Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

У вересні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є донькою відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30\~червня 2022\~року у цивільній справі №369/3806/22 з [PERSON] на користь матері позивача [PERSON] , на її утримання було стягнуто аліменти у розмірі 4000\~грн, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 30 червня 2022\~року. Однак, 23.08.2023\~року позивач [PERSON] досягла повноліття та виплати аліментів на її утримання за вищевказаним рішенням суду було припинено. При цьому, на даний час позивач [PERSON] навчається на 2 курсі факультету психології Українського державного університету імені Михайла Драгоманова за спеціальністю "Психологія". Денна форма навчання. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання протягом 2022-2026 років становить 117\~600,00 грн. У зв`язку з навчанням позивачка у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, тому потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. При цьому, наразі вона проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. У свою чергу, відповідач відмовляється добровільно надавати їй як донці будь-яку матеріальну допомогу. Також позивач вказує, що відповідач є матеріально забезпеченим, має задовільний стан здоров`я, тому він взмозі сплачувати аліменти на утримання позивача (доньки), яка продовжує навчання. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, у розмірі 1/4 частини, від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, з дня звернення з позовною заявою до суду до досягнення нею 23 річного віку. При цьому, відповідач не погодився з позовними вимогами позивача та 01.03.2024\~року, за вх. №\~11031 від представника відповідача [PERSON] адвоката Іваницької О.П. до суду надійшов відзив на позовну заяву. З гідно з яким, сторона відповідача категорично не погоджується з позовними вимогами позивача, дані твердження обґрунтовано тим, що відповідач є батьком трьох дітей та наразі виплачує аліменти на утримання доньки народженої у шлюбі з [PERSON] , що присуджені за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області. Окрім того, відповідач виплачує аліменти на утримання доньки (позивача) за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, у розмірі 4\~000 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень за лютий, березень 2024 року. При цьому, заборгованість зі сплати аліментів у відповідача немає. Крім того, представник зазначає, що у відповідача у власності є лише єдине майно, яке було поділено в порядку поділу спільного майна подружжя, а саме частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яке на даний час не виділено в натурі, що позбавляє відповідача права ним розпоряджатися. Враховуючи наведені обставини, представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Разом з тим, сторона позивача скористалася своїм правом та 08.03.2024 року за вх.\~№\~12298 до суду від представника позивача [PERSON] адвоката Будька\~П.\~М., надійшла відповідь на відзив. Згідно з якою, представник позивача вказує, що аліменти, які присуджені судом на утримання доньки, наразі позивача - [PERSON] , у розмірі 4\~000\~грн, були присуджені судом до стягнення лише до повноліття останньої та наразі ці виплати припинені. Щодо доньки [PERSON] , відповідач за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області був позбавлений батьківських прав та з нього було стягнуто аліменти у розмірі 2\~700\~грн. Наразі донька [PERSON] та син [PERSON] є повнолітніми. При цьому, відповідач, як батько зі своїми дітьми не спілкується, проживає окремо та ніякої допомоги, окрім аліментів за рішенням суду не надає. Крім того, аліменти на утримання сина [PERSON] відповідач не сплачував і не сплачує. При цьому, відповідач має у своїй власності нерухоме майно та на даний час проходить службу у збройних силах України, отримує гідну зарплатню та має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Тому представник просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача, адвокат Будько П.\~М. позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі. У свою чергу, представник відповідача, адвокат Іваницька О.П., просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, акцентувала увагу суду на наявності у відповідача дітей, сплату ним на утриманні дітей аліментів та його майновому стані. Вислухавши доводи учасників провадження, дослідивши письмові докази у справі, відзив відповідача, відповідь на відзив, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом N 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 8, 9 ст. 7 СК України). Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Так, відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2023\~року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.09.2023 року її будо передано до провадження судді Волчка А. Я. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2023 року у справі було відкрито позовне провадження та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу у порядку ст.\~178 ЦПК України, скористатися правом на подання відзиву на позовну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач вказаним правом скористався та 01.03.2024\~року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У свою чергу позивач також скористався своїм правом та 08.03.2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла відповідь на відзив. Під час судового розгляду, судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 11.03.2016\~року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~15. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2022\~року у цивільній справі №369/3806/22 з відповідача [PERSON] на користь матері позивача [PERSON] на утримання позивачки [PERSON] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 4000\~грн щомісячно, з 30 червня 2022 року до досягнення останньою повноліття, копія якого міститься у матеріалах справи. Наразі позивач [PERSON] , [INFO] є повнолітньою та навчається на денній формі навчання, на 2 курсі факультету психології Українського державного університету імені Михайла Драгоманова за спеціальністю "Психологія". Загальна вартість освітніх послуг за весь період навчання з 2022 року по 2026\~рік становить 117\~600,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією договору про надання платної освітньої послуги №\~129/22 (к) від 30.09.2024\~року та копією договору про навчання №\~129/22 від 30.09.2022\~року, а також копією довідки з навчального закладу виданої [PERSON] . При цьому, з набуттям позивачем повноліття виплати присуджені за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2022 року припинені. Однак, у зв`язку з навчанням позивач [PERSON] у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, тому не може сама себе забезпечувати та потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. Як вбачається з позовної заяви та підтверджено представником позивачки у судовому засіданні [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] та рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2022\~року. При цьому, за твердженнями позивачки відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на її утримання. Будь-яких доказів протилежного суду не надано. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини, від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, з дня звернення з позовною заявою до суду та до досягнення нею 23\~річного віку. Так, відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006\~року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. На відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько або мати можливість надання такого утримання. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України). При цьому, заперечення, що містяться у відзиві та твердження представника відповідача надані під час судового розгляду у засіданні суд не бере до уваги, оскільки суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів неплатоспроможності відповідача та відсутності можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній донці, яка продовжує навчання. Також суду не надано доказів про перебування на утриманні відповідача інших дітей про які йде мова у відзиві на позовну заяву, чи інших непрацездатних осіб. Крім того, відповідачем до суду не надано відомостей про його стан здоров`я та неможливість працювати і надавати допомогу власній донці. Таким чином, підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено. Ураховуючи наведене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, що буде справедливим та достатнім, порівнюючи обов`язки кожного із батьків щодо спільної дитини, оскільки і матір позивача у справі зобов`язана також утримувати доньку матеріально на період навчання до досягненню нею 23 років. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та згідно з ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1\~073,60 грн.

Outcome: approved