Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. При зверненні позивача до нотаріальної контори для реалізації свого спадкового права, остання отримала від нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що спадкоємець пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після чого [PERSON] було запропоновано звернутися до суду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій остання підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, встановивши правовідносини, що виникли між сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] , померла мати позивача [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7), та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8), де позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй за життя майно (а.с.9, 10). За життя [PERSON] , склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу все її майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право (а.с.11). Позивач 01.02.2024, для реалізації свого спадкового права, після смерті матері, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про те отримала від нотаріусу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.14), у зв`язку із тим, що спадкоємець пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після чого останній було запропоновано звернутися до суду. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як видно із копії спадкової справи (а.с.35-63), крім позивача до нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Із системного аналізу вказаних положень законодавства слідує, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підтвердження поважності пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини позивач посилається на те, що вона є пенсіонером, за віком має хронічні захворювання, які загострилися після смерті матері, оскільки саме позивач її доглядала та поховала. Позивач захворіла коронавірусом (а.с.12) та важко переносила його наслідки. У травні 2022 року позивач звернулась до нотаріальної контори, про те отримала відповідь про необхідність звернення після закінчення воєнного стану. Після загострення восени 2022 року ракетних обстрілів, що призвели до відсутності електропостачання, діяльність нотаріальних контор була обмежена, що також створювало для позивача перешкоди для звернення до нотаріальної контори. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за № 7 визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постановах у справах № 6-85цс12 від 26.09.2012 та № 6-1486цс15 від 04.11.2015, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані у випадку одночасної наявності двох обов`язкових умов: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визнає поважними та приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визначення [PERSON] додаткового строку, тривалістю в 1 (один) місяць, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , який слід обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved