Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позивачі звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є військовослужбовцем за мобілізацією. З 16.11.2023 по 30.11.2023 перебував на реабілітації, після тяжкого поранення. 17.11.2023 дізнався про те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заблокував його картки, відповідно до постанови про арешт коштів у ВП №73360979 від 17.11.2023, винесеної при примусовому виконані постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 у справі №183/6790/23 про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу 17000 грн. Позивач вказує, що жодної кореспонденції від Новомосковського міськрайонного суду не отримував, про наявність постанови дізнався випадково, лише після того, як банківська карта, на яку зараховується заробітна плата, була заблокована. З того часу позивач був позбавлений можливості користуватися своєю банківською карткою, придбати ліки необхідні для лікування та життєво необхідні продукти. На теперішній час позивач звернувся до суду з позовом на дії державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області ПСМУ Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, а також постанов про арешт коштів та про стягнення витрат виконавчого провадження. 18.11.2023 позивач звернувся до відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з вимогою про розблокування банківських карток. Однак, Банком було відмовлено.\~ В подальшому, 29.11.2023 з банківської картки позивача «Голд для виплат» відповідач незаконно стягнув суму у розмірі 18646,26 грн. на рахунок отримувача - Новомосковського ВДВС. Наступного дня 30.11.2023 з банківської картки «Універсальна Голд» було також незаконно стягнуто суму у розмірі 13212,30 грн. на рахунок отримувача Новомосковського ВДВС. Таким чином, АТ КБ «Приватбанк» незаконно, без відома позивача, стягнув з його банківських рахунків вищевказану суму у розмірі 31858,56 грн. 30.11.2023 з заявою про відшкодування завданої матеріальної шкоди позивач звернувся до керівника Правління АТ КБ «ПРИВАТБАНК», проте бажану відповідь не отримав. Позивач вважає, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» своїми незаконними і протиправними діями окрім матеріальної шкоди, також завдав значної моральної шкоди, що полягала в душевних хвилюваннях, і як наслідок погіршення стану здоров`я, яку позивач оцінює у 7000,00 грн. Враховуючи викладене у позові просить стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» матеріальну шкоду у розмірі 31858,56 грн та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. З огляду на предмет та ціну позову, а також інші обставини, які підлягають врахуванню у відповідності до положень пунктів 1-8 частини 3 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, його представник\~ 04.03.2024 подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що Банк вважає вимоги позивача необґрунтованими та заперечує проти позовних вимог, зазначає, що порушень законодавства з боку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не допущено, накладення арешту, списання коштів, а також зняття арешту відбувалось за відповідними документами, наданими до Банку органами ДВС та відповідно до вимог законодавства. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.06.2023 (справа №183/6790/23) позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 гривень. Означена постанова суду набрала законної чинності 11.07.2023 та 16.11.2023 пред`явлена до примусового виконання до Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області ПСМУ Міністерства юстиції (м. Дніпро). Постановами від 17.11.2023 ВП №73360979 відкрито виконавче провадження із приводу її примусового виконання із одночасним забезпеченням шляхом прийняття постанов про арешт коштів та про стягнення витрат виконавчого провадження. Цього ж дня, 17 листопада 2023 року відповідач отримав від Новомосковського відділу ДВС постанову про арешт коштів боржника. Постанова накладає арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення у розмірі 19005,01 грн. Також, на адресу Банку 17.11.2023 надійшла платіжна інструкція на примусове списання (стягнення) коштів з рахунку [NUMBER] у сумі 19 005,01 грн, яка оформлена Новомосковським відділом державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Стягнення за ВП №73360979 з виконання виконавчого документу: постанова №183/6790/23, видана 29.06.2023 документ видав: Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Банком було здійснено списання коштів у межах їх залишку на рахунку у сумі 358,75 грн. 29 листопада 2023 року надійшла платіжна інструкція на примусове списання (стягнення) коштів з рахунку [NUMBER] у сумі 18646,26 грн, яка оформлена Новомосковським відділом державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Стягнення за ВП №73360979 з виконання виконавчого документу: постанова №183/6790/23, видана 29.06.2023 документ видав: Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Банком було здійснено списання коштів у межах їх залишку на рахунку у сумі 13 212.30 грн. 29 листопада 2023 року надійшла платіжна інструкція на примусове списання (стягнення) коштів з рахунку [NUMBER] у сумі 18646,26 грн, яка оформлена Новомосковським відділом державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Стягнення за ВП №73360979 з виконання виконавчого документу: постанова №183/6790/23, виданий 29.06.2023 документ видав: Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Банком було здійснено списання коштів у межах їх залишку на рахунку у сумі 18646,26 грн. 30 листопада 2023 року відповідач отримав постанову про закінчення виконавчого провадження за ВП №73360979. Арешт з рахунків позивача [PERSON] було знято. Згідно зі статтею 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до пункту 61 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, що затверджена постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 №163 (далі Інструкція) надавач платіжних послуг платника виконує примусове списання (стягнення) коштів із рахунків, відкритих платникам відповідно до нормативно-правового акта Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг. Пунктом 60 Інструкції встановлено, що ініціатором платіжної операції під час дебетового переказу коштів із рахунку платника без його згоди є орган державної виконавчої служби (державні виконавці)/приватні виконавці та контролюючий орган (далі - стягувач). Згідно з пунктом 66 Інструкції надавач платіжних послуг платника приймає до виконання платіжну інструкцію стягувана, яка надійшла до нього в електронній або паперовій формі. Пунктом 68 Інструкції встановлено, що надавач платіжних послуг платника приймає до виконання платіжну інструкцію стягувана незалежно від наявності достатнього залишку коштів на рахунку платника. Таким чином, грошові кошти з рахунків позивача були списані відповідачем в межах примусового виконання постанови суду у справі про адміністративне правопорушення на підставі виконавчих документів, наданих Банку органами ДВС, тому суд вважає, що у даному випадку в діях АТ КБ «ПРИВАТБАНК» порушення прав споживачів відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Відповідно до ст.ст. 76, 78, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як свідчать матеріали справи, належних та допустимих доказів порушення прав споживачів АТ КБ «ПРИВАТБАНК», матеріали справи не містять. Разом\~ з цим, з урахуванням дійсних обставин справи, суд приходить до висновку, що доводи позивача свідчать про його незгоду з рішенням суду у справі про адміністративне правопорушення та порядком виконання органами ДВС постанови суду про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу, тому у цьому випадку позивач має право оскаржити постанову суду у справі про адміністративне правопорушення до апеляційного суду в порядку, визначеному КУпАП, а дії державного виконавця в порядку, визначеному КАС України та Законом України «Про виконавче провадження». Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, у задоволенні позову [PERSON] до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів слід відмовити, у зв`язку з недоведеністю порушення прав споживачів. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed