Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Авраменко О.В. звернувся з позовом до суду та вимоги мотивує тим, що 31 серпня 2020 близько 23 год 00 хв [PERSON] знаходився на березі ставку, що розташований неподалік с. Гриценкове Сумського району, вчинив на грунті раптово виниклих неприязних відносин словесну сварку з раніше знайомим [PERSON] . У ході конфлікту у [PERSON] раптово виник умисел на завдання тілесних ушкоджень [PERSON] шляхом нанесення ударів. За даною подією 01 вересня 2020 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер кримінального провадження № 12020205260000082. В результаті протиправних дій, відповідно до висновку експерта № 729 від 05.10.2020 [PERSON] спричинив умисні тілесні ушкодження [PERSON] , а саме ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом нижньої стійки правої очниці, гематоми повік правого ока та верхньої щелепи справа субкон`юнктивальний крововилив, справа синець правої гомілки. Ушкодження в ділянці голови кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синець правої гомілки кваліфікується як легкі тілесні ушкодження. [PERSON] у вказаному кримінальному провадженні був визнаний потерпілим, оскільки внаслідок злочинних дій відповідачів йому завдано тілесних ушкоджень. У 2021 році кримінальне провадження передано на розгляд до суду. Справа розглядалась більше двох років. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 19 грудня 2023 року по справі № 587/2079/21 задоволено клопотання захисника [PERSON] про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. [PERSON] , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020205260000082 від 01 вересня 2020 року - закрито. Щодо завданих [PERSON] тілесних ушкоджень зазначив, що зранку наступного після побиття відповідачем позивача дня, 01.09.2020 [PERSON] було викликано бригаду екстреної медичної допомоги та його було доставлено до КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня», оглянуто лікарями нейрохірургом та отоларингологом, були встановлені діагнози: ЗЧМТ, струс головного мозку, перелому нижньої стінки правої орбіти, забої м`яких тканин волосяної частини голови, субкон`юктивальний крововилив, гемосинус верхньощелепної пазухи справа. [PERSON] пройшов комп`ютерну томографію, яким встановлено перелом нижньої стінки правої очниці зі зміщенням в порожнину правого максилярного синусу, у правому максилярному синусі невеликий горизонтальний рівень крові. Відповідно до листка непрацездатності серії АДЧ №\~657260 [PERSON] перебував на лікарняному з 03.09.2020 по 16.09.2020. Висновками експертів № 729 від 05 жовтня 2020 року, № 31 від 31 грудня 2020 року встановлено, що [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому нижньої стінки правої очниці, гематоми повік правого ока та верхньої щелепи справа, субкон`юктивальний крововилив справа, синець правої гомілки. Висновками експертів № 60 від 31.03.2021 та № 157 від 31 серпня 2021 року встановлено, що виявлені у [PERSON] тілесні ушкодження можуть співпадати з механізмом заподіяння тілесних ушкоджень, продемонстрованих [PERSON] під час проведення слідчого експерименту 12.03.2021 та продемонстрованих свідком [PERSON] під час проведення слідчого експерименту 20.08.2021. Після побиття одержані тілесні ушкодження призвели до тимчасової відірваності від активного соціального життя, до погіршення зору позивача, викликали і продовжують викликати негативні переживання і спогади, у позивача знижений настрій та зберігається страх перед можливістю повторення подібної ситуації. До того ж, останні три роки [PERSON] був змушений змінити свій звичайний уклад життя, а саме звертатися до лікарів, правоохоронних органів, отримувати правову допомогу спеціалістів, адвокатів, з`являтися до суду. Отже, моральна шкода, завдана позивачу, полягає у фізичному болі та стражданнях, яких [PERSON] зазнав у зв`язку з завданими йому тілесними ушкодженнями, необхідністю проходити лікування, погіршенням його зору внаслідок отриманих ушкоджень; у душевних стражданнях через негативні переживання і спогади, знижений настрій, депресію, страх перед можливістю повторення подібної ситуації, через несправедливе та ганебне ставлення до нього з боку відповідача, як на момент побиття, адже він відчував приниження, коли його били на очах односельців, так і під час тривалого захисту своїх порушених прав у правоохоронних органах та у суді, адже відповідач всіляко затягував судовий розгляд кримінального провадження, не вибачився за весь цей нас перед позивачем, а навпаки намагався його обмовити, і врешті уник кримінальної відповідальності за скоєне; у стурбованості і тривозі через те, що судовий розгляд провадження тривав дуже довго, через що позивач змушений був змінити свій звичайний уклад життя та вживати заходів з метою відновлення його прав. Відтак позивач зазнав моральної шкоди, розмір компенсації якої оцінює в 200000 грн. Незважаючи на вчинення відповідачем відносно позивача кримінального проступку, відповідач не вчинив жодних дій для врегулювання питання щодо відшкодування заподіяної моральної шкоди, навіть не вибачився перед позивачем, навпаки протягом судового розгляду кримінального провадження всіляко намагався обмовити позивача. Тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 200000 грн відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненим [PERSON] кримінальним правопорушенням та стягнути 2000 грн витрат на правову допомогу та 5000 грн на відшкодування витрат на правову допомогу. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Бондар В.М. надав відзив на позовну заяву, в якому просить позов задовольнити частково та стягнути з нього 5000 грн у відшкодування шкоди. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 19 грудня 2023 року по справі № 587/2079/21 задоволено клопотання захисника Ткачова А.В. про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. [PERSON] , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020205260000082 від 01 вересня 2020 року - закрито (а.с. 11-12). 01.09.2020 працівниками бригади Центральної станції екстреної (швидкої) медичної допомоги здійснено виїзд на виклик № 97 до [PERSON] . Діагноз: Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку? Забій м`яких тканин надбровної дуги справа, що підтверджується довідкою КНП СОР «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 31.03.2021 № 01.2-56/263/4б (а.с. 13). Того ж дня [PERSON] оглянуто лікарями: нейрохірургом та отоларингологом, діагнози: ЗЧМТ, струс головного мозку, перелому нижньої стінки правої орбіти, забої м`яких тканин волосяної частини голови, субкон`юктивальний крововилив, гемосинус верхньощелепної пазухи справа, що підтверджується висновками лікарів від 01.09.2020 (а.с 14). Також [PERSON] пройшов комп`ютерну томографію, що підтверджується протоколом дослідження головного мозку № 4595 від 01.09.2020, яким встановлено перелом нижньої стінки правої очниці зі зміщенням в порожнину правого максилярного синусу, у правому максилярному синусі невеликий горизонтальний рівень крові (а.с. 15). Відповідно до листка непрацездатності серії АДЧ № 657260 [PERSON] перебував на лікарняному з 03.09.2020 по 16.09.2020 (а.с. 20-21). Висновками експертів № 729 від 05 жовтня 2020 року, № 31 від 31 грудня 2020 року встановлено, що [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому нижньої стінки правої очниці, гематоми повік правого ока та верхньої щелепи справа, субкон`юктивальний крововилив справа, синець правої гомілки. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень, та могли виникнути внаслідок нанесення ударів руками, ногами та подібними предметами. Кількість травматичних впливів не менше 2-х. Утворення зазначених ушкоджень внаслідок падіння з вертикального положення на площину малоймовірно, враховуючи їх характер та локалізацію. Ушкодження в ділянці голови кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, синець правої гомілки кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження (а.с. 23-28). Висновками експертів № 60 від 31.03.2021 та № 157 від 31 серпня 2021 року встановлено, що виявлені у [PERSON] тілесні ушкодження можуть співпадати з механізмом заподіяння тілесних ушкоджень, продемонстрованих [PERSON] під час проведення слідчого експерименту 12.03.2021 та продемонстрованих свідком [PERSON] під час проведення слідчого експерименту 20.08.2021 (а.с. 29-32). Відповідно до частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частини 1, абзацу 2 частини 3 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно вимог статті 1177 ЦК України, шкода, завдана особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до роз`яснень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди" (з наступними змінами та доповненнями), шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, враховуючи характер та обсяг завданої відповідачем шкоди, ступінь тілесних ушкоджень, згідно ухвали суду, що тілесні ушкодження завдані позивачу відносяться до легких, тому суд виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку стягнути з відповідача на користь позивача 50000 грн моральної шкоди. Визначаючи саме такий розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких позивач зазнав та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення, а не про покарання відповідача за його неправомірні дії, що не відповідало б завданням та засадам цивільного судочинства, визначеним статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на зазначене, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов слід задовольнити частково. Згідно вимог частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 28.12.2023 та платіжною інструкцією № 4010664899543727 від 10.01.2024 (а.с. 9-10). Заяви про зменшення витрат на правову допомогу від відповідача чи його представника не надходило. На переконання суду, вимога про стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат в частині витрат на надання правової допомоги є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, співмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а, отже, є такою, що підлягає до задоволення та має бути стягнена із відповідача, однак пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1250 грн. Зважаючи на викладене, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 500 грн в рахунок повернення сплаченого судового збору, а також 1250 грн витрат, понесених на оплату правової допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: partial