Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Заявниця [PERSON] через свого представника - адвоката Валочкіна В.В. звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, на обґрунтування якої зазначила, що з 1993 року вона почала проживати разом з [PERSON] однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Спочатку вони разом проживали у її квартирі в [ADDRESS] , який за взаємною згодою оформили на [PERSON] . Із 2007 року [PERSON] захворів на цукровий діабет, лікувався як амбулаторно, так і стаціонарно. З 2014 року йому встановлена ІІІ група інвалідності. Заявниця постійно опікувалась, матеріально забезпечувала чоловіка, вирішувала всі питання по домашньому господарству, оплачувала його лікування, тощо. [INFO] [PERSON] помер, вона займалась його похованням. Після смерті чоловіка, вона звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин із померлим [PERSON] . В іншому порядку встановити факт спільного проживання з померлим [PERSON] однією сім`єю для подальшої реалізації нею спадкових прав неможливо, у зв`язку з чим заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Ухвалою суду від 03.11.2023 справу прийнято до розгляду за правилами окремого провадження. Цією ж ухвалою витребувано від Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірену копію спадкової справи № 78/2022, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 08.12.2023 на адресу суду від Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 78/2022, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 12.02.2024 на адресу суду від представника заінтересованої особи Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області - адвоката Сашкова М.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. У цій заяві представник заінтересованої особи зазначив, що Матвіївська сільська рада Запорізького району Запорізької області не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Ухвалою суду від 15.02.2024 до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено [PERSON] . У судовому засіданні представник заявниці наполягав на вимогах заяви, просив суд їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився,про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, клопотань, а також відзиву на заяву заінтересованою особою подано не було, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності заінтересованої особи. Суд, заслухавши представника заявниці, дослідивши докази по справі, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.12.2021 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із: житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , присадибної земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої на території с. Гасанівка Дружелюбівської сільської ради, а також автомобіля марки ВАЗ 2121, державний номер [NUMBER] , 1980 року випуску, червоного кольору. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Заповітів [PERSON] не залишив, тому спадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватися за законом. Після його смерті, за зверненням [PERSON] , Вільнянською державною нотаріальною конторою Запорізької області було заведено спадкову справу № 78/2022 (номер у спадковому реєстрі 69261620), що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 68878344 від 03.05.2022. Як зазначає заявниця, вона як спадкоємець четвертої черги, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , оскільки на час смерті проживала спільно зі спадкодавцем, та у подальшому звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2023 за № 838/02-31, державний нотаріус відмовила[PERSON] у оформленні спадщини та у видачі свідоцтва на спадщину за законом на вказане вище спадкове майно, у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин із померлим [PERSON] . Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верхового суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За положеннями ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 Європейської конвенції про права людини) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 № 5-рп/99 зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2021 у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. З матеріалів справи вбачається, що заявниця [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] з 2004 року проживали та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать довідки Виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 1627 від 20.12.2021, № 25 від 16.05.2022, № 1222 від 01.09.2023, № 124 від 18.09.2023. 26.10.2018 [PERSON] уклав декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, № 0001-084Х-9Е00, у КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Вільнянської районної ради із сімейним лікарем [PERSON] , вказавши заявницю [PERSON] довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку із пацієнтом. В свою чергу заявниця при укладенні декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, № 0001-029Х-9Е00 від 26.10.2018, довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку із пацієнтом вказана [PERSON] . Як вбачається з копії довіреності від 14.02.2020, посвідченої головним лікарем Вільнянської ЦРКЛ, [PERSON] безстроково уповноважив [PERSON] отримувати його цукрознижувальні препарати. Згідно з довіреністю від 02.12.2021, посвідченої головним лікарем КНП «Вільнянська БЛ» ВМР, [PERSON] уповноважив [PERSON] отримати його пенсію за грудень 2021 року. З 2005 року [PERSON] щороку укладав договори страхування майна із ПрАТ «СК «Оранта Січ», вигодонабувачем у разі смерті страхувальника вказана заявниця [PERSON] . Із наданих копій квитанцій про сплату земельного податку вбачається, що [PERSON] неодноразово сплачувала за померлого [INFO] [PERSON] земельний податок за належну останньому земельну ділянку. Також матеріали справи свідчать, що після смерті [PERSON] [PERSON] займалась організацією його поховання, уклавши договір-замовлення на організацію та проведення поховання з ритуальною службою ФОП [PERSON] , останній Відділом обслуговування громадян № 12 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нараховано допомогу на поховання за померлого [INFO] [PERSON] . Таким чином, досліджені судом докази підтверджують те, що заявниця [PERSON] проживала з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року до дня його смерті. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо вимоги заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved