Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

14.12.2023 [PERSON] звернулася в суд із позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, який в подальшому уточнила, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку будинку №17 житловою площею 102,4 кв.м., загальною площею 214,3 кв.м., хлів, господарську будівлю, вбиральню, літню кухню з прибудовою, навіс, замощення, огорожу, криницю, два септики, що знаходиться в [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та 1/2 частку будинку №17 житловою площею 102,4 кв.м., загальною площею 214,3 кв.м., хлів, господарську будівлю, вбиральню, літню кухню з прибудовою, навіс, замощення, огорожу, криницю, два септики, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позов обґрунтований тим, [INFO] помер її батько [PERSON] . Зазначає, що вона є спадкоємцем за заповітом, після померлого батька, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючого документу. Іншим спадкоємцем, який мав право на обов`язкову частку в спадщині є дружина спадкодавця [PERSON] , яка подала нотаріусу заяву про те, що вона не претендує на одержання обов`язкової частки у спадщині. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Вона є спадкоємцем за законом після померлої матері та прийняла спадщину, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті. З огляду на викладене просять позовні вимоги задовольнити. 11.03.2023 представником позивача адвокатом Бачинською Н.О. подано суду заяву про зміну предмету позову. Ухвалою судді від 05.01.2024 відкрито провадження у цивільній справі №607/24644/23. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 18.03.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила суд позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо їх задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Так, в судовому порядку встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.01.2022 Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на будинок [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Бойко Л.В. 01.06.2012, зареєстрованого в реєстрі за №3037, [PERSON] на випадок своє смерті, зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, рухоме та нерухоме, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, як в Україні, так і за її межами, і взагалі все те, що буде належати мені і на що я за законом матиму право, заповів [PERSON] . Таким чином, спадкоємцем майна за заповітом [PERSON] є позивач [PERSON] . Спадкоємцем, який мав право на одержання обов`язкової частки у спадщині була дружина спадкодавця [PERSON] . Як вбачається з копії спадкової справи №479/2022 року, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , наданої на запит суду, спадкова справа заведена за заявою дочки померлого [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом за №1067 від 21.11.2022. 24.11.2022 за №1082 до Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява від дружини померлого [PERSON] про те, що вона не претендує на одержання обов`язкової частки у спадщині. Інші спадкоємці не зверталися. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , [PERSON] звернувся до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, проте державним нотаріусом Осадчук В.Ю. було винесено постанову №2488/02-31 від 11.12.2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки було виявлено відсутність правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Як вбачається з інформаційної довідки №441 виданої 30.05.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року, житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Тернопільською районною радою 25.07.1987 року на підставі рішення виконкому № 180 від 21.07.1987 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 261. Судом встановлено, що 12 жовтня 1965 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний запис № 15. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] від 23.10.1965 року. Так як житловий будинок [ADDRESS] набутий [PERSON] в 1987 році, тобто в період перебування у шлюбі із [PERSON] , в даній ситуації підлягають застосуванню норми Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 року, чинні на момент виникнення у [PERSON] права власності на майно. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно ст. 16 Закону України "Про власність" майно, нажите подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю Української PCP. Відтак, незважаючи на те, що померлий [INFO] [PERSON] являвся титульним власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Тернопільською районною радою 25.07.1987 року на підставі рішення виконкому № 180 від 21.07.1987 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 261 (яке є втрачене), йому належала 1/2 його частина. Тоді як [PERSON] - дружині [PERSON] теж належала 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.05.2023 Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №53. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . Заповіту померла за життя не склала. Після її смерті відкрилася спадщина за законом. [PERSON] є донькою померлої [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 10.07.1974 Тернопільським р/в ЗАГС. Згідно відповіді №515/01-16 від 04.03.2024 наданої Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, на запит суду, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої матері [PERSON] та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, оскільки на день смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала разом із нею, що підтверджується довідкою № 401 від 03.05.2023, виданою Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Як вбачається із інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №442 від 30.05.2023 за адресою [ADDRESS] є будинковолодіння, а саме під літерою А - житловий будинок з прибудовою, верандою, терасами і підвалом рік побудови 1973 p., під літерою Б хлів, рік побудови 1978р., під літерою В господарська будівля рік побудови 2003 рік, під літерою Г вбиральня, рік побудови 1978р., під літерою Д літня кухня з прибудовою, рік побудови 1978р., І-ІІ замощення, 1980р., 1-3, 5 огорожа, 1980р., 6 криниця, 2003р., 7 септик, 2003р., 8 септик, 2003р. Разом з цим відповідно до даної довідки, по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] належить [PERSON] . 29.05.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до експлікації приміщень житлового будинку, загальна площа житлового будинку під літ. «А» становить 214,3 кв.м., житлова 102,4 кв.м. З роз`яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкового майна, після смерті матері [PERSON] та спадкоємцем за заповітом, після смерті батька [PERSON] , відмови від прийняття спадщини не заявляла, а звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця є перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Однак, це не позбавляє її права захищати свої спадкові права в суді. [PERSON] , який помер [INFO] , за життя склав заповіт в користь [PERSON] , яка в свою чергу у встановлені законом строки подала заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцем, який мав право на обов`язкову частку була дружина спадкодавця [PERSON] , яка подала нотаріусу заяву про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині за № 1082 від 24.11.2022. Тому, [PERSON] успадкувала належну померлому 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] . Також, беручи до уваги те, що [PERSON] яка померла [INFO] , заповіту щодо належного їй майна 1/2\~частки будинку\~ [ADDRESS] не складала, спадщину після її смерті прийняла дочка [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги за законом та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 229 від 28.02.2024, виданою Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, відмови від її прийняття протягом шестимісячного строку не заявляла, а тому вона успадкувала належну померлій 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved