Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"про стягнення страхового відшкодування в розмірі 35 817, 52 грн та моральної шкоди в сумі 3 581, 75 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що її син, Мізинець [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та ортопедо-травматологічному центрі КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» у період з 09 січня 2023 року по 17 лютого 2023 року внаслідок отриманих травм після дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 09 січня 2023 року. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №112 дитина отримала значні переломи та забої всього тіла, дифузний забій головного мозку, крововилив правої гемісфери головного мозку, що призвело до набряку головного мозку. Окрім того, внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди у дитини було діагностовано набряк диска зорового нерва, що призвело до минущої сліпоти, анемії, порушення згортання крові, а також травматичний субдуральний крововилив. Вказує, що вона також була потерпілою у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді, а також втратила матір, яка від отриманих травм померла на місці події. Всі ці події негативно вплинули на її фізичний та моральний стан, що призвело до когнітивних порушень. Відтак, нею були збережені не всі квитанції, як підтверджували б понесені витрати на лікування її сина. Оскільки у відповіді КП «РОДЛ» не вказано цін лікарських засобів, якими проводилось лікування малолітньої дитини, з метою визначення розміру понесених витрат, було проаналізовано середню вартість вказаних препаратів, які зазначені на сайті Tabletki.ua. Проаналізувавши ціни на перелічені препарати, встановлено загальну суму понесених витрат на лікування [PERSON] , яка склала 46 595,95 грн. Відтак, зважаючи на тривале лікування та надто важкий стан дитини, проходження великої кількості дороговартісних обстежень, нею було понесено витрат на суму, яка в рази перевищує суму відшкодування. Тому, витрати на лікування, понесені більші, значно більші, аніж отримані страхові відшкодування. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована у НАСК «ОРАНТА». Відповідно до вимог Закону, вона подала відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування. Однак, відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування на її рахунок у розмірі 10778,43 грн., не зважаючи на те, що квитанцій, які підтверджують понесені витрати на лікування надано на суму 24 032,84 грн. Враховуючи зазначене, страховиком виплату страхового відшкодування було здійснено не в повному обсязі, борг НАСК «ОРАНТА» склав 35 817,52 грн. (загальна сума понесених витрат 46 471,95 грн. - суму отриманого відшкодування 10 778,43 грн.). Також просить стягнути моральну шкоду в розмірі 3 581, 75 грн. Ухвалою суду від 19.01.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 13.02.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній вважає вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивачем документально не підтверджено суму понесених витрат на лікування. Зокрема, серед наданих чеків містяться ліки, що не призначенні для лікування основного діагнозу та ті, що куплені без призначення лікаря, також наявні предмети догляду, продукти харчування, що не можуть враховувати в розмір страхового відшкодування згідно вимог ст. 24 Закону України «Про «ОСЦПВВНТЗ». 21.03.2024 від представника відповідача надійшла заява про часткове визнання позовних вимог, згідно якої відповідач визнає позовні вимоги в розмірі 7 828, 66 грн витрат на лікування та 391, 43 грн моральної шкоди. В обґрунтування чого відповідачем долучено копію висновку лікаря експерта від 08.02.2024. Заслухавши думку представників сторін, розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд дійшов до висновку що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на таке. У зв?язку із ДТП, що мало місце 08 січня 2023 року о 18.45 год. в с. Калинівка, Сарненського р-ну, Рівненської обл., водій [PERSON] , керуючи автомоблем ВАЗ 21043, д.р.н. [NUMBER] , рухаючись в напрямку до смт. Степань, Рівненської обл. здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] , [PERSON] , яка на велосипеді перевозила малолітнього пасажира [PERSON] , внаслідок чого пішоходи отримали тілесні ушкодження, а [PERSON] від отриманих травм померла на місці події. Цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була застрахована у НАСК «ОРАНТА». Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. 24.01.2023 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від позивача надійшла заява та повідомлення про ДТП у зв?язку із отриманими травмами її сином [PERSON] . На підтвердження понесених витрат позивач надала страховій компанії чеки на загальну суму 24 032, 84 грн. Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закон України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Судом встановлено, що для визначення розміру збитку на підставі наданих [PERSON] чеків, висновків лікарів, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» замовило висновок лікаря-експерта ТОВ «Гарант- АСІСТАНС» Борозенець Н. І., яка діє на підставі диплому спеціаліста серії КВ №11064103 від 25.06.1999 р. Згідно висновку лікаря-експерта від 08.02.2024 слідує, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у період з 09.01.2023 р. по 17.02.2023 року в КП «Рівненська ОД». Діагноз: дифузний забій головного мозку. Важка політравма. Субарахноїдально-оболонковий крововилив правої геміосфери головного мозку. Важкий набряк головного мозку. Амавроз. Перелом тіла стегнової кістки зі зміщенням уламків, забій грудної клітки. Позивачем надано чеків на суму 24 032,84 грн., з них підлягають відшкодуванню та є обґрунтованими витрати у розмірі 18 607,19 грн., не відшкодовуються кошти в сумі 5425,75 грн. Згідно страхового акту №ОЦВ3-23-17-86571/1, відповідачем було виплачено страхове відшкодування на загальну суму 11 317,35 грн. (10778,43 грн. +538,92 грн.), отримувач платежу - [PERSON] . Відповідно до приписів ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положеннями ст.1195 ЦК України визначено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Частиною 1 ст. 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. З положень п. 22.1 ст. 22, ст.23 Закону № 1961-ІV вбачається, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого Відповідно до п.-п. 24.1, ст. 24 Закону № 1961-ІV, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. У матеріалах справи наявні копії виписки з медичної карти, розрахунково-платіжних документів на суму 24 032,84 грн. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ЦПК України унормовано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Оцінюючи надані позивачем докази, а також розрахунок витрат, здійснений відповідачем згідно висновку лікаря-експерта від 08.02.2024, підтвердженими є витрати на лікування у розмірі 18 607,09 грн. Крім того, на переконання суду витрати на одноразові пеленки, паперові рушники та серветки на загальну суму 354, 34 грн. також є витратами на лікування. Таким чином обґрунтованими витратами позивача на лікування є сума в розмірі 18961, 43 грн. Враховуючи, що відповідачем виплачено страхове відшкодування на суму 10778,43 грн, стягненню з відповідача підлягає 8 183, 00 грн. Окрім того, відповідно до статті 26-1 Закону № 1961-ІV, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідно, розмір моральної шкоди, яка підлягає до виплати позивачу складає: 8183, 00 грн. * 5% = 409, 15 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial