Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , через представника - адвоката Бардадим О.К. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є матірю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідач є їхнім батьком. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання неповнолітніх доньок, матеріально їх не утримує, не приймає участі у вихованні дітей. Відповідно до рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2013 року стягнуто аліменти на утримання доньок, які відповідач не сплачує, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 360124 грн.85 коп., станом на жовтень 2023 року. З 2013 року відповідач перебуває у розшуку. Вона повністю займається вихованням дітей, матеріально їх утримує, забезпечує розвиток їх духовного стану. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 4 січня 2024 року судом відкрито провадження по справі з призначенням підготовчого судового засідання. В судовому засіданні представник позивача просила позовні вимоги задовольнити, оскільки [PERSON] самоусунувся від виховання дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, наявна заборгованість по сплаті аліментів, батько не цікавиться розвитком дітей. На даний час діти проживають з матір`ю на повному матеріальному її утриманні, матір займається їх вихованням та піклується про стан їхнього здоров`я. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 28.12.2023 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, про день, час та місце судового засідання було опубліковано оголошення на офіційному веб-сайті Марганецького міського суду Дніпропетровської області. Суд вбачає, що сторони сповіщені про дату та час судового засідання належним чином, матеріалів справи достатньо для ухвалення рішення, а тому суд приходить до висновку про можливість розглядати справу. Відповідач на розгляд справи не з`явився. Заяв чи клопотань не надходило. Представник третьої особи в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню дітей. З урахуванням думки представника позивача, яка в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача у заочному порядку. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами про справі позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 15.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 473 від 15 вересня 2009 року. . З 28.05.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 2.10.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 382 від 2 жовтня 2012 року. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2013 року стягнуто аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) , щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері [PERSON] , з 10 січня 2013 року до повноліття дітей. Згідно довідки № 18.21-34/36012, виданої 30.10.2023 року Марганецьким відділом державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області ПСМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) на примусовому виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист № 2/180/701 від 19.12.2013 року про стягнення з [PERSON] аліментів. Станом на 30.10.2023 року за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті аліментних платежів у розмірі 360124 гриві 85 коп. Згідно довідки №317 від 30 жовтня 2023 року Марганецького ліцею №11 , [PERSON] , [INFO] навчається у 8Б класі, дитина проживає з матір`ю, яка контролює навчання, приходить на виклики до школи. Батько успішністю доньки не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Згідно довідки №316 від 30 жовтня 2023 року Марганецького ліцею №11 , [PERSON] , [INFO] навчається у 6Б класі, дитина проживає з матір`ю, яка контролює навчання, приходить на виклики до школи. Батько успішністю доньки не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Відповідно до Довідок лікаря амбулаторії № 1 КП «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 4 грудня 2023 року, [PERSON] , [PERSON] , на диспансерному обліку не перебувають, лікуванням та проф.оглядами займається виключно матір. Батько участі не приймає. В матеріалах справи наявний висновок виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 5.12.2023 року за № 15/20-1813 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: „Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками". За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу, систематично, свідомо, без поважних причин не виконував належним чином і взагалі не виконує на цей час свої батьківські обов`язки по відношенню до своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не цікавиться їхньою долею протягом тривалого періоду часу, участі у їх вихованні та розвитку не приймає, матеріально не допомагає, тобто контакту не підтримує, що стверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Під час розгляду даної справи встановлено, що відповідачка жодних спроб на відновлення відносин з дітьми не робила, тобто, вона не тільки ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати, а тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дітей, направлений на позитивний результат у їх долі. Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останній положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір. Враховуючи наведене та

Outcome: approved