Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.08.2015 року у справі №175/1983/15-ц. В період шлюбу в них народилась дитина донька [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.06.2015 року у справі №203/2979/15-ц з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 650 грн. щомісяця, починаючи з 21.05.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка зазначила, що матеріальне становище відповідача, порівняно з тим, що було на момент ухвалення рішення у справі №203/2979/15-ц, значно покращилось. В той час, як її матеріальне становище, порівняно з дати присудження аліментів, погіршилось, оскільки вона самостійно утримує доньку з періодичних та незначних доходів, а враховуючи, що дитина росте, її потреби на даний час також зросли. Зокрема, дитині вже майже 13 років, вона стрімко росте, потребує чималих коштів на одежу, їжу, навчання тощо. Це тільки мала частина реальних потреб дитини у підлітковому віці. В свою чергу відповідач не сплачує навіть той малий розмір аліментів, що присуджений судом, вже понад п`ять років. Як мати, вона самотужки не в змозі покрити всі потреби дитини-підлітка. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила збільшити розмір аліментів, присуджених рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.06.2015 року у справі №203/2979/15-ц, визначивши їх в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, наведених у письмових поясненнях. Зокрема, посилалась на те, що виданий на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.06.2015 року у справі №203/2979/15-ц виконавчий лист, позивачкою в період з червня 2015 року по 2020 рік до виконання не пред`являвся, оскільки відповідач сплачував аліменти самостійно. Посилаючись на погіршення свого матеріального стану, позивачка відповідних доказів не надала. В свою чергу матеріальний стан відповідача не покращився, а погіршився, оскільки він одружився вдруге та від цього шлюбу має малолітню доньку, яку він також має утримувати. Крім того, погіршилось здоров`я відповідача, якому встановлено ІІ групу інвалідності з 07.06.2023 року та який є непрацездатним на час активного лікування, потребує медикаментозного лікування. На сьогоднішній день відповідач не працює та має дохід в розмірі 2520 грн. на місяць. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони з 18.09.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.08.2015 року у цивільній справі №175/1983/15-ц. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.06.2015 року у цивільній справі №203/2979/15-ц, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн., щомісячно, починаючи з 21.05.2015 року та досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У\~вказаній статті наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.06.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо баткьівства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Перевіряючи доводи позовної заяви суд враховує, що на момент ухвалення рішення від 18.06.2015 року, встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку (до 6-ти років) складав 1032 грн. Таким чином, визначені цим рішенням аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн., становили більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальшому відповідний розмір прожиткового мінімуму постійно збільшувався та станом на момент розгляду справи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, законодавством встановлений в розмірі 3196 грн. З урахуванням цього, незалежного від визначення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 650 грн., відповідно до положень ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.2 ст.182 СК України аліменти з відповідача мають стягуватись в розмірі не меншому за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на теперішній час становить 1598 грн. на місяць. Також суд враховує, що посилаючись на покращення матеріального стану відповідача та погіршення свого матеріального стану, збільшення потреб дитини, позивачка у відповідності до ст.ст.12,81 ЦПК України будь-яких доказів суду не представила. В свою чергу з наданих стороною відповідача доказів вбачається, що після розірвання шлюбу з позивачкою та стягнення з нього аліментів, матеріальний стан та стан здоров`я відповідача погіршився. Так, відповідач 16.02.2019 року уклав інший шлюб, від якого має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка також перебуває на його утриманні. Крім того, внаслідок ДТП в січні 2023 року відповідач отримав чисельні травми та йому з 07.06.2023 року по 01.07.2024 року встановлено ІІ групу інвалідності, з черговим переоглядом 10.06.2024 року, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК №188440 від 03.07.2023 року. Згідно зазначеного у довідці висновку про умови та характер праці, відповідач є непрацездатним на час активного лікування. Єдиним підтвердженим в ході розгляду справи доходом відповідача є пенсія по інвалідності, розмір якої становить 2520 грн. на місяць. Таким чином, заявлені до стягнення аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на момент розгляду справи становить 3196грн., будуть перевищувати розмір підтверджених щомісячних доходів відповідача. В той час, як відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір відрахувань з доходів боржника на стягнення аліментів не може перевищувати 70%. За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та не доведеними, а правові підстави, передбачені ст.192 СК України, для збільшення присудженого за рішенням суду розміру аліментів відсутні. В зв`язку з цим, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Враховуючи, що позивачу в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, а також відмову в задоволенні позову, судові витрати по справі підлягають компенсації за рахунок держави. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed