Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

26 березня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що [INFO] під час поїздки до родичів у м. Тюмень російської федерації померла її мати [PERSON] . За життя останній на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №041691 належали дві земельні ділянки площею 4,3229 га з кадастровим номером 5920686600:08:012:0098 та площею 0,5642 га з кадастровим номером 5920686600:08:009:1172. На теперішній час позивачка має намір оформити свої спадкові права на зазначені вище земельні ділянки, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку з тим, що між Україною та російською федерацієї припинені правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, а нотаріус не вчиняє нотаріальних дій, які суперечать чинному законодавству України. Посилаючись на викладені обставини, позивачка звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою від 28 березня 2024 року провадження у справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Василець С.О. у підготовче судове засідання не з`явились. Останній направив заяву про розгляд справи без їхньої з позивачкою участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача Білопільської міської ради у підготовче судове засідання не з`явився. Білопільський міський голова Зарко Ю.В. направив заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, позовні вимоги визнають повністю. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] у м. тюмень російської федерації померла [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно (а.с. 12). [PERSON] була матір`ю позивачки [PERSON] (а.с. 7). Державним актом на право приватної власності на землю серії І-СМ №041691, виданим 29 березня 2002 року головою Павлівської сільської ради [PERSON] на підставі розпорядження голови Білопільської РДА від 20 березня 2002 року №91 та зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №531, посвідчено право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4,89 га, розташовану на території Павлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9-11). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована одна по [ADDRESS] , але фактично на день смерті на території Павлівського старостату не проживала. Заповіт від імені померлої на території старостату не посвідчувався (а. с. 13, 29). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради Білопільського району 22 червня 2016 року року, зареєстрований в реєстрі за №72, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а. с. 42 зв. стор.). 16\~січня 2020\~року за заявою [PERSON] державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори Ковальовою Л.Б. заведена спадкова справа №9/2020. 17 березня 2020 року до нотаріуса звернувся [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] (а. с. 40, зв. бік). Крім того, з матеріалів спадкової справи також вбачається, що від прийняття спадщини після померлої [PERSON] відмовилася її донька [PERSON] на користь [PERSON] (а. с. 43). За інформацією УДМС України в Сумській області [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Павлівка Білопільського району Сумської області з 24 серпня 1991 року є громадянкою України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України». За життя [PERSON] клопотання про припинення громадянства України не порушувала (а. с. 16). На теперішній час [PERSON] має намір оформити свої спадкові права на вказану вище земельну ділянку, що залишилася після смерті матері, однак зробити цього не може внаслідок того, що остання померла у м.тюмень російської федерації та у свідоцтві про її смерть зазначено, що вона була громадянкою російської федерації та у зв`язку із тим, що Законом України №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993» передбачено зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України в м. мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1993 року №240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м.москва 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року №140/98/-ВР у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь. На підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не вчиняє нотаріальних дій, які суперечать чинному законодавству України, а також у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі (а. с 14). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1221 ЦК України,\~якщо спадкодавець мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається відповідно до\~Закону України\~"Про міжнародне приватне право". Згідно зі ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України). Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).. Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав (п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Отже, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити та визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] право власності на земельні ділянки: площею 4,3229 га з кадастровим номером 5920686600:08:012:0098 та площею 0,5642 га з кадастровим номером 5920686600:08:009:1172, розташованіна території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved