Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій просить: встановити факт перебування малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] на його утриманні. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з 2019 року проживає однією сім`єю із Згобою- [PERSON] та її дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Офіційно між ним та Згоба- [PERSON] шлюб зареєстровано 16 жовтня 2019 року. Від даного шлюбу, в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] .. Діти дружини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , народились в попередньому шлюбі, який було розірвано 18.06.2018. Батько дітей [PERSON] не спілкується з дітьми та їхньою матір`ю вже приблизно 8 років. Діти після їхнього народження проживають разом із матір`ю, яка самостійно, тобто без участі батька, займається вихованням дітей та належним їхнім матеріальним забезпеченням. Згоба- [PERSON] зверталась до батька дітей із позовом про стягнення аліментів, однак аліментів не отримує. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , сприймають його як батька, оскільки він займається їхнім вихованням й утриманням ще з раннього дитинства. Згоба- [PERSON] присвячує свій час вихованню малолітніх дітей та домашнім справам й відповідно не має самостійного джерела доходів. Встановлення факту утримання дітей має для нього юридичне значення, оскільки породжує виникнення відповідних прав на отримання соціальних та інших пільг, виплат, допомоги, які передбачені Податковим кодексом України, Законами України «Про охорону дитинства», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тощо, тому він змушений звернутися до суду із вказаною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився, його представник подала клопотання про розгляд справи без її участі та без фіксування судового засідання технічними засобами. Заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дрогобицької міської ради Львівської області та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки не відомі.. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані заявником докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, встановив наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, таке право є абсолютним, виражає демократичні засади суспільства, спрямоване на всебічний захист прав людини та громадянина. Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. За принциповими положеннями ст.\~12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Згідно ч.1\~ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Як зазначено вище, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд критично ставиться до доводів заявника, що він з 2019 року проживає разом із Згобою- [PERSON] та її дітьми від попереднього шлюбу: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] однією сім`єю, а в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази з боку заявника, що підтверджували би підставність заявлених ним вимог та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, у зв`язку з чим не заслуговують на увагу. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів - із поданих позивачами доказів, не вбачається яке саме їх право порушено. У відповідності до вимог ст.\~76,\~77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вимогами статей\~78, 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення чи відмову в задоволенні заяви (позову), вирішуючи питання про права та обов`язки сторін. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду немає правових підстав для задоволення заяви, а тому у задоволені заяви слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю. Згідно п. 6\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмовити у позові, то\~з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved