Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом про зняття арешту з нерухомого майна. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є співвласником жилого будинку в [ADDRESS] . Іншими власниками є мати позивача [PERSON] , брат [PERSON] та батько [PERSON] , який помер [INFO] . Вказував, що будучи спадкоємцем майна померлого [PERSON] та бажаючи оформити спадщину, звернувся до приватного нотаріуса та дізнався, що на майно померлого батька державними виконавцями накладено арешт в рамках виконання судового рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . Зазначав, що перебування майна померлого під арештом та забороною позбавляє його можливості прийняти спадщину, володіти, користуватися та розпоряджатися майном. В позовній заяві просив скасувати арешт і припинити заборону відчуження 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , що накладений на підставі постанови про арешт від 12.09.2018 № 40150518. Просить також скасувати арешт і припинити заборону відчуження 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , накладений постановою від 05.12.2006 АЕ № 502419. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.01.2024 відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідачем Київським ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 07.02.2024 подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що в провадженні відділу перебувало на виконанні виконавче провадження № 40150818 з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави в справі № 2-3785 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видав заробітку, в ході виконання якого постановою державного виконавця від 12.09.2018 було накладено арешт на майно боржника у зв`язку з наявною заборгованістю по аліментах. Дане виконавче провадження було завершене 06.03.2023 на підставі п. 3 ч. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника. Також відповідач вказував, що згідно даних АСВП з 07.02.2006 на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 9608353 з примусового виконання зазначеного вище судового рішення, яке було завершене 21.11.2012 з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документа до іншого ВДВС. В задоволенні позовних вимог відповідач просив відмовити. Відповідач [PERSON] 08.02.2024 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає в повній мірі, не заперечує проти зняття обтяжень з нерухомого майна по [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.03.2024 закрито підготовче провадженні в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги, також просила суд скасувати накладені на домоволодіння заборони та обтяження. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що на підставі договору міни від 05.05.1996 житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Після померлого [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В. відкрита спадкова справа, з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] . Також дослідженими в справі доказами встановлено, що в провадженні Київського відділу ДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 40150818 з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави в справі № 2-3785/05 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] , 2003 року народження, в ході виконання якого постановою державного виконавця від 12.09.2018 було накладено арешт на майно боржника у зв`язку з наявною заборгованістю по аліментах (а.с. 131). Встановлено, що виконавче провадження було завершене постановою державного виконавця від 06.03.2023 на підставі п. 3 ч. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника (а.с. 157). Відповідно до позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 161/11682/15-ц, за змістом статті 194 Сімейний кодекс\~України від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина. У випадку смерті платника аліментів його спадкоємці за рахунок наявних активів спадкової маси зобов`язані погасити заборгованість за аліментами на дитину. Також судом встановлено, що згідно даних АСВП з 07.02.2006 на виконанні у Київському відділу ДВС у місті Полтаві перебувало виконавче провадження № 9608353 з примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , яке було завершене 21.11.2012 з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документа до іншого ВДВС. Встановлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме та реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо фізичної особи [PERSON] наявна інформацію про відповідні заборони, накладені орланом ДВС в ході здійснення заходів примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів. Зокрема, внесено інформацію про наявність обтяження, номер запису про обтяження 28455150 (спеціальний розділ), арешт нерухомого майна, на підставі постанови державного виконавця від 12.09.2018 у виконавчому провадженні № 40150818. Також за даними Реєстру внесені відомості про наявність арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4195434, на підставі постанови Київського ВДВС м. Полтави про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, ЕА502419, від 05.12.2006. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 2 зазначеного Закону обтяження це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. Статтею 12 зазначеного Закону передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до\~ст.\~26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» \~за результатом\~розгляду документів,\~поданих для\~державної реєстрації\~прав,\~державний реєстратор\~на підставі\~прийнятого ним\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав вносить\~відомості про\~речові права,\~обтяження речових\~прав до\~Державного реєстру\~прав. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Судом встановлено, що щодо нерухомого майна, яким є домоволодіння по [ADDRESS] , зареєстровані обтяження, накладені органами Державної виконавчої служби в ході здійснення виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] , 2003 року народження. Законодавець у частині першій статті 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. Матеріалами справи встановлено, що підставами для обтяження нерухомого майна, належного [PERSON] , є рішення державних виконавців в рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів на користь [PERSON] , до якої пред`явлено позовні вимоги. У зв`язку з завершенням виконавчих проваджень державний виконавець самостійно позбавлений можливості вирішити питання про зняття наявних обтяжень. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність відповідних реєстраційних записів щодо обтяжень впливають на обсяг прав позивача. [PERSON] , в інтересах якої накладено арешт, не заперечує проти зняття обтяжень, вважає, що зняття накладених заборон сприятиме погашенню наявної заборгованості. Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне скасувати арешт та припинити заборону здійснення відчуження 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , що перебуває у власності [PERSON] , накладений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43584039 від 19.10.2018, зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером запису про обтяження 28455150 (спеціальний розділ), який виник на підставі постанови Київського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області про арешт майна боржника від 12.09.2018 за номером 40150818. Також необхідно скасувати арешт та припинити заборону здійснення відчуження 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , що перебуває у власності [PERSON] , накладений постановою Відділу державної виконавчої служби у Київському районі м. Полтави управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.12.2006, серія АЕ№502419, номер обтяження 4195434. З цих підстав позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, позовні вимоги до органу ДВС заявлені необґрунтовано та не підлягають задоволенню.

Outcome: partial