Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у грудні 2023 року звернулася до Сокальського районного\~суду Львівської\~областіз позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 серпня 1983 року Ярівською сільською радою Краснолиманського району Донецької області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 26. Від цього\~шлюбу подружжя\~неповнолітніх дітей\~не має.Позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та поваги. Шлюбні відносини фактично припинено з 1984 року, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Відтоді позивачу невідомо жодної інформації про відповідача та його місцеперебування. Шлюб носить формальний характер. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дмитракова Петра\~Петровичавід 11 грудня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Струс Т.В. Ухвалою судді від 12 січня 2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, передано на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2024 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 18 березня 2024 року позовну заяву [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбуприйнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, натомість засобами поштового зв`язку подала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Оскільки, відповідно до відповіді з Управління з\~питань паспортизації,\~реєстрації та\~еміграції Головного\~управління у\~Донецькій області\~від 18.03.2024\~року,\~за наявними\~обліками РТГ\~ІП «Реєстрація\~місця проживання»\~ЄІАС УМП\~ДМС України,\~відомості щодо\~факту реєстрації/зняття\~з реєстрації\~місця проживання\~на території\~Донецької області,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відсутні, то останній був повідомлений, шляхом здійснення оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 13 серпня 1983 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») уклали шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Ярівської селищної ради Краснолиманського району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 26 (а.с. 3). Також встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають неповнолітніх дітей, між ними примирення неможливе. Між позивачем та відповідачем відсутній майновий спір. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачем [PERSON] не заявлено клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивача не змінювати. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved