Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

[PERSON] 22.12.2024 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] 22991 грн., в якості відшкодування витрат на поховання [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав на [ADDRESS] . За життя [PERSON] у 2014 році уклав договір довічного утримання та у 2015 році договір про зміну набувача в договорі довічного утримання, відповідно до якого [PERSON] отримала у власність належну [PERSON] квартиру, натомість [PERSON] зобов`язувалася забезпечувати, утримувати, доглядати його довічно, а також здійснити поховання [PERSON] після його смерті або компенсувати вартість ритуальних послуг особі, яка здійснила його поховання, у разі неможливості здійснити поховання самостійно через поважні причини. Зазначила, що організацією поховання [PERSON] займалася лише вона, у зв?язку з чим понесла витрати на загальну суму 22991 грн., а тому просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч.8 ст.178\~ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши подані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2023 року (а.с.3). За життя [PERSON] 13.11.2014 року уклав договір довічного утримання (а.с.8-9), а 10.06.2015 року договір про зміну набувача в договорі довічного утримання (далі Договору), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Іваненко Н.М., зареєстрований в реєстрі за №255 (а.с.10-11). Відповідно до п.1 Договору [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , взамін чого [PERSON] зобов`язалася забезпечувати [PERSON] утримувати довічно на умовах цього Договору. Згідно п.8 Договору [PERSON] зобов?язалася, зокрема, здійснити поховання відчужувача квартири після його смерті, або компенсувати вартість ритуальних послуг особі, яка здійснила поховання, у разі неможливості здійснити поховання набувачем самостійно через поважні причини. Статтею 744 ЦК України передбачено, що \~за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно з ч.3 ст.749 ЦК України набувач зобов?язаний у разі смерті відчужувача поховати його, навіть якщо це не було передбачено договором довічного утримання (догляду). Згідно із п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~передбачено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Відповідно до ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Відповідно до\~ст.12 Закону України «Про поховання та похоронну справу»\~ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до договору-замовлення на організацію та проведення поховання №000003542 від 09.10.2023 року, предметом якого є надання послуг на поховання [PERSON] , [PERSON] сплатила грошові кошти у розмірі 2891 грн. (а.с.6) Згідно квитанції від 10.10.2023 року [PERSON] понесла витрати на поховання у розмірі 20100 грн. (а.с.7). Виходячи з наведеного, враховуючи, що\~ відповідач згідно договору про зміну набувача в договорі довічного утримання зобов?язалася компенсувати вартість ритуальних послуг особі, яка здійснила поховання, а позивачем надано докази понесеннятаких витрат, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню відшкодування витрат на витрат на поховання у розмірі 22991 грн. Відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України судовий збір в розмірі 1073,60 грн., сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.31).

Outcome: approved