким суд\~в рахунок\~погашення заборгованості\~звернув стягнення\~на предмет\~іпотеки \~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ухвалено під\~час дії\~Закону України\~«Про мораторій\~та стягнення\~майна громадян\~України,\~наданого як\~забезпечення кредитів\~в іноземній\~валюті» і\~в ньому\~не вказано\~про відстрочку\~та/або\~зупинення виконання\~рішення на\~період дії\~цього Закону.\~З огляду\~на наведене\~ТзОВ «Нерухомість-закон\~та порядок»\~вважає безпідставними\~доводи зустрічного\~позову щодо\~законності підстав\~відчуження ТзОВ\~«Цикл Фінанс»\~даної квартири\~в порядку\~ст.\~38\~Закону України\~«Про іпотеку».\~Незгода [PERSON] \~з ціною\~відчуження предмета\~іпотеки також\~не є\~підставою для\~визнання недійсним\~договору купівлі-продажу\~від 01\~липня 2021\~року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1229. Таким чином, представник ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» просить в задоволенні зустрічного позову відмовити. 25 липня 2023 року до суду надійшла відповідь представника [PERSON] адвоката Макари О. Є. на вищевказаний відзив. На спростування аргументів відзиву представник позивача за зустрічним позовом зазначає, що [PERSON] , придбавши квартиру в 2008 році, почав здійснювати там ремонт, підключив усі комунікації, завіз туди меблі та побутову техніку. Квартира була придатною для проживання та [PERSON] дійсно там проживав разом з сім`єю, сплачував комунальні послуги. Однак, 12 серпня 2021 року невідомі особи почали вибивати вхідні двері квартири, намагаючись проникнути в житло. Внаслідок таких дій [PERSON] викликав поліцію. Після того як працівники поліції залишили місце події невідомі особи ще двічі намагались проникнути в квартиру, не давали родичам [PERSON] ані зайти, ані вийти, чатували біля дверей і вікон. Продовжуючи свої протиправні дії, представники ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» переоформили в ПрАТ «Волиньобленерго» на себе особовий рахунок та відключили світло в квартирі з метою створення нестерпних умов для проживання в ній. Згодом представники ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» без рішення суду змінили замки в дверях квартири, чим зробили неможливим доступ [PERSON] і членів його сім`ї до квартири, а тому з жовтня 2021 року [PERSON] там не проживає (а. с. 215-227, том 1). У свою чергу, представник ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» подав заперечення на відповідь на відзив, які надійшли до суду 11 серпня 2023 року (а. с. ) 21\~серпня 2023\~року представник\~позивача за\~зустрічним позовом\~адвокат Макара\~О.\~Є.\~звернулась до\~суду із\~заявою про\~уточнення позовних\~вимог,\~якою доповнює\~вимоги за\~зустрічним позовом\~та просить\~суд:\~1)\~скасувати рішення\~про державну\~реєстрацію прав\~та їх\~обтяжень,\~індексний номер\~59053892\~від 01\~липня 2021\~року,\~прийняте приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Пономарьовою\~Д.\~В.\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~квартири в\~ [ADDRESS] ;\~2)\~зобов`язати державних\~реєстраторів зареєструвати\~(поновити)\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~ [PERSON] \~квартиру в [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири від 13 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі під № 941. Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року до участі у цій справі залучено ТзОВ «Цикл Фінанс» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьову\~Д.\~В. в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. 06 листопада 2023 року від представника ТзОВ «Цикл Фінанс» до суду надійшли письмові пояснення третьої особи щодо первісного і зустрічного позовів. Обґрунтовуючи свою позицію, ТзОВ «Цикл Фінанс» зазначає про підтримання вимог первісного позову та про заперечення зустрічного позову. Аргументи ТзОВ «Цикл Фінанс» щодо безпідставності зустрічного позову в цілому відповідають аргументам відзиву на зустрічний позов ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок». У свою чергу, представник позивача за зустрічним позовом адвокат Макара О. Є. подала відповідь на пояснення третьої особи ТзОВ «Цикл Фінанс», які надійшли до суду 22 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 22 лютого 2024 року до участі у цій справі залучено [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за первісним позовом. Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу підготовчого засідання від 07 березня 2024 року, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Кеню Д. В., беручи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, вимоги первісного позову підтримав та просив первісний позов задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову просив відмовити за безпідставністю та недоведеністю вимог. Представник відповідача [PERSON] адвокат Макара О. Є. у судовому засіданні щодо задоволення первісного позову заперечила та просила в задоволенні первісного позову відмовити. Зустрічний позов представник відповідача підтримала та просила цей позов задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Арсенюк О. В. у судовому засіданні щодо задоволення первісного позову про скасування арешту заперечувала, а щодо вирішення зустрічного позову поклалась на розсуд суду. Представник третьої особи ТзОВ «Цикл Фінанс» заявою від 27 жовтня 2023 року просить розгляд справи здійснювати без його участі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова\~Д. В. у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча судом вжито належних заходів для його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Суд установив, що 13 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» Луцьке регіональне управління та [PERSON] укладено Кредитний договір № 24-ЖК, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 127\~ 508,00 доларів США на строк до 13 березня 2033 року зі сплатою 12,99 % річних для придбання у власність нерухомого майна квартири [ADDRESS] . З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 13 березня 2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Онищук І.П. 13 березня 2008 року за № 941. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2014 року (справа № 161/7185/14-ц) позов ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] задоволено, зокрема ухвалено в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 24-ЖК від 13 березня 2008 року, укладеним між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] , у розмірі 244\~ 776,03 доларів США, що в еквіваленті становить 2 44\~ 4 406,87 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , шляхом надання ПАТ «Комерційний банк «Надра» права продажу з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», без згоди [PERSON] , з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, право подання документів до Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції та отримання документів, що стосується реєстрації дублікатів правовстановлюючих документів, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме майно, отримувати дублікат технічного паспорту в бюро технічної інвентаризації, здійснювати нотаріальні дії як продавець), необхідних для здійснення такого продажу, за ціною не нижчою ніж буде встановлена у звіті про проведення незалежної оцінки суб`єкта оціночної діяльності. 30 квітня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладено договір № GL3N217215_ПВ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О. О., зареєстрований в реєстрі за № 2891. Відповідно до умов вказаного договору та згідно з Додатком №1 до нього (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються) ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» набуло права вимоги за кредитним договором № 24-ЖК від 13 березня 2008 року та договором іпотеки від 13 березня 2008 року, боржником за якими є [PERSON] (а. с. 52-54, том 1). 16\~квітня 2021\~року між\~ТзОВ «Преміум\~Лігал Колекшн»\~та ТзОВ\~«Цикл Фінанс»\~укладено Договір\~№ 16/0421ВП\~про відступлення\~(купівлі-продажу)\~прав вимоги,\~який було\~посвідчено приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Чернелюх\~Л.\~В.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 237,\~відповідно до\~умов якого\~ТзОВ «Преміум\~Лігал Колекшн»\~відступає Новому\~кредитору -\~ТзОВ «Цикл\~Фінанс»,\~а Новий\~кредитор набуває\~права вимоги\~до позичальників,\~іпотекодавців,\~заставодавців та\~поручителів,\~зазначених у\~Додатку №\~1\~до цього\~Договору (а.\~с.\~49-50,\~том 1). Відповідно до умов вказаного договору та згідно з Додатком №1 до нього ТзОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором № 24-ЖК від 13 березня 2008 року та договором іпотеки від 13 березня 2008 року, боржником за якими є [PERSON] 01 липня 2021 року між ТзОВ «Цикл Фінанс» та ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі по тексту рішення Договір купівлі-продажу), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В., зареєстрований в реєстрі за № 1229. Відповідно до умов цього договору продавець (ТзОВ «Цикл Фінанс»), діючи на підставі ст. 38 Закону України «Про іпотеку», розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примушення, як фізичного так і морального, продав, а покупець (ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок») купив нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Квартира складається з трьох житлових кімнат, її загальна площа становить 81,7 квадратних метрів. Зазначене нерухоме майно належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 13 березня 2008 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Оніщук І. П. за реєстровим № 941 (а. с. 4, том 1). Відповідно до п. 2 Договору купівлі-продажу продавець стверджує, що за 30 днів до укладення цього договору письмово повідомлено чином, передбаченим діючим законодавством України, іпотекодавця про намір іпотекодержателя укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки, продавець, як іпотекодержатель, одночасно з підписанням цього договору надає свою згоду на відчуження вищевказаного нерухомого майна. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 263862160, отриманої 01 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В., будь-які інші особи, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, відсутні. При цьому іпотекодержатель був повідомлений нотаріусом про його відповідальність перед такими особами та відшкодування збитків у випадку неповідомлення у встановлений законом строк вказаних осіб та іпотекодавця про свій намір укласти цей договір (п. 3 Договору купівлі-продажу). Відчуження зазначеного нерухомого майна сторони здійснюють за 224\~500 гривень (п. 4 Договору купівлі-продажу). Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 липня 2021 року підтверджується, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. 01 липня 2021 року зареєстровано право власності ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» на квартиру по [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу (а. с. 5, том 1). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17 лютого 2023 року вбачається, що на квартиру по [ADDRESS] накладено арешт, номер запису про обтяження: 1996333 (спеціальний розділ), підстава реєстрації обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер постанови 39135988 від 31 липня 2013 року, видавник старший державний виконавець Другого ВДВС Луцького МУЮ Денисюк В. С. (а. с. 6-8, том 1). Відповідно до інформації з ВП-спецрозділ виконавче провадження № 39135988 відкрито з метою примусового виконання ували Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 липня 2013 року (справа № 161/7313/13-к), стягувач [PERSON] , боржник [PERSON] (а. с. 26-27, том 1). В матеріалах справи також наявна ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 липня 2013 року (справа № 161/7313/13-к), якою суд постановив з метою забезпечення позову накласти арешт на майно, а саме: на квартиру за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] (а. с. 31, том 1). У спірних правовідносинах суду належить дослідити правомірність набуття права власності ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» на квартиру, яка є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки, укладеному між ПАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ТзОВ «Цикл Фінанс») і [PERSON] , та яка вибула з власності [PERSON] шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб згідно зі статтями 36, 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України). За змістом частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі у редакції, чинній на час укладення іпотечного договору станом на 12 травня 2006 року) іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»). У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частини перша та третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»). Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді (ч. 1 та ч. 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»). Якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог (ч. 1 та ч. 2 ст. 38 Закону України «Про іпотеку»). Обґрунтовуючи позовні\~вимоги за\~зустрічним позовом,\~ [PERSON] \~покликається на\~відсутність підстав\~для вибуття\~з його\~власності на\~користь іпотекодержателя\~спірної квартири,\~оскільки він\~не отримував\~від іпотекодержателя\~письмових повідомлень\~про порушення\~зобов`язання та\~про звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки\~в порядку\~статті 38\~Закону України\~«Про іпотеку»,\~а також\~на неможливість\~звернення стягнення\~на іпотечне\~майно відповідно\~до Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі по тексту рішення Закон№ 1304-VIІ). 07 червня 2014 року набрав чинності Закон № 1304-VII, згідно з підпунктом 1 пункту 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону № 898-IV, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Згідно з пунктом 4 Закону № 1304-VII протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Згідно із Законом України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. Водночас до прийняття Закону № 1304-VII право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а, провадження № 11-474апп19, від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18-ц, провадження № 14-45цс20, у справі №759/5454/19 від 26 липня 2023 року). Закон № 1304-VII увів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без його згоди на таке відчуження. Застосування до правовідносин у цій справі Закону № 1304-VII залежить від належного встановлення місця проживання позивача за зустрічним позовом [PERSON] . Суд ураховує, що 3 09 листопада 2010 року по теперішній час місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 21, том 1). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у [PERSON] відсутнє на праві власності будь-яке інше нерухоме майно. Суд також\~ураховує надані\~стороною позивача\~за зустрічним\~позовом квитанції\~про сплату\~вартості комунальних\~послуг за\~адресою: [ADDRESS] (а. с. 245-250, 257-258, том 1,), листи-звернення [PERSON] до КП «Луцькводоканал», АТ «Волиньгаз», КП «Луцькспецкомунтранс», ОСББ «Колізей плюс» з приводу надання комунальних послуг у вказану квартиру, а також отримані [PERSON] листи-відповіді (а. с. 259-265). Та обставина, що [PERSON] тимчасово не проживав у цій квартирі у зв`язку з відбуванням покарання на підставі вироку суду, не спростовує того, що квартира за адресою: [ADDRESS] є його єдиним житлом, а відбування покарання у виді позбавлення волі не скасовує його права повернутись до цього житла та права мирно володіти майном, що гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Суд відхиляє доводи ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» про те, що квартира за адресою: [ADDRESS] не була постійним місцем проживання [PERSON] , оскільки ця квартира з 2008 року по 2023 рік не була придатна для проживання. З копії акту ПАТ КБ «Надра» від 17 червня 2010 року, який підписаний у тому числі іпотекодавцем [PERSON] , вбачається, що в квартирі здійснюється ремонт: залита стяжка підлоги, зроблена стеля, штукатурені стіни, здійснено перепланування квартири зі знесенням декількох стін (а. с. 145, том 1) Наведене свідчить, що [PERSON] , придбавши квартиру в 2008 році здійснював у ній ремонт, бажаючи поліпшити умови проживання у ній. Суд не бере до уваги акт ПАТ КБ «Надра» від 20 січня 2014 року, оскільки в ньому зроблено висновок «зі слів сусідів на даній квартирі ніхто не проживає». Будь яких інших належних, допустимих та достовірних доказів того, що [PERSON] фактично не проживав у своїй квартирі з 2010 року по 01 липня 2021 року ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» суду не надано. Долучена до відзиву фототаблиця зі світлинами квартири жодним чином не названа, не засвідчена, у ній не вказано дати та адреси фотографування, не вказано розробника такої фототаблиці та мети її створення. Суд також ураховує, що 12 серпня 2021 року [PERSON] надавав письмові пояснення працівникам Луцького РУП ГУНП у Волинській області, в яких повідомляв, що за адресою [ADDRESS] , де він спільно проживає разом з сином [PERSON] , зберігаються вартісні речі майно його сім`ї. 12 серпня 2021 року троє невідомих осіб без рішення суду намагались проникнути в квартиру, вказуючи, що вони є представниками нового власника квартири (а. с. 256, том 1). ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» підтверджує, що після набуття права власності на квартиру ним отримано фактичний доступ до неї та розпочато ремонтні роботи. Верховний Суд у схожих правовідносинах, зокрема у постановах від 10 червня 2019 року у справі № 643/7723/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі № 754/17518/14-ц, від 18\~березня 2024\~року у\~справі №\~645/5847/19 зробив висновок, що неспростованість іпотекодержателем доводів іпотекодавця про відсутність у нього на праві власності іншого житла та того, що предмет іпотеки є постійним місцем проживання, є підставою для застосування мораторію. Доказів наявності у [PERSON] іншого житла відповідачем ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» суду не надано. Встановивши,\~що квартира\~за адресою: [ADDRESS] є предметом іпотеки, передана на забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором у доларах США, її загальна площа (81,7 кв. м) не перевищує 140 кв. м, у власності [PERSON] відсутнє інше нерухоме житлове майно і квартира була фактичним місцем його проживання, суд дійшов висновку, що вона підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та не на неї не могло бути звернено стягнення. З огляду на наведене суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання Договору купівлі-продажу квартири від 01 липня 2021 року недійсним. Водночас суд зазначає, що з огляду на пункт 1 Закону № 1304-VII дія\~цього\~Закону лише обмежує в часі примусове стягнення майна до моменту втрати ним чинності. Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак установлений Законом № 1304-VII мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє його примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) Зазначений Закон унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності. Вказане узгоджується з правовим висновком щодо застосування положень цього Закону, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а, провадження № 11-474апп19; від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18-ц, провадження № 14-45цс20. На момент звернення стягнення на майно [PERSON] діяла встановлена Законом № 1304-VII заборона на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань позичальника або майнового поручителя за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами в іноземній валюті. 23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого передбачено, що Закон № 1304-VII втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 23 вересня 2021 року. Таким чином, після втрати чинності Законом № 1304-VII іпотекодержатель може звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечного договору та вимог законодавства, яке регулює питання майнового забезпечення кредитів. Крім того, Договір купівлі-продажу квартири від 01 липня 2021 року вчинено з порушенням вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з огляду на таке. Продажу предмета\~ \~іпотеки \~ будь-якій\~ особі-покупцеві має передувати виконання іпотекодержателем обов`язку письмово повідомити за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Згідно з умовами іпотечного договору підставами для задоволення вимог іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання є надсилання іпотекодавцю письмової вимоги про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором (5.3 Договору іпотеки). Суд ураховує, що ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» та ТзОВ «Цикл Фінанс» не надали суду доказів належного виконання вимог, встановлених ст. 38 Закону України «Про іпотеку» щодо письмового повідомлення [PERSON] за 30 днів до укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу про намір укласти такий договір. У матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання [PERSON] письмової вимоги іпотекодержателя ТзОВ «Цикл Фінанс». До своїх письмових пояснень третьої особи ТзОВ «Цикл Фінанс» приєднано адресовані [PERSON] письмові вимоги попереднього кредитора ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» про усунення порушень від 04 травня 2020 року та від 02 вересня 2020 року, однак такі листи жодним чином не можуть свідчити про виконання ТзОВ «Цикл Фінанс» вищевказаних вимог закону. Суд також відхиляє доводи ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» про те, що оскаржуваний правочин вчинено на підставі та у відповідності до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 липня 2014 року (справа № 161/7185/14-ц). Відсутність у рішенні суду вказівки про відстрочку його виконання на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не звільняє будь-яких осіб, у тому числі нотаріуса, від виконання вимог цього закону. Враховуючи вищевикладене, оскаржуваний Договір купівлі-продажу квартири від 01 липня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1229, не відповідав вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», статті 38 Закону України «Про іпотеку» та вимогам частини першої статті 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а тому є недійсним. Вимога позивача за зустрічним позовом про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59053892 від 01 липня 2021 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. на підставі Договору купівлі-продажу квартири відповідає умовам частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин). Таким чином, враховуючи висновок суду про недійсність Договору купівлі-продажу квартири від 01 липня 2021 року, запис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Київ Пономарьової Д. В. від 01 липня 2021 року про проведену державну реєстрацію права власності ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» підлягає скасуванню. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача за зустрічним позовом про зобов`язання державних реєстраторів зареєструвати (поновити) в Державному реєстрі речових прав на [PERSON] квартиру в [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири від 13 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі під № 941. За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Заявляючи вищевказану вимогу зустрічного позову, [PERSON] належним чином таку не обґрунтував. Зобов`язання державних реєстраторів зареєструвати в Державному реєстрі речових прав право власності [PERSON] на квартиру предмет іпотеки не є похідною вимогою зустрічного позову, позивач не позбавлений права, після набрання цим судовим рішенням законної сили, звернутися до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації права власності. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що зустрічний позов [PERSON] до ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію та зобов`язання зареєструвати право власності підлягає до часткового задоволення. Ураховуючи встановлені судом обставини справи, враховуючи висновок суду про задоволення первісного позову в частині вимог про визнання недійсним Договору купівлі-продажу квартири, який є підставою набуття права власності ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» на нерухоме майно (квартиру за адресою: [ADDRESS] ), суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову ТзОВ «Нерухомість-закон та порядок» до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Питання розподілу судових витрат у цій справі суд вважає доцільним вирішити у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті, що є процесуально обґрунтованим та відповідає вимогам ч. 3 ст. 259, п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Outcome: partial