Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

У листопаді 2023 року адвокат Попова-Завгородня С.Г., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Чернівецької обласної ради, комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр, в якому просить визнати незаконним, протиправним та скасувати розпорядження голови Чернівецької обласної ради Бойко О.С. від 08.11.2023 року №110-П "Про відсторонення від здійсненння повноважень за посадою [PERSON] », а також допустити [PERSON] до виконання обов`язків на посаді генерального директора КНП "Чернівецький обласний перинатальний центр " з 08.11.2023 року та стягнути з відповідачів судові витрати по справі: судовий збір у розмірі 2 147, 20 грн. та 38 000 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обгрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне. На підставі контракту від 02.04.2020 року з Чернівецькою обласною радою (як роботодавцем, Органом управління майном) позивач [PERSON] призначений на посаду генерального директора «Чернівецький обласний перинатальний центр» на строк з 02.04.2020 року по 01.04.2025 року. Відповідно до п.1 цього Контракту, як генеральний директор КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» позивач [PERSON] безпосередньо та через адміністрацію здійснює поточне управління (керівництво) підприємством з метою забезпечення виконання його статутних завдань, надання належної, якісної та кваліфікованої медичної допомоги, ефективної діяльності підприємства, раціонального використання і збереження закріпленого за підприємством майна, а Орган управління зобов?язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці генерального директора. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.11.2023 року у справі N?727/6656/23 визнано незаконним, протиправним та скасовано рішення 12-ої сесії Чернівецької обласної ради VIII скликання від 16.05.2023 року N? 117-12/23 «Про звільнення з посади генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» [PERSON] »; визнано незаконним, протиправним та скасовано розпорядження голови Чернівецької обласної ради Бойко О.С. від 16.05.2023 року N? 51-1 «Про звільнення з посади генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» [PERSON] »; поновлено [PERSON] на роботі на посаді генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» з 16.05.2023 року; стягнуто на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі з 16.05.2023 року допущено до негайного виконання . 02.11.2023 року [PERSON] звернувся до голови Чернівецької обласної ради Бойко О.С. із заявою про негайне виконання рішення суду від 01.11.2023 року у справі N? 727/6656/23. 08.11.2023 року [PERSON] було вручено Розпорядження N? 109-П «Про поновлення на роботі [PERSON] » від 07.11.2023 року, проте в цей же день, розпорядженням N? 110-П від 08.11.2023 року його відсторонено від здійснення повноважень за посадою генерального директора комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» на час введення воєнного стану, з 08.11.2023 року, без збереження заробітної плати, Оскаржуване ним розпорядження від 08.11.2023 року позивач вважає незаконним, протиправним та таким, що порушує його трудові права, оскільки підстави для його відсторонення, визначені діючим законодавством, були відсутні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.11.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 18.12.2023 року представник відповідача - Чернівецької обласної ради Базюк Ю. подав клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки розпорядженням голови Чернівецької обласної ради № 114-П від 27.11.2023 року внесено зміни до пункту 1 розпорядження № 110-П від 08.11.2023 року, а саме: слова «без збереження заробітної плати» замінено словами: «з частковим збереженням заробітної плати у розмірі посадового окладу». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача Чернівецької обласної ради Базюка Ю.Р. від 18.12.2023 року про закриття провадження у справі відмовлено . 27.02.2024 року представник відповідача - Чернівецької обласної ради Базюк Ю. знову подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки розпорядженням голови Чернівецької обласної ради № 17-П від 23.02.2024 року фактично скасовано відсторонення позивача від здійснення повноважень за посадою на час введення воєнного стану, що, на думку відповідача, припиняє існування предмета спору у цій справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 лютого 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача Чернівецької обласної ради - Базюка Ю.Р. від 27.02.2024 року про закриття провадження у справі також відмовлено. У судовому засіданні 09 квітня 2024 року представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позові, та просила суд їх задовольнити. Представники відповідачів у судовому засіданні вважали позовні вимоги необгрунтованими, посилаючись на те, що відповідно до розпорядження голови Чернівецької обласної ради № 17-П від 23.02.2024 року позивача допущено до виконання його повноважень на посаді, він виконує свої функції, крім організаційно-розпорядчих та вирішення кадрових питань, оскільки такі обов`язки покладені на іншу особу, а тому предмет спору у справі відсутній. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правові підстави відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим органом визначені статтею 46 КЗпП України. Так, відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відсторонення працівника від роботи ? це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати. При відстороненні трудові відносини працівника з роботодавцем не припиняються, тобто працівник не звільнений з роботи, а лише тимчасово не допускається до виконання своїх трудових обов`язків. Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку. Відсторонення не має на меті покарання працівника, це особливий тимчасовий захід, що має попереджувальний характер. Воно триває або до встановлення юридичного факту, зазначеного в законі, або до припинення обставин, що призвели до відсторонення, або до вирішення питання про подальшу долю відстороненого працівника. Отже, за суттю відсторонення від роботи є попереджувальним заходом, який застосовується роботодавцем для запобігання настанню негативних наслідків. За змістом статті 46 КЗпП України допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативно-правовим актом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2020 року у справі № 185/676/18 (провадження № 61-8219св19) зазначено, що «відсторонення від роботи - це тимчасове позбавлення працівника, який перебуває у трудових правовідносинах із підприємством, можливості реального здійснення ним права на працю на підставі виявленого власником чи уповноваженим ним органом факту, через який він має право усунути або зобов`язаний усунути працівника від роботи. Таким чином, відсторонення особи від роботи можливе за наявності передбачених законодавством обставин». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18 (провадження № 61-13444св19) вказано, що «відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку. Разом з тим за змістом статті 46 КЗпП України допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01.11.2023 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним, протиправним та скасовано рішення 12-ої сесії Чернівецької обласної ради VIII скликання від 16.05.2023 року № 117-12/23 «Про звільнення з посади генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» [PERSON] ». Поновлено [PERSON] на роботі, на посаді генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» з 16.05.2023 року. Стягнуто з КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.05.2023 року по 01.11.2023 року в розмірі 219514 гривень 57 коп. з вирахуванням із вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів. Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за один місяць ( а.с.10). 02.11.2023 року [PERSON] звернувся до голови Чернівецької обласної ради із заявою, в якій просив винести розпорядження, яким виконати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.11.2023 року та поновити його на роботі на посаді генерального директора КНП "Чернівецький обласний перинатальний центр" з 16.05.2023 року ( а.с.9). Відповідно до розпорядження голови Чернівецької обласної ради від 07.11.2023 року №109-П скасовано розпорядження «Про звільнення з посади генерального директора комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» [PERSON]» від 16.05.2023 N?51-П. Поновлено та допущено [PERSON] до роботи на посаді генерального директора комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» з 16.05.2022 року з виплатою середнього заробітку за один місяць. Розпорядження «Про покладання на Годнюк Любов Олексіївну виконання обов?язків генерального директора комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» від 20.09.2023 N?90-1 визнано таким, що втратило чинність( а.с.13). Розпорядженням голови Чернівецької обласної ради № 110-П від 08.11.2023 року позивача відсторонено від здійснення повноважень за посадою на час введення воєнного стану з 08 листопада 2023 без збереження заробітної плати. Виконання обов?язків генерального директора комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» на час відсторонення [PERSON] покладено на заступника генерального директора з загальних питань і комунікації комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» Годнюк Л.О. з правом підпису орданізаційно-господарських та фінансових документів( а.с.11). Відстороняючи позивача від роботи з 08.11.2023 року без збереження заробітної плати, голова обласної ради О.Бойко у розпорядженні № 110-П від 08.11.2023 року зазначив, що його прийнято відповідно до п.15 плану запровадження та забезпечення заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні, затвердженого розпорядженням КМУ «Питання запровадження та забезпечення заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року N? 181-р, а також, враховуючи проведення органом досудового розслідування Чернівецького районного управління ГУНП В Чернівецькій області досудового розслідування за N?12023262020003877 від 05.10.2023 року відносно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, та звернення колективу КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» від 31.10.2023 року. Відповідно до звернення колективу КНП "Чернівецький обласний перинатальний центр" від 31.10.2023 року №647 голові Чернівецької обласної ради Бойку О.С. , колектив просить не допускати [PERSON] до виконання обов`язків генерального директора задля розвитку цього комунального підприємства, збереження злагодженого коллективу та ефективної роботи на користь громад Чернівецької області ( а.с.45-46). В ході судового розгляду справи доказів про правомірне відсторонення позивача від займаної посади, яке б узгоджувалось з положеннями статті 46 КЗпП України, зокрема, випадків, передбачених законодавством, які б надавали право на відсторонення позивача від займаної посади, не надано. При цьому відповідачами також не повідомлено, а судом не встановлено які саме дії [PERSON] стали підставою для його відсторонення від роботи без збереження заробітної плати та чи знайшли своє підтвердження такі дії. Так, як вбачається з п.15 плану запровадження та забезпечення заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні, затвердженого розпорядженням КМУ «Питання запровадження та забезпечення заходів здійснення правового режиму воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року N? 181-р усунення з посад керівників підприємств, установ та організацій та призначення виконувачів обов`язків керівників зазначених підприємств,установ та організацій передбачено за неналежне виконання ними визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» обов`язків, здійснюється на час введення воєнного стану за пропозиціями військового командування, органом, відповідальним за запровадження цього заходу згідно із законом є Рада оборони відповідного регіону або військові адміністрації (у разі утворення), військове командування, органами, що залучаються до здійснення такого заходу, є центральні органи виконавчої влади, до сфери управління яких належать підприємства, установи та організації,місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних пропозицій військового командування про усунення з посади [PERSON] , матеріали справи також не містять і про залучення Обласної ради до здійснення такого заходу. Також, обласна рада не є органом, відповідальним за запровадження такого заходу згідно із законом, Розпорядження № 110-П від 08.11.2023 року обґрунтоване також проведенням органом досудового розслідування Чернівецького районного управління ГУНП В Чернівецькій області досудового розслідування за N?12023262020003877 від 05.10.2023 року відносно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України , проте жодного доказу на підтвердження таких обставин суду не надано. Крім того, відсторонення від посади з таких підстав здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження, є заходом забезпечення кримінального провадження може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу (ст.154 КПК України). Виходячи з зазначеного, посилання відповідача у розпорядженні як на підставу для відсторонення позивача від роботи на проведення досудового розслідування є порушенням вимог діючого законодавства України. Що ж стосується такої підстави в оскаржуваному розпорядженні для відсторонення позивачаяк звернення колективу КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» від 31.10.2023 року суд вважає, що лише один факт його існування не може бути підставою для відсторонення від здійснення повноважень за посадою без доведення належними доказами обставин, які в ньому містяться. Суду таких доказів, які б свідчили про зокрема, як зазначено у цьому зверненні, тиск [PERSON] на працівників перинатального центру, його незаконне втручання в організаційно-методичну, лікувальну, адміністративно-господарську діяльність комунального підприємства, що призведе до економічної кризи та репутаційних втрат, не володіння інформацією про особливості діяльності перинатального центру у воєнний час тощо, не надано; відомості щодо проведення відповідних перевірок та їх результатів у матеріалах справи відсутні. Слід також при цьому вказати, що такої підстави відсторонення, як звернення колективу, нормами статті 46 КЗпП України не передбачено, будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би надавав право роботодавцю у зв`язку із цим відсторонювати особу від посади, відповідачем не зазначено. Отже, відповідачі не надали належних та допустимих доказів про наявність передбачених законом підстав для відсторонення позивача від здійснення повноважень,жодних фактів, які б підтверджували нагальність потреби у такому заході судом не встановлено. За таких обставин наявні підстави для визнання оскаржуваного розпорядження про відсторонення позивача від здійснення повноважень за посадою з 08.11.2023 року протиправним, незаконним та його скасування. Отже, в цій частині позов підлягає задоволенню. При цьому доводи представників відповідачів про те, що розпорядженням № 17-П від 23.02.2024 року головою обласної ради О.Бойко скасовано 1 пункт розпорядження N? 110-П від 08.11.2023 року, а тому предмет спору відсутній, в зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розпорядження Голови Чернівецької обласної ради від 27.11.2023 року №114-П внесено зміни до пункту 1 розпорядження голови Чернівецької обласної ради "Про відсторонення від здійснення повноважень за посадою [PERSON] від 08.11.2023 року №110-П, замінивши слова "без збереження заробітної плати" на слова "з частковим збереженням заробітної плати у розмірі посадового окладу" ( а .с.47). Відповідно до розпорядження Голови Чернівецької обласної ради від 23.02.2024 року №17-П скасовано пункт 1 розпорядження голови Чернівецької обласної ради від 08.11.2023 року № 110-П "Про відсторонення від здійснення повноважень за посадою [PERSON] " ( із змінами, внесеними згідно з розпорядженням від 27.11.2023 року №114-П) ( а.с.101). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22) вказано, що «оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством. У разі, якщо таке відсторонення не було правомірним, роботодавець зобов`язаний здійснити працівникові визначені законодавством виплати». У разі незаконного відсторонення працівника від роботи, він має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу ( постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 761/12073/18 (провадження № 61-13444св19). З огляду на зазначене, оскільки розпорядження Голови Чернівецької обласної ради №17-П датовано 23.02.2024 року, проте судом воно визнається незаконним на момент встановлення факту порушення відповідачем трудових прав позивача, тобто з 08.11.2023 року, крім того, за весь час вказаного періоду останньому необхідно здійснити всі визначені у даному випадку законодавством грошові виплати, а такі обставини відповідачем не доведені, у суду немає підстав вважати, що предмет спору припинив існування в процесі розгляду справи, враховуючи при цьому, що порушені права позивача на працю підлягають відновленню саме з моменту їх порушення, тобто з 08.11.2023 року, і відповідач не довів, що між сторонами у даному випадку не залишилося неврегульованих питань. Разом з тим, оскільки фактично допустити [PERSON] до виконання обов`язків на посаді генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр з 08.11.2023 року є неможливим, крім того, судом встановлено, що позивач допущений до роботи з 23.02.2024 року ( доказів протилежних обставин ним не надано), суд не може перебирати на себе невластиві йому повноваження, приймаючи рішення замість уповноваженої особи, та надавати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції суб`єкта владних повноважень і повинні бути вчинені самостійно з дотриманням трудового законодавства, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір за дві позовні вимоги в сумі 2147,20 грн. Оскільки судом задоволено 50% відсотків позовних вимог, трудові права позивача фактично порушені саме Чернівецькою обласною радою, саме з цього відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на відшкодування сплаченого останнім при подачі позову судового збору, в розмірі 1073,60 грн. В силу приписів ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до поданого позову розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначено у 38 000 грн., тоді як жодних доказів на їх підтвердження матерали справи не містять, не було їх надано і в ході судового розгляду, про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду сторона позивача не заявляла, в зв`язку із чим такі вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та,

Outcome: partial