Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

У липні 2023 р. позивач [PERSON] звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, Виконавчого комітету Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, третя особа на стороні відповідачів, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області та із урахуванням заяви про зміну предмету позову вх. 17153 від 05.10.2023 р. просить : -стягнути з Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області за рахунок коштів місцевого бюджету цієї ради на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконним притягненням до адміністративної відповідальності в розмірі 53600 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 674 грн.; судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позову вказує, що 26.06.2023 р. набрало законної сили судове рішення Рівненського районного суду Рівненської області у справі №570/4524/22, який адміністративний позов задоволено повністю; скасовано постанову №13 від 11.11.2022 р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн.; закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП відносно [PERSON] за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Адміністративна комісія створена при виконавчому комітету Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області згідно з рішенням виконавчого комітету Олександрійської сільської ради. Адміністративна комісія підзвітна виконавчому комітету Олександрійської сільської ради, користується його печаткою та штампом. Виконавчий комітет здійснює матеріально-технічне забезпечення адміністративної комісії. Внаслідок незаконного притягнення адміністративною комісією при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради до адміністративної відповідальності за відсутності складу адміністративного правопорушення їй було завдано моральну та матеріальну шкоду. Безпідставне притягнення позивачки до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. вкрай обурило позивачку і змусило звернутися до суду за захистом порушеного права. Змінився її звичний спосіб життя, довелося вживати додаткові заходи для відновлення порушеного права та її репутації як законослухняного громадянина, громадського активіста, волонтера, депутата Рівненської районної ради 7 скликання, який жодного разу не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Поряд з цим, безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності призвело до того, що будучи інвалідом другої групи та особою похилого віку, значну частину часу та зусиль вимушена була витрачати з метою відновлення справедливості в судовому порядку. Зокрема 28.11.2022 р. подано адміністративний позов до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради, Олександрійської сільської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення (570/4524/22). При поданні позову пропустила строк для оскарження, оскільки 13.11.2022 р. отримала травму коліна і знаходилася на лікуванні. Надала довідку від сімейного лікаря, висновок травматолога. В довідці від сімейного лікаря зазначено діагноз: «Компресійна деформація L 1 І ступеня». Дана травма суттєво вплинула і погіршила стан її здоров`я як інваліда другої групи. Ухвалою Рівненського районного суду від 09.01.2023 р. адміністративний позов [PERSON] до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради Рівненської області Рівненського району, Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернуто позивачу разом з усіма доданими до нього документами без розгляду. 19.04.2023 р. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановив: Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09.01.2023 р. про повернення позовної заяви в адміністративній справі №570/4524/22 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Крім звернення до суду, вимушена була звертатися у даній справі до Рівненського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки не мала коштів та можливості залучити адвоката за договором. Факт звернення за правовою допомогою встановлений постановою Восьмого апеляційного адміністративної суду від 19.04.2023 р. Також в даній постанові наголошується, що у подальшому позивач надала суду медичну документацію, що підтверджує факт її лікування травми коліна, яка мала місце 13.11.2022 р. Після винесення незаконної постанови про накладення на неї адміністративного стягнення значну частину часу та зусиль, вимушена також була витрачати, відвідуючи Рівненський відділ державної виконавчої служби. 04.01.2023 р. винесено постанову Про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER], згідно з якою її зобов`язано подати декларацію про доходи та майно. 04.01.2023 р. винесено постанову про арешт коштів боржника. Було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках на загальну суму 674 грн., чим завдано їй також матеріальну шкоду. 02.02.2023 р. її викликано до Рівненського ВДВС для надання пояснень та відомостей, які вимагалися виконавчою службою. Накладення арешту на рахунки позбавило її можливості своєчасно купувати ліки, що призвело до моральних та фізичних страждань. Пенсію як інвалід другої групи не мала можливості отримати, оскільки кошти були заблоковані. Пенсійні виплати у зв`язку з цим, отримала тільки 13.06.2023 р. Пригнічувало також те, що про неї як боржника стало відомо банку, в якому були її рахунки. Відвідування судів, звернення до Рівненського МЦНБВПД за допомогою, наявність виконавчого провадження, арешт коштів на рахунку в банку, надання пояснень виконавчій службі, численні поїздки у зв`язку з цим з села Нова Українка, в якому вона проживає до міста Рівне, призвели до моральних страждань. Маючи значну кількість хронічних захворювань, як інвалід другої групи, відчула себе пригніченою та приниженою. Загострилися хронічні захворювання. У подальшому неодноразово вимушена була звертатися до лікарів. На підтвердження надає довідку «Рівненського обласного протипухлинного центру» від 06.03.2023 р. висновок лікаря кардіолога від 01.03.2023 р., заключення лікаря ендокринолога від 03.03.2023 р., висновок невропатолога від 03.03.2023 р., рентгенологічне обстеження від 29.03.2023 р., огляд офтальмолога від 02.03.2023 р., протокол ЕНМГ обстеження від 06.03.2023 р. Негативні емоції, викликані вживанням заходів для відновлення порушеного права та її репутації негативно вплинули на її стан здоров`я. Розмір моральної шкоди при цьому вона оцінює в сумі 53 600 грн., виходячи з мінімальної заробітної плати посадової особи органу місцевого самоврядування за вісім місяців приниження. Зокрема з листопада 2022 р. (дати винесення незаконної постанови) до 26.06.2023 р. (дати набрання законної сили судовим рішенням, 6700 * 8 = 53 600 грн.). Наводить положення ст. 56 Конституції України, ст.ст. 23, 1167, 1173, 1174 ЦК України, ч.1 ст. 74, ч.1 ст.77 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Ухвалою суду від 04.08.2023 р. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче провадження. Ухвалою суду від 02.10.2023 р. залучено до участі у справі співвідповідача Олександрійську сільську раду Рівненського району Рівненської області. Ухвалою суду від 16.10.2023 р. прийнято заяву представника позивача адвоката Вовка Ю.Є. про зміну предмета позову вх. 17135 від 05.10.2023 р. Ухвалою суду від 14.11.2023 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 19.01.2024 р. задоволено клопотання представника позивачки адвоката Вовка Ю.Є. про витребування доказів. У відзиві вх. 15349 від 06.09.2023 р. секретар Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області Т. Писарчук просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказує, що позивачка фактично не обґрунтовує факт заподіяння саме відповідачем моральних чи фізичних страждань, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача. Подача позивачкою заключень лікарів вказує на проходження позивачем планових лікарських оглядів. У таких медичних довідках засвідчується факт наявності вікових захворювань, або захворювань, які виникли ще до моменту винесення постанови про адміністративне правопорушення, та потребують спостережень у динаміці. Позивачка надала докази, які вказують лише на те, що позивачка мала відповідні травми побутового характеру в осінньо-зимовий період та хронічні захворювання, які потребують повторних медичних оглядів, в силу характеру такого захворювання, та були отримані задовго до винесення постанови про адміністративне правопорушення. Відсутні відомості, що наявні захворювання загострилися саме внаслідок винесення постанови про накладення на позивачку адміністративного стягнення. Позивачка не підтверджує та не обґрунтовує причинно-наслідковий зв`язок між шкодою і протиправними діями саме відповідача. Оскільки обставин, які підтверджують викладені у позовній заяві вимоги про відшкодування завданої шкоди, позивачем надано не було, то вони є лише суб`єктивними твердженнями позивача, які не знайшли свого підтвердження у наданих доказах. Позивачка не обґрунтувала з яких міркувань вона виходила, визначивши розмір заявленої до стягнення суми моральної шкоди у розмірі 53 600 грн. Позивачем не долучено документів, з яких вбачалося б, що [PERSON] вчиняла заходи, спрямовані на повернення таких коштів. Наводить положення ст. 56 Конституції України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», постанову Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 р. у справі №216/3521/16-ц (провадження №14-714цс19), постанову Верховного Суду від 19.03.2020 р. у справі №686/13212/19. Позивачка посилається виключно на ту обставину, що протиправність бездіяльності відповідача встановлена рішенням Рівненського районного суду Рівненської області, яким скасовано постанову №13 від 11.11.2022 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. Жодних інших доказів на обґрунтування своїх позовних вимог позивач суду не надала, фактично ототожнивши судове рішення про скасування постанови №13 від 11.11.2022 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП з висновками про ,наявність усіх складових підстав для стягнення завданої такою діяльністю моральної шкоди. Вказаних обставин недостатньо для висновку про відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки позивач зобов`язаний довести настання негативних наслідків у вигляді такої шкоди, її розмір та причинний зв`язок, а не лише сам факт протиправності дій відповідача, на чому фактично і ґрунтується позов. Сама лише наявність судового рішення про скасування постанови №13 від 11.11.2022 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП не може бути достатньою підставою для висновку про завдання таким рішенням моральної шкоди [PERSON] , оскільки даним рішенням у адміністративній справі не встановлювалася наявність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності через заподіяння моральної шкоди. Наводить судову практику у постановах ВС від 16.09.2020 р. у справі №243/5118/19 (провадження № 61-213св20), від 06.09.2021 р. у справі №296/3139/20 (провадження №61-1086св21), від 28.07.2021 р. у справі №296/701/20 (провадження №61-9528св21) та від 21.10.2021 р. у справі №296/3115/20 (провадження №61-1087св21). Своїм рішенням Рівненський районний суд Рівненської області у справі №570/4524/22, скасувавши постанову №13 від 11.11.2022 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення, чим відновив порушені права позивача. Будь-яких інших обставин, зокрема, щодо заподіяння шкоди позивачу, причинного зв`язку між такою шкодою та протиправними діями відповідача позивачем у позові не наведено та не обґрунтовано належним чином. У відповіді на відзив вх. 15601 від 11.08.2023 р. позивач [PERSON] вказує, що твердження відповідача про загострення хвороб позивача є суб`єктивним, оскільки відповідач не має належних та достатніх фахових знань, необхідних для постановлення даного висновку. Вона подала до суду докази, які підтверджують погіршення її стану здоров`я після незаконного притягнення її до адміністративної відповідальності. Моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. На момент подання позовної заяви кошти виконавчою службою не були повернуті, попри той факт, що позивачкою вживалися заходи стосовно повернення коштів. Накладення арешту на рахунки позбавило її можливості купувати ліки, призвело до моральних та фізичних страждань. Виплати по інвалідності не мала можливості отримати, оскільки кошти були заблоковані (отримала лише 13.06.2023 р.). Пригнічував той факт, що про неї як боржника стало відомо банку, в якому вона має рахунки. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ГУ ДКС України у Рівненській області [PERSON] у поясненнях вх. 14643 від 25.08.2023 р. позовні вимоги не визнає, а позовну заяву вважає не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Наводить судову практику, а саме постанову ВП ВС від 12.03.2019 р. у справі №920/715/17 (провадження №12-199гс18), постанову ВС у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду 29.08.2018 р. у справі №686/16161/16-цпровадження №61-21761св18. У матеріалах справи відсутні докази рішення, якими визнано та підтверджено незаконність дій чи бездіяльності адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, виконавчого комітету Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Наводить положення п.п.3, 5 постанови ПВСУ №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області мала право складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачена ст. 152 КУпАП, при тому, що вказаний протокол не є актом, який встановлює, змінює чи скасовує норми права у відповідній сфері відносин ,або породжує права і обов`язки для позивача. Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено адміністративною комісією при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області , та відповідно до ст. 152 КУпАП є одним із джерел доказів ті підставою для подальшого провадження у справі. Скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом заподіяння йому моральної шкоди та підставою для її відшкодування, оскільки судове рішення, яким скасовано постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП, бузомовно не встановлює доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності. Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини завданої моральної шкоди суду надано не було, а отже, вони є лише суб`єктивними твердженнями позивача, які не знайшли свого підтвердження матеріалами справи. Зазначені позивачем документи про наявність хронічних захворювань, що мають тенденцію до періодичних загострень, однак відсутні відомості, що наявні захворювання загострилися саме внаслідок винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення. Позивачем не долучено жодних документів, з яких вбачалося б , що позивач вчиняла заходи щодо повернення коштів. У запереченні на відповідь на відзив сільський голова Олександрійської сільської ради О. Гуц вх. 16311 від 29.09.2023 р. вказує, що позивачка не зазначає жодного причинно-наслідкового зв`язку між засіданням адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради від 11.11.2022 р. та травмою коліна, яку було отримано 13.11.2022 р. Жодного доказу, що підтверджує порушення її репутації та яким чином поїздки в м. Рівне вплинули на стан її здоров`я до матеріалів справи не додає. Жоден із долучених позивачем медичних висновків не містить посилань, що погіршення стану здоров`я позивачки відбулося внаслідок притягнення її до адміністративної відповідальності. До того ж позивачка не є посадовою особою органу місцевого самоврядування. З січня 2023 р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2 589 грн. Також позивачка не зазначає у чому полягали приниження органом місцевого самоврядування. Наявність судового рішення про скасування постанови №13 від 11.11.2022 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП не може бути достатньою підставою для висновку про завдання таким рішенням моральної шкоди [PERSON] , оскільки даним рішенням в адміністративній справі не встановлювалася наявність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності через заподіяння моральної шкоди. У відзиві на вх. 19.011 від 31.10.2023 р. сільський голова Олександрійської сільської ради О.Гуц вказує, що позов є зловживанням процесуальними правами, спробою ввести суд в оману, позов не підлягає до задоволення. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області встановлено, що 21.10.2022 р. згідно матеріалів адмінкомісії [PERSON] о 14 год. 10 хв. по [ADDRESS] , на території домоволодіння спалювала сухе гілля фруктових дерев, чим порушила п. 5.6.3 Правил благоустрою населених пунктів. [PERSON] була повідомлена про дату проведення розгляду справи адмінкомісією, її позицію комісія заслухала і врахувала особисте визнання порушницею факту спалення нею сухого гілля дерев. Інших зауважень чи заперечень у [PERSON] при розгляді її справи не було. Рівненський районний суд, як встановлено з рішення, яке долучила позивачка, скасував рішення комісії на підставі того, що долучена до протоколу фотографія місця порушення не містила фото порушника, не стосувалася домоволодіння [PERSON] , а саме порушення не зафіксовано технічними засобами. Серйозних порушень уповноважених осіб у процесі притягнення [PERSON] за спалення нею гілля сухих дерев суд не знайшов. Суд не врахував ні рапорт дільничого [PERSON] , не допитав свідка [PERSON] , який телефонував на лінію 102, повідомляв про порушення і про те, що правопорушниця не реагує на зауваження, проігнорував факт відсутності заперечень [PERSON] у витязі із протоколу та визнання вини [PERSON] при розгляді справи на комісії. Відповідач у справі, з огляду на стан здоров`я [PERSON] , не оскаржував передчасне рішення суду з тим, аби не покладати на [PERSON] надмірного фінансового тягаря. Наміру заробляти на позовному провадженні у відповідача теж не було. Згідно позову, обтяженням, накладеним законними діями виконавчої служби, [PERSON] обґрунтовує свої матеріальні збитки. Поряд і з цим самих збитків [PERSON] не наводить, у чому вони виявилися, не зазначає . Наводить положення ст. 22 та 1166 ЦК України, ст. 19, 32, 33 ЗУ «Про виконавче провадження». Своїм правом на оскарження рішення адмінкомісії, до роботи якої претензій у [PERSON] під час розгляду справи, не було, [PERSON] скористалася 22.11.2022 р., тоді як постанову про накладення арешту винесено лише 04.01.2023 р. Тобто за більше місяця [PERSON] не повідомляла виконавця про оскарження, про наявність складного захворювання, тим самим фактично не заперечувала проти законних дій виконавчої служби. Також наводить положення ст. 23 ЦК України та постанову ВС від 10.04.2019 р. у справі №464/3789/17 та вказує, що позивачка обмежилася лише загальними посиланнями на незаконність дій відповідачів та завдання їй моральної шкоди, не довівши належними, допустимими та достовірними доказами ні факту наявності такої шкоди, ні погіршення здібностей позивачки або позбавлення можливості реалізовувати свої звички і бажання, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючим людьми, настання інших негативних наслідків, наявність причинного зв`язку між протиправними, на її думку, діями відповідачів та можливим настанням такої шкоди. Надані позивачкою довідки лікарів підтверджують факт наявності тяжкого захворювання, у зв`язку з чим у неї наявна пожиттєва інвалідність з 2021 р. Жодним чином долучені довідки лікарів за березень 2023 р. не доводять наявності моральних страждань чи приниження, а тим більше наслідковості після дій [PERSON] 21.10.2022 р. щодо спалення гілля сухих дерев та притягнення до відповідальності. У відповіді на відзив Олександрійської сільської ради вх. 19327 від 06.11.2023 р. позивач [PERSON] вказує, що обставини притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, докази, які надані відповідачем - Олександрійською сільською радою, порушення уповноважених осіб, допущені в процесі притягнення до адміністративної відповідальності, були предметом розгляду Рівненського районного суду, про що винесено рішення від 15.05.2023 р. Крім того, позивач з`являлася на виклики виконавчої служби, зверталася усно та письмово до посадових осіб виконавчої служби, що підтверджується копією відповіді від 09.02.2023 р. нач. Упр. Забезпечення примусового виконання рішень «щодо розгляду звернення» [PERSON] , копією заяви [PERSON] від 15.02.2023 р. до виконавчої служби, копією відповіді від 07.03.2023 р. начальника відділу виконавчої служби В. Забейди на звернення [PERSON] . Негативні емоції, викликані вживанням заходів для відновлення порушеного права та репутації позивачки , численні поїздки з села, в якому проживає позивачка до м.Рівного про необхідність яких зазначається в позові, негативно вплинули на стан здоров`я позивачки. Після незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, вона змушена була їздити м.Рівного на виклики виконавчої служби, до суду. Вимушена була відвідувати м.Рівне в тому числі і в травні-червні, коли на дворі була підвищена сонячна активність та високі температурні показники, що протипоказано їй як інваліду з онкозахворюванням. Накладення арешту на рахунки позбавило її можливості своєчасно купувати ліки, що призвело до моральних та фізичних страждань. Виплати інвалідності не мала можливості отримати, оскільки кошти були заблоковані (отримала тільки 13.06.2023 р.). Також пригнічував той факт, що про не ї як боржника стало відомо банку, в якому були її рахунки. Суд, вислухавши пояснення представників учасників справи у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, показання свідків, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як установлено судом, позивачка [PERSON] є пенсіонером по інвалідності (2 група загального захворювання), що підтверджується пенсійним посвідченням серія [NUMBER] . Як убачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ №810733 позивачка має другу групу інвалідності безтерміново з 01.01.2021 р. Позивачкою долучено до матеріалів справи Подяку волонтеру [PERSON] за самовіддане служіння українському народові, сумлінне і бездоганне виконання службового обов`язку під час захисту суверенітету і територіальної цілісності держави та з нагоди дня захисника України. 11.11.2022 р. відбулося засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, на якій була присутня [PERSON] . На порядку денному, зміст справи, що розглядалася: про розгляд протоколу ВАВ № 132081 від 21.10.2022 про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП, скоєне [PERSON] . Комісія дослідила докази, заслухала пояснення [PERSON] , яка не заперечувала факт спалювання гілля на території домоволодіння. Враховуючи те, що [PERSON] порушила п. 5.6.3 Правил благоустрою населених пунктів Олександрійської сільської ради, затверджених рішенням сесії Олександрійської сільської ради від 24.05.2019 №667 зі змінами від 03.08.2021 р. №790, від 08.04.2022 р. №1765, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП. Вирішили: накласти на [PERSON] , штраф у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340 грн. Як убачається з медичної картки позивачки, 05.12.2022 р. вона зверталася до лікаря у зв`язку з травмою 13.11.2022 р., про що свідчить Протокол обстеження лікаря КП «Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр ім. Віктора Поліщука» РОР. 04.01.2023 р. державний виконавець Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ Рябой С.В. відкрив виконавче провадження з виконання постанови №13 від 11.11.2022 р., що видала Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради про стягнення штрафу у розмірі 340 грн.; зобов`язано боржника [PERSON] протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 34 грн. 04.01.2023 р. вих. №646 державний виконавець Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ Рябой С.В. надіслав [PERSON] , Олександрійській сільській раді для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 70642037 від 04.01.2023 р., винесену при примусовому виконанні постанови №13 від 11.11.2022 р., що видала Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради. Також 04.01.2023 р. вих. №648 державний виконавець Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ Рябой С.В. надіслав [PERSON] , Олександрійській сільській раді для виконання та до відома постанову від 04.01.2023 р., винесену при примусовому виконанні постанови №13 від 11.11.2022 р., що видала Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради про визначення для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: винесення постанови про закінчення виконавчого провадження 113.54 грн., винесення постанови про стягнення виконавчого збору 31,82 грн., винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження 31.82 грн., плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69 грн., винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 53.82 грн., загальна сума мінімальних витрат 300 грн. Також 04.01.2023 р. вих. №649 державний виконавець Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ Рябой С.В. надіслав [PERSON] , Олександрійській сільській раді для виконання та до відома постанову від 04.01.2023 р., винесену при примусовому виконанні постанови №13 від 11.11.2022 р., що видала Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Олександрійської сільської ради про стягнення виконавчого збору у розмірі 34 грн. Також як убачається з постанови від 04.01.2023 р. державного виконавця Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ Рябой С.В. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить божнику [PERSON] , [INFO] , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 674 грн. Вказану постанову надіслано вих. №650 державним виконавцем Рівненського ВДВС у Рівненському районі Рівненської області ЗМУ МЮ Рябим С.В. [PERSON] , Олександрійській сільській раді для виконання;

Outcome: approved