Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Моторного транспортного бюро України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.11.2017 о 20.30 год. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «DAEWOO Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , який належить йому на праві спільної сумісної власності подружжя, по [ADDRESS] , здійснюючи маневр автомобілем для розвороту і рухаючись заднім ходом, виїхав на тротуар, де здійснив наїзд на позивача [PERSON] та її чоловіка [PERSON] . В результаті вказаного наїзду та отриманих травм у виді відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран голови, закритого уламкового перелому хірургічної шийки лівого плеча, забою грудної клітки, позивач була доставлена каретою швидкої допомоги до приймального відділення КП «Уманська міська лікарня», де вона отримала першу невідкладну медичну допомогу. Після отримання первинної медичної допомоги, обстеження на стан алкогольного сп`яніння, проведення рентгенографії, її було госпіталізовано на стаціонарне лікування в нейрохірургічне відділення КП «Уманська міська лікарня», де вона перебувала на лікуванні з 01.11.2017 по 06.11.2017. Після проведеного лікування позивач також проходила стаціонарне лікування верхньої кінцівки у відділі мікрохірургії та реконструктивно-відновлювальної хірургії ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» з 07.11.2017 по 15.11.2017 з приводу лікування та проведення операції «однополюсне ендопротезування плечового суглоба протезом «Евлютіс». Згодом позивач повторно проходила стаціонарне лікування верхньої кінцівки у відділі мікрохірургії та реконструктивно-відновлювальної хірургії ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» з 12.12.2017 по 26.12.2017 з приводу лікування та проходження реабілітації після проведення операції «однополюсне ендопротезування плечового суглоба протезом «Евлютіс». За весь період лікування та реабілітації позивач витрачала особисті кошти на ліки та отримані нею медичні послуги. За вказаним фактом органами досудового розслідування були внесені відомості до ЄРДР за № 12017250250001861 від 02.11.2017 за ч. 1 ст. 286 КК України, проведено досудове розслідування та матеріали обвинувального акту були передані до суду. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.06.2023 у справі №705/21376/18, яка залишена в силі Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 04.09.2023, обвинуваченого [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУкраїни, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КК України. Цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду, арешт, накладений на автомобіль марки «DAEWOO Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , було знято. Оскільки винуватою особою [PERSON] жодним чином не було відшкодовано завданих збитків у добровільному порядку, то позивач за захистом своїх прав вимушена звернутися до суду з цим позовом та происть стягнути з відповідача понесені нею матеріальні збитки, які виникли в результаті лікування та реабілітації в загальному розмірі 120809,88 грн., також витрати на збирання доказів для підготовки звернення з даним позовом до суду. Крім того, позивач вважає, що такими протиправними діями відповідача їй було спричинено і моральну шкоду, яку вона оцінює у 100000 грн., посилаючись на те, що внаслідок наїзду на неї автомобілем в неї виникли значні ускладнення також і психічного здоров`я, вона до цього часу переносить важкі моральні страждання, у зв`язкуз чим тривалий час мала невпевненість в собі та фізичну слабкість. Тривалий час переносить надзвичайне психологічне навантаження, адже внаслідок наїзду вона отримала приниження гідності. Тимчасово втратила нормальний сон і відпочинок, із членами родини, знайомими та друзями склались суперечливі, напружені стосунки, вона була позбавлена можливостей реалізації своїх звичок і бажань, що потребувало від неї додаткових зусиль для організації її життя та побуту. Крім зазначених витрат позивач просить стягнути і понесені нею витрати на правничу допомогу. Вищезазначені кошти позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] та моторного транспортного бюро України, враховуючи те, що на час вказаної ДТП цивільно-страхова відповідальність винуватої особи була застрахована страховою групою. Ухвалою судді від 11.12.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. За вх. № 365 від 05.01.2024 від представника Мотроного (транспортного) страхового бюро України Гусєва П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач повністю не погоджується із позовними вимогами, оскільки ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений чіткий порядок для нарахування та проведення страхових виплат. Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Проте, позивач не зверталася із заявою про виплату страхового відшкодування та не робила жодних юридично значущих дій для отримання страхового відшкодування з МТСБУ у зв`язку з чим даний відповідач не може нести відповідальність за нанесену шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Також, відповідач просить відшкодувати йому понесені витрати на підготовку відзиву в розмірі 2000 грн., з урахуванням того, що МТСБУ жодним чином не порушило законних прав та інтересів позивача. Ухвалою судді від 26.01.2024 залучено до участі у даній справі у якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС». За вх. № 4745 від 20.02.2024 від представника АТ «СГ «ТАС» Харченко О.Д. надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні повністю. Відзив обґрунтований тим, що 01.11.2017, близько 21 год., по вулиці І.Богуна в м. Умань сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Део ЛаноС», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] та пішоходів [PERSON] та [PERSON] . В результаті вказаної ДТП пішоходи отрималм тілесні ушкодження. Винуватцем вказаної ДТП визнаний [PERSON] та його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована страхувальником в АТ «СГ`ТАС» за Полісом АК/6443488 з франшизою за пошкодження нанесеній майну потерпілого в розмірі 0,00 грн. Лімітом відповідальності за шкоду майну 3-м особам в сумі 1000000,00 грн. та життю і здоров`ю 2000000,00 грн. Забезпеченим транспортним засобом за даним Полісом є «DAEWOO Lanos», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є в тому числі, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. В даному випадку позивач не зверталася з відповідною заявою про відшкодування страхових виплат взагалі. Тому, у зв`язку із не зерненням позивача із заявою протягом 3 років після настання страхового випадку та вчинення ДТП, відповідач АТ «СГ «ТАС» не повинен нести відповідальність за спричинену шкоду, адже визначений строк ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для звернення із зявою про відшкодування шкоди є присічним та поновленню не підлягає. З урахуванням зазначеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог та відшкодувати понесені витрати на підготовку відзиву в розмірі 2000 грн., оскільки з боку відповідача відсутнє порушення прав чи законних інтересів позивача. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку щодо часткого задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень частини першої статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15\~ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15\~ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Судом встановлено, що 01.11.2017 о 20.30 год. відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «DAEWOO Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , який належить йому на праві спільної сумісної власності подружжя, по [ADDRESS] , здійснюючи маневр автомобілем для розвороту і рухаючись заднім ходом, виїхав на тротуар, де здійснив наїзд на позивача [PERSON] та її чоловіка [PERSON] . В результаті вищезазначеної ДТП та наїзду на [PERSON] , вона отримала травми у виді відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран голови, закритого уламкового перелому хірургічної шийки лівого плеча, забою грудної клітки. Після отриманих травм позивач [PERSON] була доставлена каретою швидкої допомоги до приймального відділення КП «Уманська міська лікарня», де вона отримала першу невідкладну медичну допомогу. Після отримання первинної медичної допомоги, обстеження на стан алкогольного сп`яніння та проведення рентгенографії, її було госпіталізовано на стаціонарне лікування в нейрохірургічне відділення КП «Уманська міська лікарня», де вона перебувала на лікуванні з 01.11.2017 по 06.11.2017, що підтверджується Витягом з медичної карти стаціонарного хворого №8281 нейрохірургічного відділення [PERSON] та Довідкою 408, виданою КП «Уманська міська лікарня» [PERSON] . Відповідно до наданої КП «Уманська міська лікарня» Довідки №43 від 30.01.2018, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 01.11.2017 по 06.11.2017, та за час лікування нею за власні кошти були придбані ліки на загальну суму 1490 грн. В це й же час їй була зроблена комп`ютерна томографія головного мозку (650 грн.), та комп`ютерна томографія органів грудної клітки (670грн.), що підтверджується Фіскальним чеком від 02.11.2017. Також, 01.11.2017 [PERSON] було проведено обстеження на алкогольне сп`яніння, за що нею були сплачені кошти в розмірі 56,00 грн., що підтверджується Квитанцією №003309. Крім того, нею були придбані ліки на суму 140,00 грн., що підтверджується Товарним чеком №7696, та на суму 321,90 грн., що підтверджується Товарним чеком №7. Після проведеного лікування в КП «Уманська міська лікарня» [PERSON] проходила стаціонарне лікування верхньої кінцівки у відділі мікрохірургії та реконструктивно-відновлювальної хірургії ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» з 07.11.2017 по 15.11.2017 з приводу лікування та проведення операції «однополюсне ендопротезування плечового суглоба протезом «Евлютіс». Під час вказаного лікування позиваечм було оплачено протез плечового суглоба СТА [PERSON] , вартість якого з комісійними витратами склала 95161,50 грн. Згодом позивач повторно проходила стаціонарне лікування верхньої кінцівки у відділі мікрохірургії та реконструктивно-відновлювальної хірургії ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» з 12.12.2017 по 26.12.2017 з приводу лікування та проходження реабілітації після проведення операції «однополюсне ендопротезування плечового суглоба протезом «Евлютіс». За час вказаного лікування [PERSON] також за власні кошти купувала необхідні ліки, загальна вартість яких склала 7910,96 грн., що підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордеру №ПКО-001219; Товарним чеком №12242 від 08.11.2017; Квитанціями № 61 від 12.12.2017. За вище вказаним фактом ДТП за участю водія [PERSON] та пішохода [PERSON] органами досудового розслідування були внесені відомості до ЄРДР за № 12017250250001861 від 02.11.2017 за ч. 1 ст. 286 КК України, проведено досудове розслідування та матеріали обвинувального акту були передані до суду. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.06.2023 у справі №705/21376/18, яка залишена в силі Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 04.09.2023, обвинуваченого [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 ККУкраїни, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КК України. Цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду, арешт, накладений на автомобіль марки «DAEWOO Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , було знято. Зі змісту зазначеної ухвали суду вбачається, що порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля марки «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , а саме вимог п.п.2.3-б, 2.9-а; 10.9 ПДР, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад зоров`я. Оскільки, винуватою особою [PERSON] жодним чином не було відшкодовано завданих збитків у добровільному порядку, то позивач за захистом своїх прав вимушена звернутися до суду з цим позовом та происть стягнути з відповідача понесені нею матеріальні збитки в результаті лікування та реабілітації в загальному розмірі 120809,88 грн. Станом на день звернення з даним позовом до суду відповідачем [PERSON] жодним чином не було відшкодовано понесені витрати на лікування позивачем [PERSON] . Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.92 \~володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає за шкоду, заподіяну цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії, відшкодовують шкоду за правилами відповідальності володільців джерел підвищеної небезпеки, а коли цьому сприяла винна поведінка володільця (не була забезпечена належна охорона і т.п.), відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, що протиправно заволоділа цим джерелом, і на його володільця відповідно до ступеня вини кожного з них. Згідно вищевказаної Постанови Пленуму під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Тобто, володільцем джерела підвищеної небезпеки на момент ДТП був відповідач [PERSON] , який на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом. Тому, [PERSON] , вина якого у вчиненні ДТП із зазначеними наслідками підтверджується ухвалою суду та зобов`язаний відшкодувати завдану позивачу шкоду. Згідно\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу з\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1)втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п.2\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Статтею 1194 ЦК України\~урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. Згідно Поліса №АК/006443688 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, діючого на момент ДТП 01.11.2017, [PERSON] застрахував цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «DAEWOO Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , в АТ «СГ «ТАС» (приватне). Відповідно до\~статті 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,є\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У пункті 33.1.4 статті 33 даного Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35 Закону). Згідно з пунктом 36.1\~статті 36 вказаного Закону\~страховик,

Outcome: partial