Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2022 по 30.11.2023 у розмірі 42 583,33 грн. Позов мотивовано тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.01.2023 у справі №127/13633/22 стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 30.06.2022 і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист, який стягувач пред`явила до органів виконавчої служби для примусового виконання. Першим відділом Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа. Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого державним виконавцем, станом на 30.11.2023 розмір заборгованості по сплаті аліментів становить 42 583 грн. Згідно розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань становить 10 3600 грн. Оскільки вказана заборгованість виникла з вини відповідача, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.01.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу - на подання заперечення. (а.с. 37) 14.02.2024 представник відповідача [PERSON] - адвокат Педина О.А. надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. У разі встановлення вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів просить зменшити розмір пені. (а.с.59-63) 11.03.2024 представник позивача [PERSON] - адвокат Дмитрійчук А.А. надала письмові пояснення по справі, в яких заперечувала проти тверджень представника відповідача, викладених у відзиві з підстав їх необгрунтованості та недоведеності. (а.с.89-92) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2024 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Педини О.А., витребувано з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірену копію виконавчого провадження [NUMBER] з виконання виконавчого листа №127/13633/22 виданого 01.03.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області та викликано у судове засідання державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніра Р.С. для надання пояснень щодо даного виконавчого провадження. (а.с.120) 03.04.2024 представник позивача [PERSON] - адвокат Дмитрійчук А.А. надала письмові пояснення по справі в яких зазначила, що оскільки у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання брав участь його представник, який 16.02.2023 отримав копію рішення суду, тому відповідачу було відомо про ухвалення щодо нього рішення про стягнення аліментів. Також просила врахувати викладену правову позицію щодо строку, за який повинна обчислюватися пеня за прострочення сплати аліментів.(а.с.177-179) Представник позивача [PERSON] - адвокат Дмитрійчук А.А. в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у ньому та у письмових поясненнях. Стверджувала, що відповідачу було відомо про рішення, яким ухвалено стягувати з нього на користь позивача аліменти, оскільки його представник - адвокат Педина О.А., брав участь в судовому розгляді і 16.02.2023 отримав копію судового рішення. При цьому, знаючи про наявність у нього обов`язку по сплаті аліментів, відповідач вказаний обов`язок не виконував, аліменти не сплачував до 23.11.2023, коли ним було погашено заборгованість в повному обсязі. Просила стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 17.02.2023 (наступний день після отримання представником відповідача судового рішення про стягнення аліментів) по 22.11.2023 (останній день перед погашенням відповідачем заборгованості по аліментам. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Педина О.А. заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. Стверджував, що хоча він і отримав копію рішення, яким було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти, проте не міг донести зміст даного рішення до відповідача, оскільки той виїхав за кордон. Таким чином, відповідач не міг знати про наявність у нього обов`язку сплачувати аліменти, а тому його вини у виникненні заборгованості немає. Відповідач не заперечує свій обов`язок утримувати дитину, погасив наявну заборгованість. З огляду на викладене просить в задоволенні позову відмовити, а у випадку наявності підстав для його задоволення - зменшити розмір пені. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, у якій просить розгляд справи провести у його відсутність. Позов підтримує, просить задовольнити. (а.с.79, на звороті) Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частин другої та третьої статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що у сторін по справі відповідно до копії свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] , виданого 28.02.2003, [PERSON] визнаний батьком дитини [PERSON] , який народився [INFO] у [PERSON] (а.с.14) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.02.2003 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану управління юстиції у Вінницькій області, батьком [PERSON] , [INFO] зазначено - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.13) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2013 у справі №127/22965/13-ц позбавлено [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.19-20) 16.12.2022 [PERSON] виїхав за межі України, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті. (а.с.63 на звороті) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.01.2023 у справі №127/13633/22 стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 30.06.2022 і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. (а.с.21-23) Під час розгляду справи №127/13633/22, представляв інтереси відповідача [PERSON] - адвокат Педина О.А., який надав суду відзив на прозов. (а.с.101 - 104) 16.02.2023 адвокат Педина О.А. отримав копію рішення у справі №127/13633/22., а 21.03.2023 ознайомився з матеріалами даної справи. (а.с.181-183) На підставі вказаного рішення 01.03.2023 було видано виконавчий лист. (а.с.24) 09.03.2023 [PERSON] звернулася до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим листом. (а.с.25) По даній заяві з невстановлених судом причин не було відкрито виконавче провадження. 07.07.2023 [PERSON] повторно звернулася до Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим листом. (а.с.129) Постановою державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніра Р.С. від 10.07.2023 [NUMBER] було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №127/13633/22, виданого 01.03.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області. (а.с.130) Відповідно до розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні [NUMBER], здійсненого державним виконавцем, за період з 30.06.2022 по 30.11.2023 сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів за боржником [PERSON] становить 42 583,33 грн. (а.с. 31) Відповідно до квитанції від 23.11.2023, [PERSON] сплатив на рахунок Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в рахунок погашення заборгованості у виконавчому провадженні [NUMBER] кошти у сумі 45 083,33 грн. (а.с.69) Таким чином, 23.11.2023 відповідач в повному обсязі погасив заборгованість по сплаті аліментів. Згідно розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, наданої позивачем, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань становить 103 600 грн. (а.с.6-7) Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно із частин 3, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Суд відхиляє твердження представника відповідача про те, що відповідачу не було відомо про рішення суду, яким з нього було стягнуто аліменти, оскільки було встановлено, що [PERSON] був обізнаний про те, що у Вінницькому міському суді Вінницької області на розгляді перебуває справа №127/13633/22 за позовом [PERSON] про стягнення аліментів, в якій він є відповідачем. Вказана обставина підтверджується тим, що [PERSON] залучив до участі в справі представника - адвоката Педину О.А. Представник приймав участь у справі, знайомився з її матеріалами, надав відзив на позовну заяву та 16.02.2023 отримав копію рішення у справі. Твердження представника відповідача [PERSON] - адвоката Педини О.А. про те, що він не міг повідомити відповідача про результати розгляду справи №127/13633/22, оскільки відповідач виїхав за кордон та адвокат втратив з ним зв`язок, суд до уваги не бере, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»). Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд також відхиляє посилання представника відповідача на те, що відповідачу не було відомо про відкрите виконавче провадження, оскільки про факт ухвалення судового рішення про стягнення аліментів йому було достовірно відомо, так як його представник отримав копію судового рішення про стягнення з відповідача аліментів. Обов`язок сплачувати аліменти наявний у відповідача незалежно від наявності відкритого виконавчого провадження, а не знання, чи небажання дізнатися реквізити для перерахування аліментів не позбавляло відповідача можливості виконати свої зобов`язання зі сплати аліментів, зокрема шляхом поштового переказу на адресу стягувача, яка йому відома, або шляхом внесення коштів на депозитний рахунок нотаріуса, як це передбачено статтею 537 ЦК України. Відповідачем не надано суду доказів про те, що заборгованість за період 30.06.2022 по 30.11.2023 утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Таким чином, судом було встановлено наявність вини [PERSON] у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, та наявність підстав для стягнення з нього пені за прострочення сплати аліментів. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів. Крім цього, необхідність застосування саме вказаної методики розрахунку неодноразово підтверджувалась у постановах Верховного Суду України, зокрема від 08.03.2023 у справі № 461/7406/18. Представник позивача у судовому засідання просила суд стягнути пеню за прострочення сплати аліментів з часу коли представник відповідача отримав копію судового рішення про стягнення аліментів і до погашення відповідачем боргу, тобто з 16.02.2023 по 22.11.2023, оскільки обізнаність представника позивача про рішення суду про стягнеення з відповідача аліментів свідчить, що про дане рішення було відомо і відповідачу. Верховний Суд у своїй постанові від 18.01.2023 у справі № 161/5211/22 зазначив, що для застосування зазначеної вище санкції (стягнення неустойки) до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Верховний суд в даній постанові зазначає, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, правильно виходив із відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів до дня проголошення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки відповідачеві стало відомо про необхідність сплати аліментів на користь позивача лише цього самого дня. Визначаючи цей день саме днем ухвалення рішення, а не днем набрання рішенням законної сили, суд виходить з того, що рішення було допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяця, при його проголошенні був присутній представник відповідача, а отже стороні відповідача саме в день проголошення судового рішення стало відомо про необхідність негайної сплати аліментів на користь позивача. При цьому вірно, що розмір заборгованості обчислено з дня подачі позову про стягнення аліментів до суду. Таким чином, враховуючи, що відповідач та його представник не були присутні при проголошенні судового рішення 02.01.2023, а представник відповідача отримав копію рішення 16.02.2023, відповідач знаходився на той час за межами України, судом не встановлено винних дій відповідача по несплаті аліментів до 16.02.2023, тому суд дійшов висновку, що обов`язок по сплаті аліментів виник у відповідача з 16.02.2023, а нарахування пені слід проводити, згідно постанови Великої Палати Верховного Суду України від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) з 01.03.2023. Також, оскільки відповідач погасив заборгованість по сплаті аліментів у повному обсязі 23.11.2023, тому пеню слід нараховувати по 22.11.2023 включно, оскільки день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості, як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Виходячи з наведеного вище, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 03.04.2019 (справа №333/6020/16-ц), судом було здійснено розрахунок пені по сплаті аліментів за формулою (заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %) шляхом додавання кожного місячного платежу, за період з 01.03.2023 по 22.11.2023: 16-28 лютого 2023 року - 1160,72 грн. х 1% х 267 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.03.2023 по 22.11.2023) = 6275 грн; Березень 2023 року - 2500 грн. х 1% х 236 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.04.2023 по 22.11.2023) = 5900 грн.; Квітень 2023 року - 2500 грн. х 1% х 206 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.05.2023 по 22.11.2023) = 5150 грн.; Травень 2023 року - 2500 грн. х 1% х 175 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.06.2023 по 22.11.2023) = 4375 грн.; Червень 2023 року - 2500 грн. х 1% х 145 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.07.2023 по 22.11.2023) = 3625 грн.; Липень 2023 року - 2500 грн. х 1% х 114 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.08.2023 по 22.11.2023) = 2850 грн.; Серпень 2023 року - 2500 грн. х 1% х 83 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.09.2023 по 22.11.2023) = 2075 грн.; Вересень 2023 року - 2500 грн. х 1% х 53 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.08.2023 по 22.11.2023) = 1325 грн.; Жовтень 2023 року - 2500 грн. х 1% х 23 днів (кількість днів прострочення сплати аліментів з 01.08.2023 по 22.11.2023) = 575 грн. Таким чином, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів [PERSON] становить 32150 грн. (6275+5900+5150+4375+3625+2850+2075+1325+575) Оскільки вказаний розмір пені - 32 150 грн., не перевищує розмір заборгованості по сплаті аліментів, яка була наявна у відповідача станом на момент погашення заборгованості (23.11.2023) - 40083,33 грн., тому вказана пеня підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Вирішуючи клопотання представника відповідача про можливість зменшення розміру пені, суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що [PERSON] перебуває за кордоном та не може працювати, що його дохід за 2023 рік становить 50 000 грн. та що у нього на утриманні перебуває вагітна дружина і, відповідно, стягнення пені поставить його та його сім`ю в скрутне матеріальне становище, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами та суперечать наявним у справі доказам. Відповідно до наданих представником відповідача відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 08.02.2024 дохід відповідача за 2023 рік становить 50000 грн. (а.с.73) Крім цього, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №353274425 від 06.11.2022, у власності відповідача перебувають наступні об`єкти нерухомості: квартира загальною площею 37 кв.м., житловою площею 20,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ; нежиле приміщення, магазин промислової групи товарів, загальною площею 63,1 кв.м., за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 472,7 кв.м., житловою площею 163,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0727 га. за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7465 га за адресою: Вінницька обл., Липовецький р-н., Брицька с/рада, яка відповідачем здається в оренду. (а.с.26-30) Таким чином, судом не встановлено факту того, що відповідач перебуває в скрутному матеріальному становищі. Таким чином, суд не вбачає підстав для зменшення розміру пені за прострочення сплати аліментів. Виходячи з наведеного вище, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позов було задоволено частково, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача, в сумі 810,57 грн. пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial