Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду 05 березня 2024 року із позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються із нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що згідно рішення Любашівського районного суду Одеської області від 31 січня 2012 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З того часу, він аліменти взагалі не сплачував, а самостійно допомагав [PERSON] , привозив дрова. В даний час, він дізнався, що [PERSON] направила виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на виконання і в нього утворилась заборгованість в сумі 113061 грн. 86 коп. На даний час в нього є інша сім`я, він має на утриманні трьох своїх дітей, дружину та пасинка. В сім`ї він працює один, ніхто ніяких доходів не має. Крім того, він має заборгованість за кредитом. Тому, вважає, що стягнення вказаної суми заборгованості з нього, поставить його та його сім`ю у вкрай важке матеріальне становище. Просив задовольнити його позовні вимоги та звільнити його від сплати заборгованості по аліментах. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх, надавши аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, просила відмовити в їх задоволенні, так як [PERSON] взагалі, з моменту ухвалення рішення судом про стягнення аліментів, до сина не приходив та взагалі ніякої допомоги не надавав. За останні два місці їй на картку були перераховані аліменти виконавчою службою 5000 грн. і 3000 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 11 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що\~рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 31 січня 2012 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 14). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.10.2014 року відкрито виконавче провадження ВП № 45123631 про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] (а.с. 16). Згідно розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню ВП 45123631 видно, що станом на 01.02.2024 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 113061 грн.86 коп. (а.с. 17-18). Згідно акту обстеження житлових умов [PERSON] від 16 лютого 2024 року видно, що він проживає в [ADDRESS] разом із співмешканкою [PERSON] , трьома дітьми: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та псинком [PERSON] (а.с.11). З довідки про доходи видно, що протягом 2023 року [PERSON] працював водієм в Троїцькому старостинському окрузі та отримав заробітну плату в загальній сумі 100518 грн. 91 коп. (а.с. 10). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом\~статті 11 ЦК України,\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно \~до статті 192 СК України розмір аліментів, \~визначений \~за \~рішеням суду або домовленістю \~\~між \~батьками, може бути згодом \~\~зменшено або \~\~збільшено \~за рішенням \~суду \~за позовом \~платника \~\~або одержувача \~аліментів \~у разі \~зміни \~матеріального \~або \~сімейного стану, погіршення \~або \~поліпшення \~\~здоров`я когось \~із \~них. \~Згідно \~зі \~ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів, суд \~може повністю \~або частково \~звільнити \~\~його \~від сплати \~заборгованості \~за \~\~аліментами , якщо \~вона \~виникла \~\~у зв`язку \~з його \~тяжкою \~хворобою або \~іншою обставиною , що \~має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] не сплачував аліменти взагалі з часу ухвалення рішення суду про їх стягнення з 31.01.2012 року та з часу відкриття виконавчого провадження з 16 жовтня 2014 року. В зв`язку із викладеним, у [PERSON] виникла заборгованість в сумі 113061 грн. 86 коп. (а.с. 17). Як\~вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду доказів наявності підстав для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, якщо вона виникла у зв`язку \~з його \~тяжкою \~хворобою або \~іншою обставиною, що \~має істотне значення, як це передбачено ст. 197 СК України. Так,\~єдиною підставою\~для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, позивач вказує важке матеріальне становище, а саме: наявність інших дітей на утриманні, а також інших осіб дружини та пасинка, наявність непогашеного кредиту. Інших обставин, які б вказували на поважність причин щодо виникнення заборгованості позивачем не наведено. Суд вважає, що зазначені відповідачем обставини (важке матеріальне становище, наявність інших утриманців, наявність несплаченого кредиту) не можуть бути безумовною підставою для звільнення його від сплати аліментів в розумінні ст. 197 СК України, так як вказана заборгованість виникла ще з 2014 року і позивач взагалі не сплачував аліменти в будь-якому розмірі, при цьому маючи стабільний заробіток протягом 2023 року. Із встановлених обставин справи видно, що фактично не сплачуючи аліменти, [PERSON] самоусунувся від матеріального утримання свого сина [PERSON] і заборгованість по сплаті аліментів виникла з його вини, а не в зв`язку з його тяжкою хворобою та іншою обставиною, що має істотне значення, як це передбачено ст. 197 СК України. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів належить відмовити в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст..133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи належать витрати, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 1211 грн. 20 коп., судового збору в дохід держави. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved