Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідачки. 1. 24.11.2023 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - позивач), в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка) з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 08.07.2014 року у розмірі 54621,88 гривень та суми судового збору у розмірі 2684,00 гривень. 2. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 08.07.2014 року. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 85000,00 гривень. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких відповідачка при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.12.3. Таким чином, відповідачка зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та відсотків внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в відсотковому співвідношенні від загальної заборгованості Клієнта. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Згідно п. 2.1.1.12.7.2. Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6. Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору клієнт сплачує банку пеню в розмірі зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 16.11.2023 року має заборгованість у розмірі 54621,88 гривень, яка складається з наступного: 43049,82 гривень заборгованість за тілом кредиту; 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; 11572,06 гривень заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 гривень заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 гривень нарахована пеня; 0,00 гривень нараховано комісії. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, у зв`язку з чим у позивача виникло право звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів. 3. Відповідачка 12.04.2024 року надала відзив на позов яким просила у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Обґрунтовуючи строки надання відзиву зазначила, що вона не була належним чином повідомленою про відкриття провадження. Про наявність зазначеної справи відповідачка дізналася лише у березні, через офіційний веб-портал Судова влада України, як наслідок, нею було направлено до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 27.03.2024 року судом було направлено відповідачці листа з рекомендованим повідомленням про вручення. 02.04.2024 року відповідачка отримала вищевказаного листа, тому строк на подання відзиву на позовну заяву спливає 17.04.2024 року. Таким чином, доводить суд до відома, що з картки «Універсальна Голд» № [NUMBER] , яка належить відповідачці, 15.01.2023 року о 17:36 годині, шахраями були викрадені кошти на суму 24640,36 гривень та 21112,00 гривень. Вже о 17:38 годині 15.01.2023 року відповідачка звернулася на гарячу лінію АТ КБ «ПриватБанк» і попросила оператора заблокувати карту і повернути викрадені шахраями кошти. У відповідь від оператора, відповідачка почула, що відбувся збій системи і кошти були списані через систему ІBox Нової Пошти. Також додала, що жодних цифрових кодів підтвердження на списання коштів відповідачка не отримувала і переказ не підтверджувала. 15.01.2023 року на телефон відповідачки прийшло повідомлення в якому було зазначено, що заявка № 2293554 на повернення незаконно викрадених коштів прийнята в роботу. Проте, 16.01.2023 року о 19:23 годині на телефон відповідачки прийшло повідомлення, в якому було зазначено, що по вищевказаній заявці на повернення коштів провести претензійну роботу неможливо, проте причин та обставин, які унеможливлюють це зробити в повідомленні викладено не було. Натомість 15.01.2023 року відповідачка звернулася до ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення проти неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 ККУ, про що 16.01.2023 року були внесені відомості до ЄРДР за № 12023163250000018, проте на день звернення до суду справа так і залишилася на етапі досудового розслідування і жодних результативних дій з боку правоохоронних органів немає. Окрім цього зазначила, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ КБ «ПриватБанк» не можна вважати складовою частиною договору. Також зазначила, що єдиним допустимим доказом отримання кредиту позичальником шляхом зарахування на поточний рахунок та факту виконання умов договору є меморіальний ордер, який в матеріалах справи відсутній. Звернула увагу суду на те, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформленні у відповідності до вимог законодавства України про бухгалтерський облік та фінансову звітність, тому розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку). Окрім цього зазначила, що дані та показники, що відображені у розрахунку заборгованості позивача не відображають всіх сум, зазначених у виписці, наданої банком, що, на думку відповідачки, також свідчить про не доведеність позивачем наявності та розміру заборгованості за кредитним договором. Відповідачка наголошує, що кредитного договору з банком не укладала та не отримувала жодних грошових коштів за вказаним кредитним договором. Також вказала, що посилання представника позивача на те, що позичальник ознайомився з паспортом споживчого кредиту, не можна вважати підтвердженням того, що сторони обумовили відсоткову ставку за користування кредитними грошима. (а.с. 85-105) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви зазначив про можливість розгляду справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Крім того, до матеріалів позову додано відповідне клопотання. (зворотній а.с. 4, 69) 5. Представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с. 70) 6. Представником позивача було подано заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді. (а.с. 71) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 7. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2023 року справа № 496/8175/23 була передана судді Портній О.П. (а.с. 72) 8. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 9. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 08.12.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 75-76) 10. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 11. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 12. Судом встановлено, що 18.07.2014 року відповідачка звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкета-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 18.07.2014 року. (а.с. 19). 13. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомилася з Договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом роздруківки з офіційного сайту www.pb.ua. 14. 17.01.2023 року відповідачка повторно звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 17.01.2023 року. (а.с. 20-29). 15. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що на підставі власного волевиявлення, згідно ст. 634 ЦК України, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою.» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщенні в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. 16. До договору представник позивача додав Паспорт споживчого кредиту на кредитні продукти: Картка Універсальна, Картка Універсальна Gold, Картка Platinum, Картка МС World BlackEdition, Картка Visa Signature, Картка MC WorldElite, Картка Visa Infinite (а.с. 30-32), Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» зі змінами з 01.01.2013 року (всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»); «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; «Універсальна Contract» зі змінами з 01.09.2014 року, а саме проводиться зміна тарифного плану «Універсальна Contract» на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» або «Універсальна Gold»; «Універсальна Gold», зі змінами з 01.09.2014 року (змінено відсоткову ставку по кредитним карткам «Універсальна» та «Універсальна Gold» для витрат здійснених після 01.09.2014 року) та змінами від 01.04.2015 року (змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Gold»: розмір відсоткової ставки, пені тощо) (а.с. 33) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 34-60). 17. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.07.2014 року, укладеного між банком та клієнтом, вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідачки станом на 31.03.2019 року становить 0,00 гривень. (а.с. 6-7) 18. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08.07.2014 року, укладеного між банком та клієнтом, вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідачки станом на 16.11.2023 року становить 54621,88 гривня, що складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту 43049,82 гривня та заборгованості за простроченими відсотками 11572,06 гривні. (а.с. 8-12) 19. Між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: 30.11.2016 року 5168742357418775 (картка Універсальна Gold), термін дії: 05/20; 30.11.2016 року 5168742357519192 (картка Універсальна Gold), термін дії: 05/20; 18.05.2020 року 5363542010940915 (картка Універсальна Gold), термін дії: 10/23; 17.01.2023 року 4149629344048863 (картка Універсальна Gold), термін дії: 07/24. (а.с. 18) 20. У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , зазначено, що за кредитною карткою [NUMBER] були змінені кредитні ліміти, а саме: 30.11.2016 року старт карткового рахунку; 30.11.2016 року 300,00 гривень (встановлення кредитного ліміту); 30.11.2016 року 300,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 30.11.2016 року 1000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 22.03.2018 року 4000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 07.06.2019 року 8000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 18.02.2020 року 13000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 05.03.2020 року 23000,00 гривні (збільшення кредитного ліміту); 21.07.2020 року 33000,00 гривні (збільшення кредитного ліміту); 11.11.2021 року 50000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 17.01.2023 року 60000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 23.01.2023 року 85000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 12.06.2023 року 47259,52 гривень (зменшення кредитного ліміту); 23.06.2023 року 47259,52 гривень (зменшення кредитного ліміту); 04.07.2023 року 0,00 гривень (зменшення кредитного ліміту). (а.с. 17) 21. На підтвердження того, що відповідачка користувалася вищевказаними картками та відповідно грошовими коштами, позивач надав виписку за договором № б/н за період з 30.11.2016 року по 17.11.2023 року. (а.с. 13-16). 22. Відповідно до п.п. 1.1.2.1.7., 1.1.2.1.8., 1.1.2.1.9 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник зобов`язаний стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. 23. Згідно п. 1.1.3.1.7. Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення овердрафта або одержання усного або письмового повідомлення власника, або довіреної особи, переданого у порядку, передбаченому Правилами, про втрату/крадіжку картки, або про можливість несанкціонованого використання картки третіми особами забезпечити призупинення розрахунків з використанням картки. 24. Відповідно до п. 1.1.3.1.8. Умов та правил надання банківських послуг, банк зобов`язаний продовжити термін дії картки та усіх інших карток, випущених для довірених осіб, з новою датою закінчення терміну дії за наявності коштів у межах платіжного ліміту на відповідному картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку. 25. В п. 1.1.3.2.2. зазначено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов цього Договору, та/або у разі виникнення овердрафта банк має право призупинити здійснення розрахунків по картці (заблокувати картку), та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частині у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим договором. 26. АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк», який в свою чергу є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», а згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у Статуті АТ КБ «ПриватБанк». (а.с. 65-66) 27. 16.01.2023 року за заявою [PERSON] про вчинення відносно неї кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 190 ККУ, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості, номер кримінального провадження: 12023163250000018. (а.с. 98) 28. Відповідачку, слідчими СВ відділення поліції № 2 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, 16.01.2023 року було ознайомлено з її процесуальними правами та обов`язками потерпілого. (а.с. 99) 29. 24.01.2023 року відповідачка звернулася на ім`я Голови правління АТ КБ «ПриватБанк» з заявою з повідомленням про вчинене 15.01.2023 року відносно неї шахрайство, а саме списання коштів на суму 21640,32 гривень та 21112,00 гривень, а також відкриття кримінального провадження та з проханням припинити нарахування відсотків і пені та списати борг. (а.с. 102-103) 30. 24.02.2023 року [PERSON] звернулася на ім`я слідчого СВ Відділення поліції № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області з клопотанням про залучення її у якості потерпілого. (а.с. 100) 30. Листом № 64.1-353/СВ від 03.03.2023 року Відділення поліції № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, на клопотання від 24.02.2023 року, повідомило відповідачку про те що її 16.01.2023 року залучено в якості потерпілої у кримінальному провадженні (№ в ЄРДР 12023163250000018). (а.с. 101) ІV. Оцінка Суду. 31. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. 32. Частиною 1 ст. 1068 ЦК України встановлено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. 33. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. 34. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. 35. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. 36. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. 37. Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. 38. Відповідно до ч.ч. 7-9 розділу VI Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 5 листопада 2014 року (далі - Положення), емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. 39. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. 40. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. 41. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 42. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. 43. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. 44. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 45. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15, у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 202/10128/14-ц, від 13.09.2019 року у справі № 501/4443/14-ц, від 20.11.2019 року у справі № 577/4224/16-ц, від 17.06.2021 року у справі № 759/4025/19 та від 16.08.2023 року у справі №176/1445/22. 46. З виписки за договором б/н від 08.07.2014 року слідує, що 15.01.2023 року з картки здійснено перекази в сумах 21112,00 гривень та 21640,32 гривень, всього знято кредитних коштів у розмірі 42752,32 гривні, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 43049,82 гривень, на яку в подальшому здійснено нарахування заборгованості за простроченими відсотками. 47. Положеннями ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 48. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норма права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). 49. У постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 127/23496/15-ц зроблено висновок, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог». 50. У постанові Верховного Суду від 16.08.2023 року у справі № 176/1445/22 зроблено висновок, що: «встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. 51. Отже, саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними». 52. Отже, сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 53. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15. 54. Позивач не надав доказів, порушення відповідачкою пп. 2.1.1.5.1. п. 2.1.1.5. Умов та Правил та передала картку та ПІН третім особам. 55. Сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленою особою грошовими коштами із використанням карткового рахунку, відкритого на ім`я відповідачки, не є підставою для задоволення позову. 56. Списання грошових коштів з карткових рахунків відповідачки відбулося не за її волею, відтак вона не повинна нести відповідальності за такі операції. 57. За відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. 58. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 36 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. 59. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 60. Отже, суду не підтверджено належним чином, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 61. З наведених положень випливає обов`язок фінансової установи негайно відновити залишок коштів на рахунку до стану, що існував, за умови, що користувач невідкладно повідомить банк про платіжні операції, до здійснення яких він не причетний. 62. Верховний Суд, переглядаючи справу № 580/806/16 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості, погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову, «оскільки позивачем не надано доказів, які б безспірно підтверджували, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка б дала змогу ініціювати платіжні операції, враховуючи, що грошові кошти у розмірі 11 692,85 грн, як кредитні кошти банку, списані з її рахунку внаслідок недозволеної платіжної операції, а ПАТ КБ «ПриватБанк» не було вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткового рахунку відповідача». 63. По справі встановлено і сторонами не оспорюється, що відповідачка була клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та мала картковий рахунок, який був приєднаний до номеру її телефону, а також, сторонами не оспорюється, що 15.01.2023 року з картки відповідачки було знято грошові кошти в сумі 21112,00 гривень та 21640,32 гривень, разом 42752,32 гривні. 64. Судом встановлено, що відповідачка виконала дії, зазначеним наведеними вище положеннями закону, а саме, відразу, коли сталися несанкціоновані вищевказані транзакції, вона повідомила банк, заявила про заблокування рахунку, що і було здійснено, звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Вказані обставини не оспорювались представником позивача під час розгляду справи. 65. Відповідно до п. 29 Розділу ІІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, умови договору не повинні містити вимоги про безумовну відповідальність користувача за неналежну платіжну операцію, за винятком, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням платіжного інструменту.. 66. Наведені вище положення свідчать про неприпустимість притягнення користувача електронного засобу платежу до відповідальності за здійснення платіжних операцій всупереч його споживчому волевиявленню, за виключенням випадків доведеності умисних дій або недбалості споживача, які зумовили ці дії. 67. Суд не може констатувати обставин дій або бездіяльності відповідачки, що в будь-який спосіб сприяли використанню платіжного засобу. Натомість, вбачається, що [PERSON] у відповідності до наведених норм діяла правильно та добросовісно при реалізації своїх прав та виконала покладені на неї обов`язки з негайного інформування установи Банку про епізоди несанкціонованого втручання інших осіб в правовідносини між сторонами та правоохоронні органи. 68. З огляду наведеного вище, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено надання відповідачці 15.01.2023 року кредитних коштів в загальній сумі 42752,32 гривні, а тому позовні вимоги банку в частині стягнення коштів на вказану суму як заборгованості по тілу кредиту є недоведеними та суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині. 69. Разом з тим, згідно розрахунку та виписки заборгованість по тілу кредиту становить 43049,82 гривень. Тобто, фактично відповідачкою отримані та неповернуті кошти в сумі 297,50 гривень (43049,82 грн. 42752,32 грн.). 70. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, висновок Великої палати ВС України у справі № 342/180/17, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 71. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 297,50 гривень. 72. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, суд дійшов наступного висновку. 73. Обґрунтовуючи право на нарахування заборгованості, банк посилався на Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку але в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку підписаної відповідачкою 08.07.2014 року, яка містить лише персональні дані відповідача, дату та її підпис, та не містить таких основоположних умов, виходячи з яких суд мав би реальну можливість установити укладення договору, а саме дані про істотні умови кредитного договору відповідно до узгоджених тарифів обслуговування кредитної карти (відсоткова ставка, яка мала б відповідати правовідносинам сторін, розмір пені, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту), разом з тим, що до Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку долучено Паспорт споживчого кредиту на кредитні продукти: Картка Універсальна, Картка Універсальна Gold, Картка Platinum, Картка МС World BlackEdition, Картка Visa Signature, Картка MC WorldElite, Картка Visa Infinite та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» зі змінами з 01.01.2013 року (всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»); «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; «Універсальна Contract» зі змінами з 01.09.2014 року, а саме проводиться зміна тарифного плану «Універсальна Contract» на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» або «Універсальна Gold»; «Універсальна Gold», зі змінами з 01.09.2014 року (змінено відсоткову ставку по кредитним карткам «Універсальна» та «Універсальна Gold» для витрат здійснених після 01.09.2014 року) та змінами від 01.04.2015 року (змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Gold»: розмір відсоткової ставки, пені тощо), що є неможливим для суду повно та всебічно надати оцінку доказам, які є суперечливими. 74. Також на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 08.07.2014 року, укладеного між позивачем та відповідачкою, станом на 31.03.2019 року та 16.11.2023 року. Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) у Постанові від 03.07.2019 року зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. У постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження № 61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26.05.2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13.10.2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01.12.2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01.06.2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21, ЄДРСРУ № 104644740). 75. На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості із відповідача представник АТ КБ «ПриватБанк» надав суду Паспорт споживчого кредиту з зазначенням дати надання інформації 18.05.2020 року, тобто після підписання Анкети-заяви, з інформацією, яка зберігає чинність та є актуальною до 02.06.2020 року, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» зі змінами від 01.01.2013 року (всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»), «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» зі змінами від 01.09.2014 року (проводиться зміна тарифного плату «Універсальна Contract» на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» або «Універсальна Gold»), «Універсальна Gold», зі змінами з 01.09.2014 року (змінено відсоткову ставку по кредитним карткам «Універсальна» та «Універсальна Gold» для витрат здійснених після 01.09.2014 року) та змінами від 01.04.2015 року (змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Gold»: розмір відсоткової ставки, пені тощо). Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування та розміру заборгованості за договором. Як вбачається з матеріалів справи, до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вносилися зміни після підписання Акнкети-заяви, Паспорт споживчого кредиту, також містить інформацію про види кредитного продукту який випускається позивачем: Картка Універсальна, Картка Універсальна Gold, Картка Platinum, Картка МС World BlackEdition, Картка Visa Signature, Картка MC WorldElite, Картка Visa Infinite, а Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold», та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» не містять підпису відповідачки на момент підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку з огляду на те, що вони змінювалися. Виходячи з правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) та у постанові Великої Палати ВС від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, які було ухвалено в аналогічних справах, Правила надання банківських послуг, які не підписані та не визнаються позичальником, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору. Що вказує на відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків та пені за користування кредитними коштами. Окрім цього відповідно до позиції, викладеної у постанові ВС у складі Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. 76. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови. 77. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами. 78. Також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (08.07.2014 року) до моменту звернення до суду з вказаним позовом (24.11.2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. 79. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи, в яких відсутній підпис боржника, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. 80. Отже, суду не підтверджено належним чином існування за вказаним кредитним договором визначеного позивачем розміру відсотків, а отже суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог банку щодо стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 11572,06 гривні. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 81. Як вбачається з наданого платіжного доручення № ZZ420B1WNQ від 20.11.2023 року (а.с. 68), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2684,00 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачкою підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 14,62 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 297,49 грн. ? 2684,00 грн. ? 54621,88 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial