Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась\~ [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції (т.3 а.с.1-2)) просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 24 жовтня 2022 року у справі №501/1349/22, в твердій грошовій сумі в розмірі 8000,00 (двадцять тисяч) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Свої вимоги позивач мотивує тим, що визначений рішенням суду розмір аліментів у сумі 1/4 частини від усіх видів доходів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівень витрат на дитину постійно зростає, дитина потребує значних витрат, які позивач не має можливості забезпечити за власні кошти та за присудженні аліменти. Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та має задовільний стан здоров`я, що підтверджується довідкою лікаря. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він визнав позовні вимоги частково, просить стягувати аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 3100,00 грн. (т.1 а.с.100-102). Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 17.08.2013 року було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області за актовим записом № 364, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.08.2013 року. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28.01.2014 року у справі №501/6084/13-ц шлюб між ними було розірвано. 14.02.2018 року між сторонами було укладено повторний шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Адміністрації Великого Новгороду Новгородської області РФ за актовим записом №131, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до листа від 10.02.2023 №1221/02-03 «Мировогосудьи судебного участка №36 Новгородского судебного района Новгородской области» рішенням суду від 26.11.2021 №2-4057/21 шлюб між сторонами було розірвано вдруге. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, витягом з акту реєстрації народження №103432. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 24.10.2022 у справі №501/1349/22 з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 23 травня 2022 і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, виданий Іллічівським міським судом Одеської області 02.11.2022 року на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 24.10.2022 року у справі №501/1349/22, перебуває на виконанні Алчевського відділу державної виконавчої служби у Алчевському районі Луганської СМУ МЮ. [PERSON] перебуває на обліку в Чорноморському об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію по інвалідності. Відповідно до довідки лікаря-дерматолога КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 25.10.2022 дитина [PERSON] дерматологом та є здоровою. Відповідно до довідки лікаря-педіатра КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 31.10.2022 дитина має статомоторний та мовленевий розвиток відповідно її віку. Відповідно до\~довідки КЗ\~«Школа мистецтв\~імені Л.М.Нагаєва\~м.Чорноморська,\~Одеського району\~Одеської області»\~№05-15\~від 26.10.2022 [PERSON] навчається в закладі у фольклорній групі підготовчого відділення з 01.09.2022 року із щомісячною оплатою 400,00 грн. Витрати на дитину, враховуючи продукти харчування, придбання одягу за потребою, лікування за потребою, частина комунальних послуг, розвиток, дитячий садок, культурні заходи підтверджені наданими позивачем копіями квитанцій та чеків. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Номер інформаційної довідки: 328506508 Дата, час формування: 07.04.2023 19:35:23, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , має у приватній спільній частковій власності частку в розмірі 3/20 будинку за адресою нерухомого майна: [ADDRESS] , загальною площею 135,5 кв.м, житловою площею 76,5 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міського виконавчого комітету. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Номер інформаційної довідки: 326741746 Дата, час формування: 23.03.2023 12:44:03, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , має у приватній власності квартиру [ADDRESS] . Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22.04.2022 (справа №501/4072/21) визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , надано дозвіл [PERSON] вчиняти певні дії відносно малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до ч.2\~ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При цьому, згідно ч.2ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3\~ст.181 Сімейного Кодексу України\~(СК України) визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частиною першою статті 192\~СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В абзаці 3 пункту 17 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду України\~від 15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм СК\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» зазначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. У пункті 23 цієї ж постанови роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Такий висновок\~також узгоджується\~із правовою\~позицією,\~висловленою Верховним\~Судом України\~у постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна\~розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст.9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Відповідно до норм ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-1V суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-IV). Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач посилається на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, є недостатнім для гармонійного розвитку дитини. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, не погіршать її матеріального становища і визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Як роз`яснено в п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при зміні розміру, аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. П.3 ч.1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір»\~передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються… позивачі у справах про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, то відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved