Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про надання дозволу на реєстрацію місця проживання. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 58/200 частки 3-х кімнатної квартири, а саме кімнати №№2,4 та лоджії, загальною площею 35.4 кв.м., житловою площею 23.8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , як власниця 58/200 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , має намір зареєструвати на постійне місце проживання у своїй частці квартири [PERSON] .. Ще одним співвласником житла є [PERSON] .. Проте, документів, що підтверджують його право власності позивачі не мають. Відповідач протягом 10 років не проживає у вищевказаній квартирі, його місцезнаходження та засоби зв`язку позивачам невідомі. 08.08.2023 р. [PERSON] звернувся до Органу реєстрації Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі з заявою про реєстрацію місця проживання, де [PERSON] та [PERSON] дали свою згоду власників житла на реєстрацію місця проживання. Проте, у реєстрації місця проживання було відмовлено, відповідно до п.35 Порядку декларування та реєстрації місця проживання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 р. №265 відсутня згода співвласника житла [PERSON] та документ, що підтверджує його право власності на частку в житловому приміщенні. Так, як встановити місцезнаходження відповідача (співвласника) для отримання згоди на реєстрацію в житловому приміщенні [PERSON] неможливо, позивачі просять суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право на реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без згоди третього співвласника [PERSON] даного житла. Позивачі в судове засідання не з`явилась. До початку судового засідання, кожен окремо, надали заяву про розгляд справи без участі, позов просять задовольнити, та не заперечують щодо заочного розгляду справи. [PERSON] в судове засідання, також не з`явився, надав заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі, позов просить задовольнити. Директор Департаменту адміністративних послуг Зеленська Л. звернулась до суду з листом, в якому просила проводити розгляд судової справи без залучення представника Департаменту, оскільки Департамент не є юридичною особою та самостійним структурним підрозділом виконавчого комітету Криворізької міської ради, основні завдання якого полягають у створенні належних умов для задоволення потреб територіальної громади міста у сфері надання адміністративних, інших публічних послуг, а також у сфері видачі суб`єктам документів дозвільного характеру. У зв`язку\~з чим,\~суд вважає\~за необхідне\~у відповідності\~до вимог\~ст.\~280-281\~ЦПК України,\~вирішити справу\~в заочному\~порядку,\~з огляду\~на те,\~що відповідач\~повідомлявся про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи, однак в судові засідання не з`явився, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності в розмірі по 58/200 кожному належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12, 13, 14). [PERSON] , звернувшись до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Металургійному районі Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), отримав відмову у реєстрації місця проживання (перебування) відповідно до п. 35 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року №265, оскільки згоду на реєстрацію надали співвласники [PERSON] та [PERSON] , а відсутня згода іншого співвласника житла та документ, що підтверджує його право власності на частку житловому приміщенні (а.с. 15-16). За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Правова позиція ЄСПЛ відповідно до пункту 1 статті 8 Конвенції гарантує кожній особі, крім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Отже, за змістом зазначених норм права співвласник майна, яке знаходиться у спільній сумісній власності без виділення часток у натурі, має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час. При розгляді справи встановлено, що співвласники [PERSON] та [PERSON] надають дозвіл [PERSON] на реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Однак, позивачі позбавлені можливості вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, оскільки окрім їх дозволу на реєстрацію місця проживання [PERSON] , необхідний дозвіл співвласника [PERSON] .. Тому, на переконання суду, відсутність дозволу співвласника [PERSON] порушує право вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном співвласникам [PERSON] та [PERSON] , шляхом реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved