Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін. 26\~лютого 2024\~року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 12 вересня 1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 18.06.2007 року було розірвано. За час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] досяг повноліття та є студентом 1 курсу Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського по спеціальності (напрям підготовки) 014.09 «Інформатика» на бюджетній основі. Син сторін проживає та\~перебуває на\~утриманні позивача.Її\~доходу на\~утримання сина,\~який продовжує\~навчання не\~вистачає. Після досягнення\~сином повноліття\~відповідач ухиляється\~від утримання\~дитини,\~матеріальної допомоги\~добровільно не\~надає,\~хоча має\~таку можливість,\~так як\~є працездатною\~особою. У зв`язку з наведеним, позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у зв`язку із його навчанням, щомісячно, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON] до закінчення сином навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Відповідач своєї позиції щодо вирішення спору у заяві по суті справи не викладав. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 04.03.2024 позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідач копію ухвали від 04.03.2024 та доданих до неї матеріалів отримав 09.03.2024, відзив до суду не направив. Жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони з 12 вересня 1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 27.06.2007 розірвано 18 червня 2007 року (а.с.7). В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.6), який проживає з позивачем (а.с. 16). [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є повнолітнім\~(а.с.\~9)\~та являється\~студентом 1-го\~курсу денної\~форми навчання\~Вінницького державного\~педагогічного університету\~імені Михайла\~Коцюбинського по\~спеціальності (напрям\~підготовки)\~014.09\~«Інформатика» на\~бюджетній основі. Термін навчання\~з 01.09.2023\~по 30.06.2027(а.с.8). Згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування вбачається, що заробітна плата позивачки складає 6750,00 грн. на місяць (а.с.10-14). 4. Оцінка аргументів сторін, які відносяться до предмета спору та норми права, які застосовує суд. Спірні правовідносини регулюються Главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи вищевказані норми, суд вважає, що позивачем у даній справі в повній мірі доведено наявність батьківських відносин між повнолітнім [PERSON] та відповідачем; факт навчання [PERSON] у вищому навчальному закладі з 01.09.2023 по 30.06.2027; недостатній рівень забезпечення матері для самостійного утримання сина; можливість відповідача надавати йому матеріальну допомогу. Перевіряючи доводи позивача щодо потреби в матеріальній допомозі, суд враховує, недостатній рівень забезпечення матері для самостійного утримання сина, заробітна плата якої складає 6750 грн. на місяць, інших видів доходу вона не має, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, має необхідність у харчуванні та одязі, витратах на проїзд, витратах, пов`язаних із організацією навчального процесу та крім стипендії, самостійно отримувати дохід на своє забезпечення не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги,\~що відповідачем не надано відзиву і доказів відсутності можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в заявленому розмірі, як і не заявлялося жодних клопотань про їх витребування. Тому, суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини його доходу відповідатиме інтересам дитини, платника аліментів та принципам розумності та справедливості. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 5. Судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору у даній справі. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, тобто в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved