Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.03.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений кредитний договір №78485837. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит у день закінчення строку позики, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає (передає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру Боржників №9 від 23.08.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 19712,50 грн., з яких: - 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 14212,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, а позивач набув право вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору, тому позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 19712,50 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.4). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про часткове визнання позовних вимог. Вважає, що позивач неправомірно після закінчення строку кредитного договору продовжував нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, оскільки умовами кредитного договору це не було передбачено. Надала суду опію свідоцтва про шлюб на підтвердження зміни її прізвища. Розгляд справи просила проводити за її відсутності (а.с.42,43). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що 08.03.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений кредитний договір №78485837 (а.с.5,6). Згідно п.2 даного договору, сума позики становить 5000,00 грн.; строк позики 14 днів; процентна ставка (базова) 2,5%; дата повернення позики 22.03.2023; процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,7% за день. Пункт 5 договору передбачає, що підписанням цього договору [PERSON] підтвердила, що ознайомилася на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику. Відповідно до п. 20 договору, договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 23 договір укладено із використанням мобільного застосунку МуCredit. Відповідно до п. 27 договору, інші умови правочину регулюються правилами, які є невід`ємною частиною договору. 15.03.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до кредитного договору №78485837 (а.с.8,9). Згідно п.2 даної угоди позикодавець збільшив суму наданої позичальнику позики на 500 грн., таким чином загальний розмір позики становить 5500,00 грн. Вказана угода є невід`ємною частиною договору позики №78485837 від 08.03.2023, яка укладена сторонами дистанційно, в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором із використанням мобільного застосунку МуCredit. 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) уклали договір факторингу №14/06/21, згідно умов якого клієнт передав (відступив) ТОВ фактору за плату, а фактор прийняв належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до реєстру боржників, які формуються згідно додатку №1 є невід`ємною частиною договору (а.с.10,11). Пункт 1.2 договору передбачає, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до додаткової угоди №10 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 23.08.2023 визначили загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників №9 від 23.08.2023 (а.с.13). Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №9 від 23.08.2023 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №9 кількістю 5827, після чого з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості в акті прийому-передачі сторонами не зазначена (а.с.14). Відповідно до витягу з реєстру боржників №9, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за договором позики №78485837 в розмірі 19712,50 грн (а.с.15). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги відносно [PERSON] , як боржника у зобов`язанні. Вказані обставини відповідачем не оспорюються. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договорів про відступлення права вимоги. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з умовами Договору позики позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення умов договору та закону відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому у останньої виникла заборгованість за кредитним договором №78485837 від 08.03.2023. Щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне. Так, з наданого суду Витягу з Реєстрів боржників заборгованість відповідача за Кредитним договором №78485837 становить 19712,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5500 грн., заборгованість за відсотками 14212,50 грн. (а.с.15). Окремого розрахунку, який би містив будь-які дані щодо періоду нарахування відсотків за користування коштами, розміру відсоткової ставки, позивачем суду не надано та матеріали справи не містять. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Відповідно до п.15 Договору позики №78485837 від 08.03.2023 сторони погодили, що якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «MYCREDIT») та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «ОН MY FREEDOM (ПЕРША ПОЗИКА 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «MYCREDIT»), знижена процентна ставка, визначена п.2 договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п.п.2.3 п.2 договору. У такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою ставкою та сплачується позичальником у повному обсязі за весь період строку позики. Отже за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за кредитним договором лише у межах строку позики у розмірі базової процентної ставки. З наданих позивачем Таблиць обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.7,9) вбачається, що сума кредиту у розмірі 5000 грн. була надана відповідачу у строк на 14 днів у період з 08.03.2023 по 22.03.2023, а сума кредиту у розмірі 500,00 грн. - у строк на 7 днів у період з 15.03.2023 по 22.03.2023. Оскільки боржник свої зобов`язання за даним кредитним договором не виконав, то розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами відповідно складає 1984,50 грн. ((5000х2,7%х14) + (500х2,7%х7)). Враховуючи викладене, суд вважає, що надані позивачем відомості щодо розміру заборгованості за відсотками у розмірі 14212,50 грн. не відповідають умовам договору та нормам чинного законодавства, а відтак загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед первісним кредитором за кредитним договором №78485837 від 08.03.2023 становить 7484,50 грн., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1984,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, враховуючи викладене, у зв`язку з не належним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору, з останньої на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №78485837 від 08.03.2023 у розмірі 7484,50 грн. Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Інших доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, відповідачем суду не надано. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та стверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 3028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №57844 від 06.02.2024 (а.с.1). Оскільки вимоги позивача задоволено частково, а саме на 37,97% (7484,50*100:19712,50), тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 37,97% від сплаченої суми судового збору, що становить 1149,73 грн.

Outcome: partial