Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

26.02.2024 року [PERSON] звернулась до Новозаводського районного суду міста Чернігова з заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме Договору купівлі-продажу від 24.01.1994 року, посвідченого Першою чернігівською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі №1-1155. Вимоги обгрунтовані тим, що згідно із Договором купівлі-продажу від 24.01.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі №1-1155, їй належить квартира [ADDRESS] . У зазначеному документі складеному українською мовою, прізвище заявниці вказано " [PERSON] ", а ім`я та по-батькові [PERSON] . Саме під таким прізвищем - " [PERSON] ", 28.01.1994 року було здійснено реєстрацію права власності на квартиру Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстраційній книзі №155 під номером 17005. Проте, згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданий 05.05.1998 року Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, прізвище заявниці українською мовою вказано як " [PERSON] ". Зазначає, що з 26.07.1994 року донині, зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] , яка є предметом вищевказаного договору. Вказує, що через вказані неточності вона не може розпоряджатися власним майном. Тому, факт належності вказаного Договору купівлі-продажу від 29.01.1994 року, має юридичне значення, оскільки надає можливість розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Заявник в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Заяву підтримує і просить її задовольнити. (а.с. 21) Представник заінтересованої особи - Центру надання адміністративних послуг міста Чернігова в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Кожна особа, як слідує зі змісту ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст.\~19\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст.\~19\~ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За положеннями частин 1, 2 статті 293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення\~\~фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.\~5\~ч.\~2\~ст.\~293\~ЦПК Українисправи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч.\~3\~ст.\~294\~ЦПК Українисправи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, визначено в ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Так, п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України від\~31\~березня \~1995\~року №5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне \~значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що згідно копії Договору купівлі-продажу від 24.01.1994 року, посвідченого старшим державним нотаріусом першої чернігівської державної нотаріальної контори Пилипенко Н.С., зареєстрованого в реєстрі №1-1155, Чернігівське регіональне Управління Промінвестбанку продало, а громадянка [PERSON] купила чотирьохкімнатну квартиру зі всіма вигодами, загальною площею 83,4 кв. м., з якої житлова площа становить 55,0 кв. м, що знаходиться в [ADDRESS] . (а.с.6) При цьому, зігдно паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого 05.05.1998 року Деснянський ВМ УМВС України в Чернігівській області, та картки фізичної особи - платника податків, прізвище заявника зазначено " [PERSON] " (а.с.4-5) За змістом п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України від\~31\~березня1995\~року №5\~«Про судову\~практику в\~справах з\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст.\~79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Положеннями ст.\~80\~ЦПК України установлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 263\~ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. З огляду на представлені документи, беручи до уваги, що предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який необхідний заявнику для вільного розпоряджання своєю власністю, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] . Договору купівлі-продажу будинку від 29.01.1994 року, посвідченого старшим державним нотаріусом першої чернігівської державної нотаріальної контори Пилипенко Н.С., зареєстрованого в реєстрі №1-1155, згідно якого новим власником є [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved