Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла заява [PERSON] про усиновлення дитини. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] сторони по справі мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Також, разом з ними проживає син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Батько дитини дав згоду на усиновлення сина. Заявник зазначив, що проживає з дитиною та займається його вихованням з часу одруження з його мамою, матеріально утримує та бажає його усиновити. Ухвалою суду від 28.02.2024 відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ній. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву про усиновлення та зазначила, що біологічний батько дав згоду на усиновлення дитини, не спілкується з сином та не має бажання на подальше спілкування. Представник заінтересованої особи - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви, вказала, що всі умови відповідають доцільності усиновлення дитини. Представником заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано заяву про розгляд заяви за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи , суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 14). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). [PERSON] дав згоду на усиновлення малолітнього сина - [PERSON] , що вбачається із заяви посвідченої приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушою О.Л., зареєстровано в реєстрі за № 76 (а.с. 20). Згідно медичного висновку № 156/24 КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради про стан здоров`я особи [PERSON] захворювань та станів, що перешкоджають бути усиновителем немає. (а.с. 13). Згідно акту обстеження умов проживання від 06.02.2024 за адресою [ADDRESS] дитина [PERSON] має окрему кімнату, спальне місце, письмовий стіл, компютер, шкільне приладдя. В повному обсязі забезпечений одягом та взуттям (а.с. 26). Матір`ю дитини [PERSON] надано нотаріально посвідчену згоду чоловікові - [PERSON] на усиновлення її малолітнього сина - [PERSON] (а.с. 19). В судовому засіданні не було встановлено обставин, які б перешкоджали [PERSON] бути усиновителем малолітнього [PERSON] . Судом також враховується задовільний стан здоров`я заявника, його матеріально-побутове забезпечення, житлові умови, те що він має позитивні мотиви з яких він бажає усиновити дитину. За віком заявник перешкод для усиновлення не має. Мати дитини не заперечує проти усиновлення дитини, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою останньої. Таким чином [PERSON] заслуговує і відповідно до вимог закону може бути усиновителем. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Згідно ст.231 СК України, підлягають до задоволення і вимоги заявника в частині присвоєння дитині прізвища та по батькові усиновителя. Відповідно до ч.4 ст.218 та ст.ст. 229, 230, 231 СК України є обґрунтованими і підлягають до задоволення і вимоги заявника про зміну прізвища по батькові дитини, та запису про батька, оскільки це відповідає її інтересам.

Outcome: approved