Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 01.11.2021 року по 31.03.2023 року в розмірі 44262 (сорок чотири тисячі двісті шістдесят дві) гривні 63 копійки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачці [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення № V площею 82.3 м2 за адресою [ADDRESS] . Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії до вказаного приміщення за період: 01.11.2021 - 31.03.2023 p.p. на загальну суму 44 262.63 грн., що підтверджується розрахунком суми грошової заборгованості. КОНЦЕРНОМ «МТМ» були сформовані та надані відповідачу рахунки на оплату спожитої послуги. [PERSON] за період 01.11.2021 - 31.03.2023 p.p. не виконала свої обов`язки по сплаті за надану послугу з постачання теплової енергії згідно умов укладеного з КОНЦЕРНОМ «МТМ» Договору, у зв`язку з чим за у відповідача виникла грошова заборгованість у розмірі 44 262,63 грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2023 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача КОНЦЕРНУ «МТМ» позов підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні проти позову КОНЦЕРНУ «МТМ» заперечував, пояснив суду, що система опалення в приміщенні № V за адресою [ADDRESS] повністю демонтована, в зв`язку з чим відповідачка не отримує послуг з постачання теплової енергії, а тому в неї відсутній грошовий борг перед КОНЦЕРНОМ «МТМ». Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, метою діяльності якої відповідно до п. 2.1 Статуту є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на постійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо. (п. 2.2 Статуту) Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Постанова опублікована в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» 2021, N 190 від 01.10.2021. Постановою Кабінету Міністрів України № 1023 від 8 вересня 2021 року внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019р. № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 14 ст. 550). 02.10.2021 на офіційному веб-сайті Концерну Відповідно ч.7 ст.14 до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Частиною 5 ст. 13 цього Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Пунктом 3 Розділу VI цього Закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Тому, з 01.11.2021 між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з теплової енергії. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником нежитлового приміщення № V площею 82.3 м2 за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухому майно № 246190867 (а.с.6) КОНЦЕРНОМ «МТМ» було надано послугу з постачання теплової енергії до вказаного приміщення за період: 01.11.2021 - 31.03.2023 p.p. на загальну суму 44 262.63 грн., що підтверджується розрахунком суми грошової заборгованості. (а.с.5) КОНЦЕРНОМ «МТМ» були сформовані та надані відповідачу рахунки на оплату спожитої послуги. (а.с.7-23) Відповідачкою [PERSON] оплата за послугу теплопостачання за період 01.11.2021 - 31.03.2023 p.p. не здійснювалась. 31.05.2012 р., 08.06.2012 р. комісія Концерну «МТМ» обстежила систему теплоспоживання у приміщенні магазину по [ADDRESS] . Комісією складено акти, згідно з якими система опалення нежитлового приміщення спільна з системою опалення житлового будинку. Опалення здійснюється транзитним трубопроводом централізованого опалення. До актів додано план магазину (а.с.50,51). Для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги споживач повинен не лише не мати відповідного договору, але й довести, що фактично не користувався послугами, які надаються до всього будинку, і тепло у його приміщення не надходить також від суміжних приміщень (їх стін, стелі, підлоги), а також, що він відмовився в установленому порядку від їх отримання. Між тим, належні і допустимі докази цим обставинам у матеріалах справи відсутні. Стосовно доводів представника відповідача про відключення системи опалення в приміщенні № V за адресою [ADDRESS] . Наказом № 169 від 26.07.2019 р. Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, згідно якого передбачено процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Відповідно пункту 12 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власнику необхідно звернутися до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою про відключення від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води відповідно до Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води прийнятий Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019 року). Відповідно до Порядку, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні (пункт 1, розділу 3 Порядку). Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку має звернутися до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення (пункт 3, розділу 3 Порядку). Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії, яка надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів (пункти 4, 6, розділу 2 Порядку). Під час прийняття рішення Комісія враховує технічні можливості наявних мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання населеного пункту чи окремого кварталу (мікрорайону) щодо забезпечення живлення запропонованої власником (співвласниками) будівлі системи, та за потреби надає пропозиції органу місцевого самоврядування щодо збільшення потужностей, а також заміни систем внутрішньоквартальних, магістральних мереж електро-, газо-, водо-, теплопостачання, потрібних для встановлення в будівлі системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) та пропозиції щодо фінансування таких заходів (пункт 7, частини 2 Порядку). Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. За потреби, власник забезпечує виготовлення проекту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил (пункт 7, частини З Порядку). Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води відповідно Додатоку З до Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) (пункт 13, розділу 3 Проекту). Лише після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги (частина 3, пункту 13, розділу 3 Порядку). Встановлено, що відповідачем рішення комісії щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП; копію рішення органу місцевого самоврядування щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП; розроблений проект відключення будівлі від ЦО та/або ГВП, який має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил, і проект системи індивідуального чи автономного теплопостачання будівлі, який розробляється з урахуванням схеми теплопостачання населеного пункту та має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил; акт про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання)/постачання гарячої води суду не надані. Лише перелічені документи, а не акти, схема не можуть слугувати заміні нормативно визначеному переліку документів необхідних для відключення будинку від зовнішніх інженерних мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання)/постачання гарячої води, і не можуть свідчити про ненадання до приміщення відповідача послуг з централізованого опалення. Згідно ч.1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належні, допустимі докази наведеним відповідачем обставинам у матеріалах справи відсутні. Крім того, Законом «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ та вище зазначеним Порядком унормовано поведінку сторін з приводу житлово-комунальних послуг, зокрема, у разі ненадання послуг постачальником споживачеві. У відповідності з вимогами статті 27 вказаного закону, у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг (ч. 1); виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача (ч. 5). Частиною 5 статті 27 цього Закону також визначено, що акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. В частині 6 статті 27 цього Закону зазначено, що у разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обгрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем). Згідно з пунктом 29 Правил - споживач має право на перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщенні тощо) у порядку, встановленому цими Правилами (пп. 4). Пунктом 33 Правил передбачено, що у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що визначені в договорі. Представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов`язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг (п. 35 Правил). Відповідно до пункту 37-39 Правил, за результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем та представником виконавця, у двох примірниках по одному для споживача та виконавця; у разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та /або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії, такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі; акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця в журналі реєстрації актів-претензій, та виконавець зобов`язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причин такої відмови, а у разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв`язуються у суді. Проте споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. Надані відповідачем акти не є належним та допустимим доказом, з огляду на ті обставини, що складені у 2011-2012 р.р., тобто поза періодом виникнення заборгованості. Крім того, відповідачем не надано доказів, що нею було дотримано приписи ст. 27 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», як в частині складання акту-претензії, так і в частині надсилання акту-претензії виконавцю послуги рекомендованим листом, для розгляду виконавця, як це передбачено вказаною нормою закону. З огляду на вказані обставини, ці акти судом не беруться до уваги як доказ неотримання послуг теплопостачання. Тим більше, вказані акти не є доказом відсутності теплопостачання в тому числі й у періоді з листопада 2021 по березень 2023 року. Відповідачка не виконала вимоги Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води прийнятий Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019 року) до вчинення дій щодо від`єднання від мереж централізованого опалення та не дотрималась вимог щодо складання та затвердження акту про відключення нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення. Обсяг наданих послуг та їх вартість розраховані позивачем на підставі «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315. Обґрунтованих заперечень проти розрахунку позивача, свого контррозрахунку відповідачем та його представником не надано. Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача перед Теплопостачальною організацією по оплаті за відпущену теплову енергію складає 44262, 63 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved