Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] , звернулися до Дарницького районного суду м. Києва в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу. В заяві посилались на те, що з 24.05.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №644. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В своїй заяві зазначають, що шлюбне життя не склалося, сімейні стосунки погіршилися, між ними виникають непорозуміння та сварки, що фактично призвело до припинення між ними шлюбних відносин, спільне господарство не ведеться. Між подружжям досягнуто домовленість щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, шляхом укладення відповідного договору. У відповідності до умов вказаного договору малолітній син [PERSON] [INFO] залишається проживати з матір`ю [PERSON] , батько [PERSON] має право бачитися та без перешкод спілкуватися з дитиною. Майнового спору між ними немає. Просять суд розірвати шлюб, зареєстрований між заявниками. В судове засідання заявники не з`явились, про місце, дату й час розгляду справи належним чином, надали до суду заяви, відповідно до яких підтримали подану ними заяву та просили її задовольнити, просили здійснювати розгляд справи без їх участі. Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей. Відповідно до положень Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України), шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно зі статтями 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Заявники досягли згоди щодо істотних умов щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини шляхом укладення 28.11.2023 року договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини (а.с. 13-14). Однак, матеріали справи не містять нотаріально посвідченого договору між сторонами про сплату аліментів на утримання дитини, що позбавляє суд можливості встановити чи не будуть порушені майнові права малолітнього сина сторін - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, з`ясувавши всі обставини справи, на які заявники посилались як на підставу своїх вимог, судом встановлено що заявниками не доведено, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права малолітньої дитини, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed