Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

28 лютого 2024 року концерн «МТМ» в особі представника за довіреністю Прокоп`євої Т.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь концерну заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2018 по 31.12.2023 на загальну суму 44\~809,16 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову вказано, що не зважаючи на відсутність письмово укладеного договору між споживачами та концерном, останній здійснював під час виникнення спірних правовідносин у період з 01.11.2018 по 31.10.2021 та продовжує надавати за адресою місця проживання відповідачів: [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які ними споживались без будь-яких заперечень щодо їхньої якості. Згідно п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, які діяли під час виникнення спірних правовідносин з 01.11.2018 р. по 31.10.2021 р., вказано, що Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. З 01.11.2021 року між концерном та відповідачами укладений типовий індивідуальний договір №601310230 про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води. На виконання вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальних послуг. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних житлових будинків. У зв`язку з цим позивач вважає, що між ним та відповідачами склалися фактичні договірні відносини, проте останні неналежним чином виконують зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, про стягнення якої просить позивач. Ухвалою судді від 29 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Сторони були сповіщені про місце, дату й час розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, а також відповідним повідомленням на офіційному веб-сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила провести розгляд справи без участі представника позивача, за наявними матеріалами, з ухваленням заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, у зв`язку з чим суму судового збору просять стягнути в розмірі 50%. Судове засідання просять провести за їх відсутності. За вказаних обставин відповідно до ст. 247, ст. 279 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено,\~що відповідачі\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Не зважаючи на відсутність договору між відповідачами та концерном, останній здійснював, у період виникнення спірних правовідносин з 01.11.2018 р. по 31.10.2021 р. та продовжує надавати за адресою місця проживання відповідачів: [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить як на споживачах так і на теплопостачальній організації, не виключає можливість стягнення зі споживачів на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. 02 жовтня 2021 року Концерн «Міські теплові мережі» розмістив на офіційному сайті індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. З 01.11.2021 року між концерном «МТМ» та відповідачами. укладений Типовий індивідуальний договір №601310230 про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у період з 01 листопада 2018 року по 31 грудня 2023 року Концерном «МТМ» були надані, а відповідачами за вказаною адресою спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та теплової енергії, гарячої води без будь-яких зауважень щодо їхньої якості. У відповідності до п.5 ч.3 ст. 20, п.5 ч.2 ст. 7 Законів України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року та №2189-VIII від 09.11.2017 року відповідно (далі Закони України №1875-IV, №2189-VIII) споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст.ст.\~67,\~68\~ЖК України,п.10 ч.1 ст. 7 Закону України №417-VIII«Про\~особливості здійснення\~права власності\~у багатоквартирному\~будинку» наймачі (власники)/співвласники квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом ч.1\~ст.\~9\~Закону України№2189-VIIIспоживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, плата за надані послуги вноситься щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Проте, як зазначено позивачем у позові і що визнано відповідачами, зобов`язання зі сплати спожитих послуг останні належним чином не виконували, у зв`язку з чим станом на 31 грудня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 44\~809,16 гривень, що підтверджується відповідними довідкою та розрахунком. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи з наведених вимог законодавства, враховуючи та аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що відповідачі, належним чином не виконуючи зобов`язання споживача зі сплати спожитих житлово-комунальних послуг, порушили встановлений законом строк і порядок їх оплати, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем: 2422,40 гривень судового збору, відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України підлягають наступному розподіленню: 50 відсотків судового збору, що становить 1211,20 гривень, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, решта (1211,20 гривень) стягненню з відповідачів.

Outcome: approved