Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість за заявою - договором 2892048-604 про надання споживчого кредиту від 11.02.2022, що в частині тіла кредиту, процентів та комісії станом на 14.11.2023 становить 155 488, 38 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 112 749,06 грн.; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) - 6,68 грн.; заборгованість по комісії (в т. ч. простроченій) - 42 732,64 грн., та судові витрати в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 11 лютого 2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено заяву-договір №2892048-604 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» кредитного договору позичальник просив надати кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: п. 1.2.2 сума кредиту: 102900,00 грн.; п.1.2.4. сума кредиту без комісії за надання кредиту: 100000,00 грн.; п. 1.2.3. комісія за надання кредиту: 2,9% що складає 2900 грн., п. 1.2.6. строк кредиту: 60 місяців;п. 1.2.9. проценти за користування кредитом: 0,01 % річних; п. 1.4. комісія за обслуговування кредиту: 2,9 % щомісячно. Відповідно до п. 1.11. розділу 1 кредитного договору відповідач просив надати кредит шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п. 1.1.1 даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України на власні потреби у сумі 102900,00 грн., на поточний рахунок № [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК». Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, позивач, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, однак зазначені заходи виявились безрезультатними. Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором , строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною. Як наслідок, станом на 14.11.2023 р., заборгованість за заявою - договором № 2892048-604 про надання кредиту від 11.02.2022 року, становить 155 488,38 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 112 749, 06 грн.; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) - 6,68 грн.; заборгованість по комісії (в т. ч. простроченій) - 42 732,64 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому представник зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи не з`явилася в судове засідання, не подала відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст.16 ЦК України способами. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 11 лютого 2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено заяву-договір №2892048-604 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» кредитного договору позичальник просив надати кредит в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб: п. 1.2.2 сума кредиту: 102900,00 грн.; п.1.2.4. сума кредиту без комісії за надання кредиту: 100000,00 грн.; п. 1.2.3. комісія за надання кредиту: 2,9% що складає 2900 грн., п. 1.2.6. строк кредиту: 60 місяців;п. 1.2.9. проценти за користування кредитом: 0,01 % річних; п. 1.4. комісія за обслуговування кредиту: 2,9 % щомісячно. Відповідно до п. 1.11. розділу 1 кредитного договору відповідач просив надати кредит шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п. 1.1.1 даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 102 900,00 грн., на поточний рахунок [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК». Відповідно до п. 1.12. заяви-договору позичальник доручає банку проводити договірне списання коштів з його поточного рахунку № [NUMBER] на сплату комісії відповідно до заяви договору. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач акцептував публічну і пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розмішена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов договору. Відповідно до п.2.1. кредитного договору, відповідач підтверджує, що банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію, згідно ЗУ «Про захист прав споживачів», та ЗУ «Про споживче кредитування». Відповідно до п.2.2. кредитного договору відповідач підтверджує, що на момент укладення заяви-договору попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними втратами . за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає законодавство України, в тому числі інформацією, надання якої передбачено нормативними документами НБУ, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згодний. Відповідно до п. 2.6 відповідач погоджується з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку платежів, що містяться в додатку №1 до цієї заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Відповідно до п.3.1.1 заяви-договору відповідач зобов`язався належним чином виконувати усі умови даного договору та взяті на себе зобов`язання. Відповідно до п. 3.1.2. у строки обумовлені заявою-договором, повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання. Відповідно до п. 3.3.1 банк має право вимагати від позичальника належного ,1 виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до заяви-договору. Відповідно до п. 3.3.2. при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених заявою-договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів, та стягнути заборгованість в примусовому порядку. Відповідно до п.5.3 кредитного договору при несплаті заборгованості за кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений договором термін, банк нараховує, а клієнт сплачує банку штрафи: штраф у розмірі 300,00 грн. нараховується на сьомий день виходу на прострочку. Штраф нараховується стільки разів скільки клієнт буде порушувати умови договору. Відповідно до п. 5.5 заяви-договору, сторони домовились, що при достроковому , повному погашенні кредитної заборгованості, клієнт сплачує банку проценти, за обслуговування кредитної заборгованості за фактичну кількість днів користування кредитом у відповідному розрахунковому періоді, та комісію за обслуговування кредитної заборгованості за поточний розрахунковий період у повному обсязі. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, позивач, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, однак зазначені заходи виявились безрезультатними. Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором, строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною. Станом на 14.11.2023, заборгованість за заявою - договором №2892048-604 про надання кредиту від 11.02.2022, становить 155 488,38 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 112 749, 06 грн.; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) - 6,68 грн.; заборгованість по комісії (в т. ч. простроченій) - 42 732,64 грн. Зазначені суми підтверджуються відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками. Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно зі ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Стаття 527 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно зі ст. 530 Цивільного процесуального кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як зазначено в ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 76, 78, 80 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved