Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

30 листопада 2023 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшла позовна заява до [PERSON] , в якій просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» матеріальну шкоду в розмірі 65000 грн., судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. та правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. \~ \~ \~ \~І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування своїх позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» зазначило, що 28.05.2018 року на вул. Набережній, в районі ЛЕП 41 у м. Маріуполі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Hyundai Sonata», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Hyundai Elantra», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ПДР України та ст.ст.124,130 КУпАП [PERSON] . На момент ДТП автомобіль «Hyundai Sonata», державний номерний знак [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «ДІМ Страхування» (нині ПрАТ «СК «Саламандра») відповідно до договору обов`язкового страхування (Поліс) №АК/7730323 від 09.10.2017 року. У зв`язку з вищевикладеним до ПрАТ «ДІМ Страхування» звернулись з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку: [PERSON] , потерпіла [PERSON] . На виконання умов договору, ПрАТ «СК «Саламандра» виплатило страхове відшкодування в розмірі 100000 грн. на підставі звіту по експертної оцінки колісного транспортного засобу від 09.07.2018 №216, заяви про страхове відшкодування від 19.09.2018 року, страхового акту від 10.01.2019 №0018810.05.18/1 та розрахунку до нього. В зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» 65\~000 грн. страхового відшкодування, 2 684 грн. судового збору та 3 000 грн. витрат на правничу допомогу. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 04.12.2023 року було витребувано у Міністерства соціальної політики України\~(info@mlsp.gov.ua) інформацію з\~Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно\~відповідача [PERSON] , [INFO] , місце народження: невідомо, останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , паспортні дані відсутні, РНОКПП [NUMBER] . 12.12.2023 року (передано судді канцелярією суду 13.12.2023 року) до суду надійшла інформація з Міністерства соціальної політики України, що станом на 07.12.2023 року інформація в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб про відповідача відсутня. Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~187\~ЦПК України,\~судом з\~метою визначення підсудності було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру. Відповідно до відповіді № 361593 від 12.12.2023 року, з Єдиного державного демографічного реєстру, відомості про зареєстроване місце проживання відповідача відсутні. Ухвалою суду від 13.12.2023 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, 30.11.2023 року надав до суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судові засідання, призначені на 27.02.2024 року, 04.04.2024 року відповідач, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з цим, за наявності підстав, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04.09.2018, яка набрала законної сили, відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями\~124,\~ч. 1 ст.\~130 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. Відповідно до постанови, [PERSON] 28.05.2018 о 09.30 год. в місті Маріуполі по вулиці Набереджній, в районі ЛЕП 41, керуючи автомобілем «Hyundai Sonata», державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, та на дільниці дороги, що має дві полоси для руху в одному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Elantra», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги\~п. 11.4, 12.1 ПДР\~України. Крім того, [PERSON] 28.05.2018 о 09.30 год. в місті Маріуполі по вулиці Набереджній, в районі ЛЕП 41, керував автомобілем «Hyundai Sonata», державний номерний знак [NUMBER] , із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. (а.с.28) Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28.05.2018, є встановленим та не підлягає доказуванню. Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Hyundai Sonata», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, був застрахований у ПрАТ «Дім Страхування» (нині ПрАТ «СК «Саламандра»), що підтверджується полісом обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №7730323 від 09.10.2017 (а.с.27). Протоколом №90 річних Загальних зборів акціонерів ПрАТ «СК «ДІМ Страхування» від 22.10.2018 затверджено зміну назви товариства на ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра». (а.с.19-26) Так, 31.05.2018 водій автомобіля марки «Hyundai Elantra», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «ДІМ Страхування» з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку. (а.с.40-41) Відповідно до Звіту №216 по експертної оцінки колісного транспортного засобу від 09.07.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля транспортного засобу «Hyundai Elantra», державний номерний знак [NUMBER] , на дату оцінки становить 193\~625,70 грн. (а.с.46,47-74) 19.09.2018 власник транспортного засобу «Hyundai Elantra», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «ДІМ Страхування» із заявою про страхове відшкодування в розмірі 100000 грн. Так, на підставі вищеподаної заяви, звіту по експертної оцінки колісного транспортного засобу від 09.07.2018 №216, страхового акту від 10.01.2019 №0018810.05.18/1 та розрахунку до нього, ПрАТ «СК Саламандра» здійснило [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 100000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 79 від 10.01.2019. (а.с.78) Встановлено, що 02.01.2020 між ПрАТ «СК «Саламандра» та ТОВ «Маркс.Капітал» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №02.01.2020-СК, за умовами п. 1.2 якого ТОВ «Маркс.Капітал» (фактор) займає місце ПрАТ «СК «Саламандра» (клієнт) по усіх переданих регресних вимогах клієнта, у тому числі, права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок в повному обсязі. Згідно з переліком переданих регресних вимог №01-23 за період з 01.01.2023 до 31.03.2023 до вищевказаного договору та акту прийому-передачі документів №32-01 від 27.02.2023, ПрАТ «СК «Саламандра» передало ТОВ «Маркс.Капітал» право вимоги до [PERSON] та документи, що підтверджують право вимоги до останнього в розмірі 65000 грн., про що письмово повідомлено відповідача. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, а відтак між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в порядку зворотної вимоги (регресу). В матеріалах справи міститься договір реструктуризації відповідно до вимог якого передбачалась сплата заборгованості № 28/03/19-1 в розстрочку, за яким ним було сплачено суму в розмірі 35\~000,00 грн., що свідчить про визнання відповідачем розміру страхового відшкодування. У добровільному порядку відповідачем страхове відшкодування на користь позивача не сплачено. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу несплати відшкодування [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» 65000,00 грн майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1,\~ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до положеньст.1166 ЦК України\~майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, крім того, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Частиною першою\~статті 1187 ЦК України\~передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ст. 1188 ЦК України). Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV\~(далі - Закон № 1961-IV). Статтею 6 Закону № 1961-IV\~передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За правилами ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно із вимогами ст.1191\~ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп. «а» пп.38.1.1 п.38.1ст.38\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наявні в матеріалах справи письмові докази підтверджують наявність у позивача права вимагати від відповідача відшкодування майнової шкоди в порядку регресу в загальному розмірі 65000,00 грн, заподіяної власнику автомобіля «Hyundai Elantra», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , внаслідок ДТП, яка мала місце 28.05.2018 року в м. Маріуполі на вул.Набережній, в районі ЛЕП 41, з вини відповідача. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. На підставі наведеного вище, суд, вважаючи доведеним факт сплати позивачем страхового відшкодування у зазначеному в позові розмірі та наявність у позивача права на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 2684 грн. При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу суд приходить до наступного висновку. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. В обґрунтування розміру витрат позивачем надано Договір про надання професійної правничої допомоги №02/2022-АБ від 14.02.2022 року укладений між адвокатським бюро «ТЕРЗІ ТА ПАРТНЕРИ» та ТОВ «Маркс.Капітал» (а.с.96-98), Детальний опис робіт (наданих послуг) до Акту надання послуг від 16.11.2023 року (а.с.100) та Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 16.11.2023 року (а.с.101). Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Тому суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, її складність, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, матеріальний стан відповідача, приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved