Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 01 жовтня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №750922991. Зазначає, що 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 та 31.12.2020 між вказаними сторонами було укладено Додаткову угоду №26 до даного договору, відповідно до яких згідно Реєстру боржників №165 від 21.12.2021 до договору факторингу №28/1118-01, до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №750922991. Далі, 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Зауважує, що відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 75 678,71 грн., з яких: 18 057,35 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 57 621,36 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 01 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №00682-10/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Так, відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 1 965 грн., з яких: 600 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 365 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. На підставі наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором №750922991 в розмірі 75 678,71 грн.; за Кредитним\~договором №00682-10/2021\~в розмірі\~1\~965,00\~грн., а всього стягнути заборгованість за Договорами у розмірі 77 643,71 грн. та понесені судові витрати. Не погоджуючись із позовними вимогами, представником відповідача подано відзив на позов, зміст якого зводиться до наступного. Вказує, що кредитні договори №750922991 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 01.10.2021 року та №00682-10/2021 від 01.10.2021 року з ТОВ «Фінансова компанія Інвеструм» в електронному вигляді відповідач не укладав та не підписував, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримував. Крім того, матеріали справи містять копію договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, і паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису. Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис(або ідентифікатор) належить саме [PERSON] . Також ставить під сумнів відповідність поданих паперові копій електронних доказів, які долучені до позовної заяви оригіналам, а саме кредитних договорів №750922991 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 01.10.2021 року та №00682-10/2021 від 01.10.2021 року з ТОВ «Фінансова компанія Інвеструм»; договори факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, №201022022 від 20.10.2022 року та №13012023 від 13.01.2023 року. 13.12.2023 через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача вказав на підставність позовних вимог, просить не брати до уваги доводи відзиву та задовольнити позовні вимоги. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому подала заяву, згідно якої просить у випадку неявки представника позивача у судове засідання проводити розгляд даної справи без її участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився та його представник адвокат Пузін Д.М. подав заяву, згідно якої просить розглянути справу без їх участі та відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №00682-10/2021. Далі, 13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 1 965 грн., з яких: 600 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 365 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в нього заборгованості в розмірі 1 965 грн., що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповернення кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1 ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості за Кредитним договором №00682-10/2021 від 01.10.2021, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення в цій частині. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором №750922991, суд констатує наступне. Так, 01 жовтня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №750922991. Як стверджує представник позивача, 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 та 31.12.2020 між вказаними сторонами було укладено Додаткову угоду №26 до даного договору, відповідно до яких згідно Реєстру боржників №165 від 21.12.2021 до договору факторингу №28/1118-01, до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №750922991. Далі, 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. За такого, на переконання представника позивача, право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №750922991 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Одночасно, до матеріалів позову не додано Реєстру боржників №165 від 21.12.2021 до договору факторингу №28/1118-01, відповідно до якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №750922991 від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», тому у суду відсутня можливість підтвердити вказані доводи позивача. Більше того, незрозумілим є також той факт, яким чином право вимоги за Кредитним договором №750922991, який був укладений 01.10.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», оскільки Договір факторингу №28/1118-01 був укладений 28.11.2018, а Додаткова угода №26 до даного договору була укладена 31.12.2020. Тобто, договір про відступлення права вимоги та додаткова угода до нього була укладена значно раніше, ніж відповідач уклав Кредитний договір №750922991. За такого, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №750922991 від 01.10.2021 року. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що було надано належні докази на підтвердження частини своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial