Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі продажу майнових прав, за яким відповідач придбав майнові права на нежитлові приміщення 8/1 у буд. [ADDRESS] , відповідач отримав акт прийому передачі приміщення. Позивач зазначає, що на момент укладення договору та акту позивач був власником спірного нежитлового приміщення на підставі свідоцтва про право власності від 10.12.2011. Тобто відчуження спірного майна мало б відбуватись на підставі нотаріально посвідченого договору. Зазначає, посилаючись на ст. 220 ЦК України що недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору має наслідком нікчемність договору. Відповідач отримав у власність спірне приміщення з порушенням вимог ЦК України за недійсними (нікчемними) правочинами, тому отримане приміщення підлягає поверненню позивачу. Просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу), індексний номер: 51164843 від 17 лютого 2020 року про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення № 8/1 у будинку [ADDRESS] на користь [PERSON] та витребувати майно - нежитлове приміщення № 8/1 у будинку [ADDRESS] у власність Приватного акціонерного товариства «СУМБУД». Ухвалою суду від 22.11.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 24.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечував. З наданої позивачем копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно вбачається, що позивач є власником іншого приміщення, аніж те, яке зареєстроване на праві власності за відповідачем. У позовній заяві позивач не обгрунтовує у зв`язку з чим ставить питання про скасування реєстрації права власності на придбане відповідачем майно. Позивач звертався до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором купівлі продажу майнових прав, у задоволенні позову було відмовлено. Цим рішенням встановлено обставини та факт набуття відповідачем права власності на нежитлове приміщення. Просить відмовити у задоволенні позову. Позивач не скористався правом на подання відповіді на відзив. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечувала із зазначених у відзиві підстав. Додатково зазначила, що докази понесення судових витрат в сумі 50 000 грн. будуть нею надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення по суті спору. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 05 лютого 2020 року між АТ «Сумбуд» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 184, предметом за цим договором є майнові права на нежитлове приміщення № 8/1 у житловому будинку по [ADDRESS] (а.с. 9 12). Відповідно до п. 2.1 договору майнові права на об`єкт нерухомості, які належать продавцю, та відчужуються покупцю відповідно до умов цього договору полягають у праві набути право власності на об`єкт нерухомості після введення в експлуатацію об`єкта будівництва та оформити відповідні правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомості. Відповідно до пункту 3.2 зазначеного договору продавець здійснює передачу майнових прав на об`єкт нерухомості та безпосередньо об`єкт нерухомості в порядку та на умовах, визначених у статті 5 цього договору, за умови належного і повного виконання покупцем всіх прийнятих на себе зобов`язань за даним договором. Як передбачено пунктами 5.1, 5.2 зазначеного договору, передача покупцю права власності на майнові права на об`єкт нерухомості здійснюється за двостороннім актом прийому-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості, який підписується повноважними представниками сторін впродовж 2 днів з моменту сплати 100 відсотків ціни майнових прав, визначеної п. 4.1 цього договору. Передача об`єкта нерухомості покупцю як власнику майнових прав на об`єкт нерухомості здійснюється після введення об`єкта будівництва в експлуатацію, що підтверджується отриманим сертифікатом відповідності закінченого будівництвом об`єкта. Передача об`єкта нерухомості покупцю проводиться по акту прийому-передачі об`єкта нерухомості, який підписується повноважними представниками сторін не пізніше ніж через 60 календарних днів з дня настання кожної з наступних подій: 1) закінчення робіт з надання об`єкту нерухомості обумовленого цим договором стану, в тому числі оздоблювальних робіт; 2) введення об`єкта будівництва в експлуатацію; 3) проведення технічної інвентаризації об`єкта нерухомості бюро технічної інвентаризації і виготовлення технічного паспорту на об`єкт нерухомості. Додатком до договору є план об`єкта нерухомості, відповідно до якого загальна площа нежитлового приміщення становить 107,7 кв.м.(а.с. 12-16). 05 лютого 2020 року між АТ «Сумбуд» в особі голови правління Бритова О.Б. та [PERSON] було складено акт прийому-передачі нежитлового приміщення, за яким підприємство передало відповідачу нежитлове приміщення № 8/1 загальною площею 107,7 кв.м у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно з довідкою про 100 (сто) відсоткове виконання обов`язків покупця, виданою 05 лютого 2020 року АТ «Сумбуд» в особі голови правління Бритова О.Б. [PERSON] за № 184./184г-оф.8/1, останній згідно з договором купівлі-продажу майнових прав № 184 від 05 лютого 2020 року та додатковою угодою № 1 від 05 лютого 2020 року сплатив ціну майнових прав на об`єкт нерухомості площею 107,7 кв.м і виконав всі свої обов`язки, пов`язані з цим договором (а.с. 70). Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи 12.02.2020 [PERSON] подана заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, до якої додано пакет докуметів: довідка про 100 (сто) відсоткове виконання обов`язків покупця, серія та номер 184./184г-оф.8/1, видана 05.02.2020 АТ «Сумбуд»; витяг зі списку інвесторів житлового будинку по [ADDRESS] , серія та номер 05/02, виданий 05.02.2020 АТ «Сумбуд»; акт прийому-передачі нежитлового приміщення, серія та номер бн, виданий 05.02.2020, видавник АТ «Сумбуд»/ [PERSON] ; додаткова угода до договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер 1, видана 05.02.2020; договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер 184, виданий 05.02.2020, технічний паспорт (а.с 70-81). Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області [PERSON] №51164843 від 17.02.2020 вирішено провести державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення, вбудоване в житловий багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] , приміщення № 8/1 за [PERSON] (а.с. 68). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на нежитлове приміщення, вбудоване в житловий багатоквартирний будинок загальною площею 107,7 кв.м за адресою: [ADDRESS] , приміщення № 8/1, зареєстровано 12 лютого 2020 року за [PERSON] (а.с. 69). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Сумської міської ради 10.12.2011 ПрАТ «Сумбуд» є власником офісного приміщення загальною площею 109,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Положенням пункту 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України\~ від 25 грудня 2015 року (у редакції, яка діяла на час реєстрації за відповідачем права власності на спірне майно) для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо). У разі участі особи у фонді фінансування будівництва документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є видана управителем такого фонду довідка про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування. У разі придбання особою безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром є одиниця нерухомості, документами, що підтверджують набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу облігацій та за наявності документ, згідно з яким здійснилося закріплення відповідного об`єкта інвестування за власником облігацій (договір резервування, бронювання тощо). У разі придбання майнових прав на об`єкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо). У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 р., також обов`язково зазначаються у відповідній заяві відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та подаються завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, копії: документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна, а також випадків, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта); документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий об`єкт нерухомого майна). У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не зазначаються, а завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, копії документів, передбачені цим пунктом, не подаються у разі, коли такою особою відповідно до пункту 77 цього Порядку подано зазначені відомості та документи для долучення їх до Державного реєстру прав. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач обгрунтовує вимоги тим, що право власності зареєстроване за відповідачем на підставі нікчемного правочину, оскільки позивач є власником спірного приміщення на підставі свідоцтва про право власності, виданого у 2011 році, відтак, відчуження його повинно було відбуватись на підставі нотаріально посвідченого договору. Однак, як вбачається зі змісту цього свідоцтва, воно посвідчує право власності на офісне приміщення під номером 8, площа якого становить 109,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Право власності ж відповідача зареєстроване на інше приміщення: нежитлове під номером 8/1 та з іншою площею: 107,7 кв.м. Суд зазначає, що враховуючи положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України саме на сторону \~покладається обов`язок доведення тих обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем всупереч вимог наведеної норми не доведено, що він на момент реєстрації за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно був його власником на підставі свідоцтва про право власності. З наданих доказів вбачається, що у свідоцтві від 10.12.2011 посвідчено право ПрАТ «Сумбуд» на інший об`єкт нерухомого майна. Інших доводів, які б могли бути підставою для скасування державної реєстрації права власності за відповідачем на нерухоме майно позивачем не наведено. З наданої копії реєстраційної справи вбачається, що із заявою про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на нерухоме майно надано пакет документів, який відповідає переліку, визначеному пунктом 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України\~ від 25 грудня 2015 року, який був чинний на час реєстрації такого права власності. Враховуючи викладене, суд за результатами розгляду справи не вбачає підстав для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за відповідачем права власності на нерухоме майно, а відтак і для витребування цього нерухомого майна у власність позивача. У задоволенні позовних вимог слід відмовити. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не розподіляються.

Outcome: dismissed