Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

У вересні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Київського національного університету імені Тараса Шевченка, третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмета спору: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання незаконним наказу про відрахування та поновлення студента на навчанні, згідно з якою позивач просив суд: визнати незаконним наказ Київського Національного Університету імені Тараса Шевченка № 2416-33 від 20.06.2023 року в частині про відрахування з 20.06.2023 року [PERSON] ( [PERSON] ) студента четвертого курсу Навчально- наукового інституту міжнародних відносин Київського Національного Університету імені Тараса Шевченка (ступінь вищої освіти: Бакалавр; освітня програма: Міжнародне право (мова навчання: англійська); галузь знань: 29 Міжнародні відносини; спеціальність: 293 Міжнародне право; спеціалізація: Міжнародне приватне право; мова оцінювання: Українська; форма здобуття освіти: Очна (денна); термін навчання: з 01/09/2019 по 30/06/2023; документ про освіту, що був підставою для вступу: Атестат про загальну середню освіту [NUMBER], Державний заклад освіти «Гімназія № 36», 08.06.2019, м. Мінськ Республіка Білорусь) за невиконання індивідуального навчального плану здобувача та поновити [PERSON] ( [PERSON] ) студентом четвертого курсу другий семестр Навчально-наукового інституту міжнародних відносин Київського Національного Університету імені Тараса Шевченка (ступінь вищої освіти: Бакалавр; освітня програма: Міжнародне право (мова навчання: англійська); галузь знань: 29 Міжнародні відносини; спеціальність: 293 Міжнародне право; спеціалізація: Міжнародне приватне право; мова оцінювання: Українська; форма здобуття освіти: Очна (денна) за контрактом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - громадянка Республіки Білорусь [PERSON] , здобувач вищої освіти, яку у 2019 році було зараховано відповідачем - Київським Національним Університетом імені Тараса Шевченка на навчання до Навчально-наукового інституту міжнародних відносин цього закладу вищої освіти (ступінь вищої освіти: Бакалавр; освітня програма: Міжнародне право (мова навчання: англійська); галузь знань: 29 Міжнародні відносини; спеціальність: 293 Міжнародне право; спеціалізація: Міжнародне приватне право; мова оцінювання: Українська; форма здобуття освіти: Очна (денна); термін навчання: з 01/09/2019 по 30/06/2023; документ про освіту, що був підставою для вступу: Атестат про загальну середню освіту [NUMBER], Державний заклад освіти «Гімназія № 36», 08.06.2019, м. Мінськ Республіка Білорусь, - наприкінці червня 2023 року дізналася з виданої відповідачем на її ім`я Академічної довідки № 048-081 від 21.06.2023 р. викладеної на українській мові та англійській мові, про відрахування: За невиконання індивідуального навчального плану здобувана за наказом № 2416-33 від 20.06.2023 р. Позивачем вказано, що у 2023 навчальному році у другому семестрі на четвертому курсі бакалаврату, єдиним з викладачів відповідача - [PERSON] , не було зараховано позивачці кінцеві заліки дистанційно он-лайн з двох навчальних предметів: «Порівняльне право цінних паперів», та «Транснаціональні банкрутства». Слід зауважити, викладачу [PERSON] позивачка повідомляла також і причини пропуску деяких лекцій та семінарів з вказаних двох навчальних дисциплін тим, що об`єктивно не завжди мала доступ до онлайн доступу до його лекцій та семінарів, що було пов`язане з обставинами воєнного часу, а саме, із масованими ракетними обстрілами, ймовірністю інших проявів збройної агресії, відключеннями електроенергії тощо. Після спілкування з вказаним викладачем з цього приводу засобами електронного зв`язку, викладач схвалив поважність вищенаведених причин у позивачки, оскільки останній повідомив позивачку у відповідь, що позивачці просто треба підготуватися до перескладання цих предметів, здійснити перескладання, що позивачка сумлінно і виконала. Далі, позивачці відповідачем було надано новий дистанційний онлайн доступ до електронної програми тестування з вказаних двох навчальних дисциплін, за результатами чого викладач [PERSON] знов обидва заліки позивачці не зарахував, причини в чому позивачці, яка ретельно і уважно готувалася до перескладань, і вважає що успішно заліки склала, повідомлені не були. Кінцево, позивачці було запропоновано відповідачем повторне перескладання цих двох предметів з комісією, також дистанційно он-лайн, та знов обидва заліки позивачці зараховано не було, причини в чому позивачці і на цей раз відповідачем повідомлені не були. У позовній заяві вказано, що позивачка разом із іншими відрахованими студентами надіслали колективного листа до відповідача в особі завідувача кафедри міжнародного права [PERSON] , відповідь на яку позивач вважає невмотивованими, та такими, що не розкривають причини відрахування позивачки відповідачем із зазначеного закладу вищої освіти, та не розкривають пов`язані з цим методи оцінювання відповідачем навчання, складань та перескладань предметів позивачкою. Також, у позовній заяві вказано, що 10.07.2023, позивачка, звернувшись з питань вступу до підготовчого відділення для іноземних громадян Київського Національного Університету імені Тараса Шевченка - для вивчення української та англійської мови до моменту поновлення її відповідачем на четвертому курсі бакалаврату цього закладу вищої освіти відповідача, та з питань самого вказаного поновлення на четвертий курс бакалаврату,- таким чином дізналася того ж 10.07.2023 р., у вказаному Офісі по роботі з іноземними студентами цього закладу освіти, через сектор вступу й визнання, - що у її випадку заяву для поновлення у навчанні можливо подати лише з 07 січня 2024 року, оскільки раніше аніж у вказаний термін, таку заяву від позивачки відповідачем прийнято не буде, оскільки за визначенням відповідача, поновлення позивачки потребується виключно на другий семестр четвертого курсу бакалаврату, та лише для виконання індивідуального навчального плану позивачки як здобувача, з вказаних двох навчальних дисциплін: «Порівняльне право цінних паперів», та «Транснаціональні банкрутства». Далі, того ж 10.07.2023 р., у вказаному Офісі по роботі з іноземними студентами цього закладу вищої освіти відповідача, через сектор вступу й визнання, - у вступі до підготовчого відділення для іноземних громадян Київського Національного Університету імені Тараса Шевченка - для вивчення української та англійської мови, відповідачем було усно відмовлено, - на підставі перевірки працівником групи супроводу з міграційних питань цього закладу освіти через сайт ДМС України за адресою в мережі Інтернет https://dmsu.gov.ua/services/nd.html згідно з яким виявилося, - що виданий позивачці [PERSON] документ на її ім`я, а саме, посвідка на тимчасове проживання (біометрична) № [NUMBER] запис № 20020628-08743 орган, що видав 8011 дата видачі 05.11.2019 дата закінчення 31.08.2023, визнано недійсним. Позовна заява мотивована тим, що з огляду на наведені вище фактичні обставини, що слугували з боку відповідача у відрахуванні, як і наведені вище необґрунтовані причини у відрахуванні з навчання позивачки відповідачем, вказують на те, - що виданий відповідачем наказ № 2416-33 від 20.06.2023 р. про відрахування позивачки за невиконання індивідуального навчального плану здобувача є відносно позивачки незаконним, позивачка сумлінно готувалася до складання та перескладання заліків по вказаних двох навчальних дисциплінах, виконала зі свого боку індивідуальний навчальний план здобувача, здала успішно вказані заліки по навчальних предметах вказаних вище, виявивши необхідний обсяг знань. У зв`язку із викладеним просить позов задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 04.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 14.11.2023 до суду надійшов відзив у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказано, що наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 12.08.2019р. №2388-33 було зараховано [PERSON] з 01.09.2019 р. до складу студентів університету 1 курсу денної форми навчання за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 293 «Міжнародне право» до Навчально-наукового інституту міжнародних відносин, за рахунок коштів фізичних та / або юридичних осіб. Відповідно до наказу проректора від 20.06.2023р. № 2416-33 Позивача громадянку Республіки Білорусь, здобувачку освітнього ступеня бакалавра за освітньою програмою «Міжнародне право» (мова навчання англійська)/International LAW спеціальності 293 «Міжнародне право», на 4 курсі денної форми навчання відраховано зі складу здобувачів Навчально-наукового інституту міжнародних відносин КНУ імені Тараса Шевченка за невиконання індивідуального плану за 2 семестр 2022/2023 н.р. Підставою відрахування позивача стало подання в.о. директора Навчально-наукового інституту міжнародних відносин КНУ імені Тараса Шевченка, про те, що [PERSON] не виконала індивідуальний навчальний план, отримала незадовільні оцінки з двох дисциплін, а саме: «Порівняльне право цінних паперів», «Транснаціональні банкрутства». Відповідачем вказано, що позовна заява [PERSON] не містить обґрунтованих та підтверджених належними доказами підстав, які свідчили б про незаконність наказу про відрахування позивача з складу студентів університету, вважає, що позивачем не доведено обставини, на які останній посилається як на підставу своїх вимог. Отже, оспорюваний позивачем наказ від №2416-33 від 20.06.2023р. «Про відрахування студента ОС Бакалавр денної форми навчання [PERSON] є законним та не може бути скасованим. Окрім того, вказано, що у позивачка має право на поновлення на навчанні за умови виконання вимоги визначених університетом. В судовому засіданні 20.11.2023 клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів залишено без розгляду. 21.11.2023 до суду надійшла відповідь на відзив у якій позивач просить позовну заяву задовольнити. У відповіді на відзив позивач вказує, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження повноважень проректора з науково-педагогічної роботи [PERSON] підписувати наказ про відрахування позивача. Також, позивачкою вказано, що відповідачем не доведено та не надано доказів правовірності винесення наказу про відрахування позивачки. 11.12.2023 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив у якому відповідачем викладено заперечення на обставини, викладені у відповіді на відзив. 25.01.2024 до суду надійшли письмові пояснення позивачки у вказаній справі. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надійшла заява у якій позивач просила провести розгляд справи без її участі та без участі її представника. Представник відповідача Київського Національного Університету імені Тараса Шевченка у судовому засідання заперечував щодо задоволення позову у повному обсязі із підстав викладених у відзиві. Третя особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 12.08.2019 р. №2388-33 було зараховано [PERSON] з 01.09.2019 р. до складу студентів університету 1 курсу денної форми навчання за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 293 «Міжнародне право» до Навчально-наукового інституту міжнародних відносин, за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (а.с. 102). Так, між Київським національним університетом імені Тараса Шевченка та [PERSON] укладено Договір №046-1 Г/б про надання освітньої послуги (навчання) від 07 серпня 2019 року (а.с. 96-101). Так, згідно з п. 1.1. Договору Виконавець (Позивач) бере на себе зобов`язання за рахунок Замовника (Відповідача) здійснити навчання студента, надавши йому освітню послугу нарівні державних стандартів освіти. Як вбачається з п.2.3.Договору студент зобов`язаний виконувати вимоги освітньої програми за обраним рівнем вищої освіти. Відповідно до наказу проректора від 20.06.2023р. № 2416-33 Позивача громадянку Республіки Білорусь, здобувачку освітнього ступеня бакалавра за освітньою програмою «Міжнародне право» (мова навчання англійська)/International LAW спеціальності 293 «Міжнародне право», на 4 курсі денної форми навчання відраховано зі складу здобувачів Навчально-наукового інституту міжнародних відносин КНУ імені Тараса Шевченка за невиконання індивідуального плану за 2 семестр 2022/2023 н.р. (а.с. 104). Підставою відрахування позивача стало подання в.о. директора Навчально-наукового інституту міжнародних відносин КНУ імені Тараса Шевченка, про те, що [PERSON] не виконала індивідуальний навчальний план отримала незадовільні оцінки з двох дисциплін, а саме: «Порівняльне право цінних паперів», «Транснаціональні банкрутства» (а.с. 106). Згідно з п.п. 6.1.3 Статуту Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 22.11.2022р. «Ректор відповідно до цього положення може делегувати частину сво`іх повноважень проректорам і керівникам структурних підрозділів. У разі відсутності ректора Університету виконання його обов`язків покладається на проректора або на іншу посадову особу згідно з розподілом функціональних обов`язків» (копія витягу Статуту додається). Як вбачається з витягу з наказу ректора від 12.05.2021 р. № 292-32 «Про розподіл службових обов`язків між керівним складом університету» на проректора з наукової роботи було покладено обов`язок щодо підписання наказів, а саме: « - накази про рух студентів, втому числі перевідні накази, накази про відрахування та поновлення, накази про переведення з однієї форми навчання на іншу, надання повторного курсу навчання, академічних відпусток, відпусток по вагітності, пологах та по догляду за дитиною тощо». Відповідно до наказу ректора від 07.05.2021 р. № 08-892-04, [PERSON] було переведено на посаду проректора з науково-педагогічної роботи університету на умовах строкового договору. Суд критично оцінює твердженнями позивача про те, що відсутні відмітки про реєстрацію на поданні про відрахування позивачки за підписом в.о. директора [PERSON], оскільки подання містить штамп про реєстрацію в правому кутку аркуша (вх.595 «ОП» від 13.06.2023 р). При цьому у верхньому лівому кутку проректором [PERSON] було нанесено резолюцію «до наказу». Крім цього, заступник директора з науково-педагогічної роботи [PERSON] був призначений виконуючим обов`язки директора навчально-наукового інституту міжнародних відносин з 05.06.2023 р. по 16.06.2023 р.. Відповідно до п.5 ст.10 Закону України «Про вищу освіту» на основі навчального плану у визначеному закладом вищої освіти порядку для кожного здобувача вищої освіти розробляються та затверджуються індивідуальні навчальні плани на кожний навчальний рік. Індивідуальний навчальний план формується за результатами особистого вибору здобувачем вищої освіти дисциплін в обсязі, не меншому за встановлений цим Законом, з урахуванням вимог освітньої програми щодо вивчення її обов`язкових компонентів. Індивідуальний навчальний план є обов`язковим для виконання здобувачем вищої освіти. Згідно з ч.1 ст.63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: 1) дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; 2) виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; 3) виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. Відповідно ч.1 п. 4 ст.46 Закону України «Про вищу освіту» підставою для відрахування здобувача вищої освіти, зокрема, є невиконання індивідуального навчального плану. Згідно з наказами ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 24.08.2022 р. № 442-32. та №795-32 від 27.12.2022 «Про особливості проведення навчальних занять» \копії додаються) було визначено, що 2022/2023 н.р. на період визначений законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», навчальні заняття за програмами денної форми навчання на факультетах та у навчальних наукових інститутах( центрах) університету здійснюються за змішаною формою: очно (в приміщеннях університету) і дистанційно (з використанням інформаційно-комунікаційних технологій). З матеріалів справи вбачається, що Moodle - це безкоштовна онлайн-система керування навчанням, яка дозволяє викладачам створювати власний приватний веб-сайт, наповнений динамічними курсами, які продовжують навчання в будь-який час і в будь-якому місці, Інтернет ресурс: https://moodle.org. В Навчально-науковому інституту міжнародних відносин КНУ імені Тараса Шевченка, система moodle використовується для розміщення навчальних матеріалів, всі навчальні дисципліни при віддаленому проведенні занять проходять в синхронному режимі з використанням додатку Microsoft Teams, який входить до складу пакету програм Microsoft Office 365 (надається безкоштовно для навчальних закладів рахунок додається). Матеріалами справи підтверджено, що 17.05.2023 позивачці було надано доступ для складання заліку з дисципліни «Транснаціональні банкрутства» у формі тестування, проте остання не набрала необхідний мінімум 60 балів, тому викладачем було оцінено знання «не зараховано», оскільки позивачка отримала лише 21 бал (а.с. 119). 26.05.2023 позивачці було повторно надано можливість скласти залік з дисципліни «Транснаціональні банкрутства» у формі тестування, позивачка при повторній спробі якої отримала 31 бал, що є теж незадовільною оцінкою, тому викладач обґрунтовано та вмотивовано у відомості зазначив «не зараховано» (а.с. 118). 29.05.2023 розпорядженням директора [PERSON] № 048-050/1 було створено екзаменаційну комісію для оцінювання знань студентів 4 курсу ОР «Бакалавр» ОП «Міжнародне право» (мова навчання англійська / International LAW при повторному перескладанні заліку з навчальної дисципліни «Порівняльне право цінних паперів» літньої заліково-екзаменаційної сесії 2022/2033 н.р. у складі: доктора юридичних наук, професора [PERSON]; доктора юридичних наук, професора [PERSON]; кандидата юридичних наук, доцента Б. Криволапова (а.с. 116). Так, 31.05.2023 позивачці було надано можливість скласти залік «Порівняльне право цінних паперів» з комісією, де остання набрала лише 39 балів, комісія оцінила її знання та у підсумку отримала «не зараховано» (а.с. 117). Як вбачається з 7.3.1. Положення про організацію освітнього процесу Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 11.04.2022р., повторне складання у випадку отримання незадовільних оцінок. Оцінка з освітнього компонента, отримана здобувачем освіти під час семестрового контролю, вважається незадовільною, якщо оцінювання не є успішно пройденим відповідно до вимог п. 7.1.5. Здобувачеві освіти, який одержав на момент завершення семестрового контролю не більше двох незадовільних оцінок, дозволяється ліквідувати академзаборгованість до початку наступного семестру. Повторне складання семестрового контролю допускається не більше двох разів з кожної дисципліни: один раз викладачеві, другий - комісії, яка створюється деканом факультету (директором інституту/коледжу, завідувачем відділення). Відповідно до п.п.7.1.4. Положення про організацію освітнього процесу Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 11.04.2022р., «підсумкове оцінювання результатів навчання в Університеті здійснюється за єдиною 100-бальною шкалою. Оцінка здобувача освіти відповідає відношенню встановленого при оцінюванні рівня сформованості професійних і загальних компетентносте до запланованих результатів навчання (у відсотках). За необхідності застосовується така шкала відповідності з оцінками за п`ятибальною системою оцінювання: Відмінно / Excellent 90-100 %; Добре/Good 75-89%; Задовільно /Satisfactory 60-74 %; Незадовільно / Fail 0-59 %; Зараховано /Passed 60-100 %; Не зараховано / Fail 0-59 %». Таким чином, позивачка отримала 2 незадовільні оцінки («незадовільно» - менш як 60 балів за 100 бальною шкалою) з освітніх компонентів поточного семестру. Суд, критично оцінює обґрунтування позову, що відповідач повинен був утриматися від подання до ЦМУДМС у м. Києві та Київській області про скасування посвідки у зв`язку із відрахуванням іноземки. Так як, університет діяв в межах чинного законодавства - жодним чином не порушуючи права іноземки. Згідно з пп.2 п.63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322 (далі - Порядок), посвідка скасовується у разі отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у т.ч. в разі звільнення іноземця із займаної посади). Оскільки позивачку було відраховано наказом № 2416-33 від 20.06.2023 р., тому університет надіслав клопотання від 21.06.2023 р. про скасування посвідки № 800103313 до Держаної міграційної служби. 23.06.2023 рішенням ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області №80101500071978 посвідка на ім`я [PERSON] скасована на підставі пп.2 п.63 Порядку (а.с. 112, 113). Суд вважає за необхідне окремо зазначити, що відповідно до п.11 Порядку поновлення та переведення здобувачів вищої освіта (студентів, слухачів, курсантів) у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка від 14.01.2019 p., особи, відраховані за невиконання індивідуального навчального плану, можуть бути поновлені тільки у наступному навчальному році (на той самий семестр, невиконання індивідуального навчального тану якого стало причиною відрахування) і, як правило, на умовах контракту. У загальнодоступних джерелах є порядок дій для поновлення студента Київському національному університеті імені Тараса Шевченка. Крім цього, позивачка має таку ж можливість як і інші учасники освітнього процесу ознайомитися з Порядком поновлення та переведення здобувачів вищої освіти (студентів, слухачів, курсантів) у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка від 14.01.2019 р у відкритому джерелі інтернет ресурсі https://vstup.knu.ua/userfiles/files/instruction.pdf. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору, при цьому інші доводи сторін, викладені в їх заявах по суті, не впливають на вищевказані висновки суду. За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язко доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову повністю. За правилами ст. 141 ЦПК України в разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладені на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed