Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 15 809,28 грн., збитки від інфляції в розмірі 1 625,63 грн., 3% річних в розмірі 589,27 грн., а всього 18 024 (вісімнадцять тисяч двадцять чотири) грн. 18 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказом департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 14 від 31.05.2017 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , передано на обслуговування Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс». Відповідно до 2.2. Статуту предметом діяльності КП «Житло-сервіс» є надання житлово комунальних послуг споживачам. Між позивачем та відповідачем, яка є власником квартири [ADDRESS] , 13.12.2017 р. укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] , а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за договором про надання послуг, у останньої виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з листопада 2019 року по жовтень 2021 року у сумі 15809,28 грн. Окрім цього, позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України вважає, що відповідачка має сплатити збитки від інфляції у сумі 1625,63 грн та три проценти річних у сумі 589,27 грн за період з 21.12.2019 по 31.01.2022р. Провадження у справі відкрито ухвалою від 05.01.2024 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомлений про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що КП «Житло-Сервіс», як обслуговуюча організація житлового будинку, надає власникам житлових та нежитлових приміщень житлово-комунальні послуги, що підтверджується наказом Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), статутом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс». Наказом департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 14 від 31.05.2017 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , передано на обслуговування Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс». Відповідно до п. 2.2 статуту предметом діяльності КП «Житло-сервіс» є надання житлово-комунальних послуг споживачам. Згідно довідки реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . 13.12.2017 р. між позивачем та відповідачем, як власника квартири було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] . Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) № 211 від 12.02.2018 «Про внесення змін до тарифів та структури тарифів, на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що нестає за розрахунковим встановлений тариф на послугу для будинку за адресою: [ADDRESS] , а також строк оплати - до 20 числа місяця, наступного за розрахунком. З позову вбачається, що відповідачка постійно користується наданими послугами, але не сплачує за них в повному обсязі. Таким чином, за період з листопада 2019 року по жовтень 2021 року виникла заборгованість у сумі 15 809,28 гривень. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власниці квартири [ADDRESS] , на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або формами, затвердженими в установленому порядку. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість в сумі 15 809,28 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданим позивачем розрахунком з відповідачки також підлягають стягненню збитки від інфляції у сумі 589,27 грн та три проценти річних у сумі 589,27 грн. за період з 21.12.2019 р. по 31.08.2022 р. У зв`язку з неналежним виконання відповідачкою своїх зобов`язань та простроченням виконанням грошового зобов`язання, з [PERSON] необхідно стягнути заборгованість у розмірі 18 024,18 грн, з яких: 15 809, 28 грн. - основна сума боргу за житлово-комунальні послуги, 589,27 грн - 3% річних, 1625,63 грн. - інфляційні втрати. Відповідачкою не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Житло-сервіс» щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved