Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

26.05.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 2018 рік. Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 23.03.2018 року. Від даного шлюбу сторони по справі мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Старший син є повнолітнім, однак продовжує навчатися у Херсонському державному аграрно-економічному університеті. Повнолітній син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач працює у [INFO] , старший мінометної застави, та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати дитину. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця смт.Каланчак, Херсонської області, на свою користь аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, на утримання [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися у вузі, з моменту подачі позову до суду до двадцятирічного віку. Ухвалою суду від 07.06.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач правом подачі відзиву на позов не скористався. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 23.03.2018 рік, що підтверджується рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2018 року. Від даного шлюбу сторони по справі мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу від 07.03.2018 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2018 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З довідки від 29.03.2021 року, виданої Херсонським державним аграрно-економічним університетом вбачається, що [PERSON] є здобувачем вищої освіти початкового рівня (короткого циклу) першого року денної форми навчання, освітньо-професійної програми «Облік і оподаткування» зі спеціальності 071 «Облік і оподаткування» економічного факультету Херсонського державного аграрно-економічного університету. Зарахований до ДВНЗ «ХДАУ» на перший курс наказом №289-ст від 10 вересня 2020 року за кошти державного бюджету. Термін навчання в університеті з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2022 року. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування впродовж часу навчання. Також, відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вище наведене, а також те, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання, за такого, потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає та відсутність доказів його непрацездатності та неможливості надання матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved