Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Процедура (рух справи): У червні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Крім того просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 02 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 11 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явився. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, в зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Позиція позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що між [PERSON] та [PERSON] 19 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області зареєстровано шлюб. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, відповідач самоусунувся від сім`ї, допомоги не надає. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти протягом останніх двох років проживають разом із матір`ю у Республіці Польща та перебувають на її утриманні. За місцем проживання доньки відвідують дошкільний заклад. Перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, тому за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Позивач зазначає, що відповідач не приділяє донькам належної уваги, не займається їх вихованням. В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] , надала суду такі докази: - копію свого паспорта та РНОКПП; - копію паспорта і РНОКПП відповідача; - копії свідоцтва про народження дітей; - свідоцтво про шлюб; - копію довідки про реєстрацію місця проживання. Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. Відповідно до інформації наданої [INFO] , [PERSON] на військовому обліку не значиться. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Третя особа, служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області: Представник служби у справах дітей подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, просять прийняти рішення на розсуд суду. Зазначають, що надати висновок органу опіки та піклування по даній справі не мають можливості, оскільки позивачка перебуває за кордоном з дітьми, а відповідач зареєстрований у м. Світловодськ. Відсутня можливість заслухати обидві сторони та обстежити умови проживання родини. Розглянувши справу, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, тому позов [PERSON] слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб 19 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №592. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження Качан Емілія народилась у Республіці Польща. Діти проживають з позивачкою. Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей разом із нею. З позову слідує, що подружнє життя між сторонами не склалося, на даний час ведення з відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено, збереження шлюбу не можливе. Відповідач без поважних причин в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Служба у справах дітей надала заяву про прийняття рішення на розсуд суду. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, та не спростовані Оцінка суду: У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Принципу ст. 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має зростати у піклуванні батьків або інших відповідальних осіб, якщо батьки не можуть чи не бажають забезпечити піклування за дитиною. Відповідно до ч.2 ст.3 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такій захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Україна є державою - учасником - підписантом даної декларації, а тому в державі мають застосовуватися всі положення щодо захисту прав дітей в повному обсязі. Згідно ч.1 статті 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, тощо, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок суду: Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу та визначення місця проживання дітей з нею. Суд зазначає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Проте, з письмової заяви позивача вбачається, що сторони не мають наміру зберегти шлюб та сім`ю, яка фактично розпалася. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, сім`ю зберегти сторони не бажають, вжиті судом заходи виявилися безрезультативними, отже, сім`я та шлюб фактично розпалися, а тому позов належить задовольнити, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Діючи в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , для забезпечення їх повного гармонійного, духовного, морального і фізичного розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, та визначити місце проживання дітей з їх матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved