Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування якої покликається на те, [INFO] помер її чоловік [PERSON] в с.Городище Березнівського району Рівненської області. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку. При зверненні заявника до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Черкасової І.В. щодо оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки існують розбіжності у документах, а саме в у свідоцтві про смерть прізвище її чоловіка значиться як « [PERSON] , а Державний акт на право приватної власності на землю серії РВ №00219 як « [PERSON] . Вказані розбіжності у написанні прізвища її чоловіка у правовстановлюючому документі перешкоджають реалізації її прав, а тому просить встановити факт належності її померлому чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії РВ №00219 від 20 березня 1995 року, виданого на підставі рішення Городищенської сільської ради народних депутатів від 22 грудня 1994 року на ім`я « [PERSON] ». ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 05 березня 2024 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] подала до суду заяву, у якій підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, у якому просить розглянути вказану справу без участі їх представника, не заперечує проти задоволення вимог заявника. \~Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 серпня 2012 року, встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] у с.Городище Березнівського району Рівненської області. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] виданого 30 листопада 2001 року, [PERSON] та [PERSON] одружилися. Після реєстрації дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії РВ №00219, виданий на підставі рішення Городищенської сільської ради народних депутатів від 22 грудня 1994 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована на території Городищенської сільської ради, площею 0,12 га [PERSON] . Відповідно до Архівного витягу 129/04-01 від 27 лютого 2024 року рішенням №26 Городищенської сільської ради від 07 вересня 1999р. [PERSON] (так в документі) було передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку в с.Городище. Згідно довідки, виданої старостинським округом №7 Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області 21.03.2024р. №488 встановлено, що [PERSON] ( [INFO] ) до дня смерті [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім нього на момент смерті, за вказаною вище адресою станом на 07.08.2012 року були зареєстровані: дружина [PERSON] , доньки померлого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно запису по господарської книги №6 особовий рахунок 0570-1 будинок [ADDRESS] облікується за [PERSON] (помер [INFO] )(виписка з по господарської книги с.Городище Рівненського району Рівненської області за 2016-2023 рр. видана Березнівською міською радою Рівненського району Рівненської області старостинський округ №7 (с.Городище). Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення юридичного факту належності [PERSON] . Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку; встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на належне оформлення речових прав заявника і іншого порядку його встановлення немає. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved