Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Позивач, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~звернувся до суду з позовом до [PERSON] стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 07.04.21 р. між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №777930828. 10.08.2021 року на підставі укладеного договору факторингу між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» і ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" від 28.11.2018 року та на підставі Додаткової угоди №26 до вищезазначеного договору факторингу, відповідно до реєстру боржників №146 від 10.08.2021 року до ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №777930828. 20 жовтня 2022 року між ТОВ " ТАЛІОН ПЛЮС" і ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено договір факторингу №20102022 відповідно до умов якого ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" відступило фактору право вимоги до боржників згідно реєстру прав вимоги. За реєстром прав вимоги №2 від 06.03.2023 р. до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 р. до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором в сумі 77916,54 грн. Крім того, між ТзОВ «Інфінанс» та [PERSON] 02.07.2021 р. було укладено договір позики №0976683210 шляхом підписання Акцепту оферти, в тому числі на умовах фінансового кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". 24.11.22 між ТОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №24/11-2/2, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від №24/11-22/2 від 24.11.2022, позивач набув права вимоги до боржників в тому числі і щодо відповідача за вищезазначеним кредитним договором в загальній сумі 71705,19 грн., з яких: 5819 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 65886,19 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. сума заборгованості за пенею. В супереч умовам Договорів позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості як на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», так і на рахунки попередніх кредиторів. Просить позовні вимоги задовольнити. Стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за: кредитним договором №777930828 в розмірі 77916,54, з яких: 19038,55 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 58877,99 грн. сума заборгованості за відсотками; договором споживчого кредиту №0976683210 в розмірі 71705,19 гривень, з яких: 5819 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 56886,19 грн. сума заборгованості. за відсотками; Всього стягнути 149\~621,73 гривень. Ухвалою суду від 04.09.23 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.51). 19.12.24 на адресу суду надійшло клопотання від ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про долучення доказів, а саме договір факторингу №28/1118-01, додаткова угода до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.83-84, 85-97). 29.01.24 р. від представника відповідача [PERSON] надійшли пояснення у справі, відповідно до яких сторона відповідача не визнає заявлені позовні вимоги посилаючись на їх не доведення (а.с.103-106). Ухвалою суду від 30.01.24 року витребувано у ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу від 28.11.2018 р. та додаткової угоди від 31.12.2020 р., укладених між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та додатків до неї (а.с.110). 06.02.24 р. від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшла відповідь на відзив (заперечення на пояснення). Стороною позивача зазначено, що уклавши договори позики, відповідач погодився на умови визначені ними. На підтвердження заявлених позовних вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано копії відповідних кредитних договорів, договорів факторингу із відповідними додатками, розрахунки заборгованості за договорами кредиту №7778930828 від 07.04.2021 р. та №0976683210 від 02.07.2021 р., розрахунки заборгованості від первісних кредиторів, платіжне доручення про перерахування коштів, які відповідач належними доказами не спростував. Щодо наведених доводів відповідачем з приводу договорів факторингу зазначено те, що додані витяги з реєстру боржників до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 та договору факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022 були посвідчені представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» із зазначенням дати посвідчення та із поставлення відповідної печатки, отже вказані витяги є належним доказом щодо переходу права вимоги. Сторони за вказаними договором досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржників, ціну договору та порядок розрахунку між сторонами за відступлення. 16.02.2024 р. на адресу суду надійшла заява про виконання ухвали суду від 30.01.2024 р. в якій зазначено, що позивач не володіє оригіналом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р., оригіналом додаткової угоди №26 від 31.12.2020 р. до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р., оскільки не є стороною зазначених правочинів (а.с.135-136). 27.03.24 р. ухвалою Галицького районного суду витребувано від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога та ТОВ «Таліон плюс» належним чином завірені копії договору факторингу від 28.11.2018 р., додаткові угоди до них від 31.12.2020 р. та додатки до договору факторингу та додаткової угоди укладених між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.155) 18.04.2024 на адресу суду від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надійшли матеріали виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с.160-174). 19.04.2024 р. представником заявника [PERSON] скеровано на адресу суду клопотання про долучення до матеріалів справи банківської виписки з рахунку відповідача (а.с.175, 177-208). Сторони у судове не з`явились. ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на адресу суду скерувала відповідь на відзив, в якому вказала проводити розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимогипросить задовольнити в повному обсязі (а.с.126 зворот). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак від його представника [PERSON] надійшло клопотання про проведення судового засідання у його відсутності (а.с.230). Відповідно до ч. 2ст. 247\~ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 07.04.2021 р. між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №777930828. Відповідно до пункту 1.1 договору про надання фінансового кредиту №777930828 розмір кредиту становив 19040 гривень, кредит надавався строком на 30 днів (п.1.2 договору), за користування кредитом клієнт сплачує товариству 0,35 процентів від суми кредиту за кожен день користування ним (п. 1.4.1 договору). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса реквізити та підпис сторін. (а.с.7-9). Згідно графіку розрахунків загальна вартість кредиту становила 21039,20 грн. з яких 19040 грн. - сума кредиту, 1999,20 грн. - проценти за користування кредитом. Дата видачі кредиту 07.04.2021 року (а.с.9 зворот). 10.08.2021 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передало право грошової вимоги за вищезазначеним кредитним договором ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" на виконання договору факторингу від 28 листопада 2018 року між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» №28/1118-01, що стверджується реєстром прав вимоги №146 від 10.08.21 р. (а.с. 161-173). \~ \~ \~ \~20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №21012022, відповідно до якого ТОВ ««Таліон плюс» передає (відступає), а ТзОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.11-12). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №2 від 20.10.2022 р., ТОВ «ФК«ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до відповідача (а.с.13). До матеріалів справи позивачем долучено розрахунок заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 777930828 від 07.04.21 року, відповідно якого відповідач за період з 06.03.23 по 31.07.23 року має заборгованість у розмірі 77916,54 грн., з яких: 19038,55 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 58877,99 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.14). \~ \~ \~ \~ Крім того, відповідно до пропозиції укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0976683210/4 від 02.07.21 р. (оферта) та надання кредиту згідно заявки анкети №3711359 від 02.07.2021 р. та акцепт оферти від 02.07.2021 р. на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0976683210/4 від 02.07.2021 р. та отримання кредиту згідно заявки-анкети №3711359 від 02.11.2021 р. між відповідачем та ТОВ «ІНФІНАНС» фактично укладено договір позики №0976683210. (а.с.19-20). Умови договору в тому числі відображені в паспорті споживчого кредиту з електронним підписом відповідача (а.с. 21). \~ \~ \~ \~Відповідно до укладеного кредитного договору сума кредиту становить 5819 грн. Строк кредитування 18 календарних днів. Процентна ставка 1,75% в день протягом строку кредитування. Процентна ставка, яка застосовується при несвоєчасній сплаті кредиту, становить 3,5% (а.с.20, 21). 24.11.2022 року між ТзОВ "ФК «ЄАПБ» та ТзОВ «Інфінанс» укладено договір факторингу №24/11-22/2 відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (а.с.26-27, 28). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022, ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача за договором №09776683210 в сумі 71705,19 грн., з яких: 5819грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 65886,19 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00грн.- сума заборгованості за пенею (а.с.29). У відповідності до приписів ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилом ч. 1 ст.625 ЦКУкраїни боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, у приписах ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електроннукомерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти)у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»,за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на викладене, враховуючи, що зазначені кредитні договори містять електронні цифрові підписи відповідача, суд приходить до висновку про доведеність факту укладення відповідачем кредитних договорів: №777930828 від 07.04.2021 року та №0976683210 від 02.07.2021 року. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком заборгованості відповідача за вказаними договорами, виходячи з наступного. Так, у постанові від 04 лютого 2020 року у справі N 912/1120/16 (провадження N 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1ст. 1048\~ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за\~частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню\~у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього\~Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановлені ст. 625\~ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2ст. 625\~ЦК України є\~спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1ст. 1048\~ЦК України і\~охоронна норма ч. 2ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1ст. 1048\~ЦК України як\~плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ст. 625\~ЦК України як\~грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2ст. 1050\~ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625\~ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 р по справі № 300/438/18. За умовами договору кредиту № 777930828 від 07.04.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було передбачено надання кредитних коштів в розмірі 19040 грн. строком на 30 днів. У додатку №1 до договору вказано, що сторони погодили термін платежу від 07.05.2021 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, приписом ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах строку кредитування , тобто до 07.05.2021 р., а після цієї дати право кредитодавця нарахувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 29.03.2018 р. у справі №4444/9519/12. Проте позовні вимоги про стягнення з відповідача відсотків в якості застосування відповідальності за порушення грошового зобов`язання за кредитним договором №777930828 позивачем не заявлялось. Так, згідно п 1.1, 1.1 кредитного договору №777930828 від 07.04.2021 р. кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 19040,00 грн. а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до умов договору. Кредит надається строком на 30 днів. У додатку договору вказано, що сторони погодили термін платежу 07.05.2021 р. Отже, припис ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах строку кредитування, тобто до 07.05.2021 р., а після цієї дати право кредитодавця нарахувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Тому заявлена ТзОВ ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» вимога щодо стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за кредитними договором після 07 травня 2021 року є безпідставною та не підлягає до задоволення. З огляду на викладене з відповідача на користь позивач за кредитним договором №777930828 від 07.04.2021 року підлягає стягненню сума заборгованості, відповідно до умов договору за період з 07.04.2021 по 07.05.2021 в розмірі 21039 (двадцять одна тисяча тридцять дев`ять) грн. 20 коп., з яких 19040 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1999 грн. 20 коп. заборгованість за відсотками. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №0976683210 від 02.07.2021 року в розмірі 71705,19 гривень. Відповідно до положень договору про споживчий кредит N 0976683210 від 02.07.2021: строк кредиту (строк дії договору) становить 18 днів. Таким чином, оскільки кредитним договором N0976683210 від 02.07.2021 визначений строк його дії, який становить 18 днів з 02.07.2021 р., саме протягом даного строку позивач мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки, які, з урахуванням невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у встановлений ним строк, становлять 3,5 % на добу. Натомість, позивач як вбачається з позовної заяви, здійснив нарахування відсотків за кредитним договором N0976683210 від 02.07.2021 як у межах строку його дії, тобто протягом 18 днів з 02.07.2021р., так і після закінчення строку його дії, тобто після 20.07.2021 р., внаслідок чого суд вважає за необхідне виконати власний розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за вказаним договором. Так,\~5819\~грн.\~(сума\~отримана у\~кредит). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 638,75 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,75 % на добу. Однак, якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений договором, нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою 3,5 % на добу, що становить 3665 (три тисячі шістсот шістдесят п`ять) грн. 97 коп. у відсотках. Отже 5819 грн. (тіло кредиту) х 3,5 % за добу та х на 18 днів = 3665 грн. 97 коп. (відсотки за 18 днів). Отже, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача за договором кредиту N0976683210 від 02.07.2021 р. підлягає сума заборгованості в розмірі 9484 грн. 97 коп., з яких 5819 грн. заборгованість по тіло кредиту; 3665 грн. 97 коп. заборгованість за відсотками за 18 днів. З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] , суму заборгованості в загальному розмірі 30524 (тридцять тисяч п`ятсот двадцять чотири) грн.. 17 копійок, з яких: 21039 (двадцять одна тисяча тридцять дев`ять) гривень 20 копійок заборгованість кредитним договором № 777930828 від 07.04.2021; 9484 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 97 коп. заборгованість за кредитним договором №0976683210 від 02.07.2021

Outcome: partial