Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Заявник [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, мотивуючи свої вимоги з урахуванням уточненої заяви тим, що [INFO] померла [PERSON] бабуся [PERSON] , яка постійно мешкала в [ADDRESS] , та на день її смерті відкрилась спадщина 2/3 частини вищевказаної квартири, та нараховану і неотриману [PERSON] пенсію, а 1/3 квартири належить [PERSON] на праві власності. 06 листопада 2023 року він звернувся до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Науменко В.В. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої, проте отримав відмову у зв`язку з тим, що не було надано документів на підтвердження родинних зв`язків [PERSON] і [PERSON] . Вказує, що документи на підтвердження вказаного факту відсутні, а ті що були у них на зберіганні згоріли під час бомбардування. Посилається на те, що встановлення в судовому порядку родинних відносин надає [PERSON] можливість реалізувати належне їй за законом право спадкування, у зв`язку із чим він просив встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є онучкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до Розпорядження №1/0/9-22 від 06 березня 2022 року Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області визначена за Ленінським районним судом м. Дніпропетровська. 14 листопада 2023 року ухвалами судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, а також витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Науменко В.В. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року залучено до участі у цивільну справу в якості заінтересованої особи - територіальну громаду в особі Маріупольської міської ради Донецької області. Представник заявника направив до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі та без участі заявника. Заінтересована особа - приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Науменко В.В. повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань про відкладення чи розгляд справи без її участі не надала, лише надала на вимогу суду копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Від представника заінтересованої особи Маріупольської міської ради Донецької області надійшла заява в якій він просив розглянути справу без участі їх представника з прийняттям відповідного рішення на розсуд суду та не заперечував проти задоволення заяви. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на житлове приміщення Серії КО №000495 від 02 вересня 1987 року, яке видано Виконавчим комітетом Жданівської міської ради народних депутатів, [PERSON] було надано право на зайняття житлового приміщення - квартири [ADDRESS] разом з її сім`єю, а саме: доньками - [PERSON] та [PERSON] (а. с. 33). Матеріалами справи підтверджено, що 24 січня 1995 року Управлінням міського майна м. Маріуполя Донецької області [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видано дублікат свідоцтва про право власності на житло квартиру за адресою: [ADDRESS] , (а. с. 35). Крім того, з наявного в матеріалах справи витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського бюро технічної інвентаризації №7688834 від 05 липня 2005 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності, з розподілом часток по 1/3 частки за кожною (а. с. 37). Також судом встановлено, що 07 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування частини квартири, який було посвідчено державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Щербак Л.А. та зареєстровано в реєстрі за №1-1460, за умовами якого [PERSON] подарувала [PERSON] 1/3 частину двокімнатної квартири [ADDRESS] (а. с. 34). В матеріалах справи міститься копія паспорту громадянина України [PERSON] , з якої судом встановлено, що її місце проживання з 12 липня 2007 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а. с. 38). Крім того, з наявного в матеріалах справи витягу №5418 з реєстру Маріупольської територіальної громади №2023/005852657, який сформовано 01 серпня 2023 року, а також копії паспорту громадянина України [PERSON] . судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 18 листопада 1987 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 43-44, 47). Матеріалами справи також підтверджено, що [INFO] у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Немирівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис №160 (а. с. 48). Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73697592, сформованому 24 серпня 2023 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Науменко В.В., після смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована спадкова справа №91/2023 (номер у Спадковому реєстрі 71136795) (а. с. 22). Постановою Приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Науменко В.В. №291 від 06 листопада 2023 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій [PERSON] через ненадання документів, які підтверджують родинний зв`язок [PERSON] зі своєю бабою [PERSON] (а. с. 42). Разом з тим, в матеріалах справи також наявний повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб щодо [PERSON] , з якого судом встановлено, що 02 березня 1990 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було складено актовий запис про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », про що складено актовий запис №730, а вказаний шлюб було розірвано 31 жовтня 1996 року, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області складено актовий запис №754 (а. с. 85-87). Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого 13 грудня 1990 року відділом ЗАГС Приморського райвиконкому м. Маріуполя, про що зроблено запис №747 (а. с. 83). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00041307056, який сформовано 07 вересня 2023 року, судом встановлено, що Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстровано актовий запис про шлюб за №466 між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », а на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 листопада 2022 року вказаний шлюб було розірвано (а. с. 46). З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №860 (а. с. 21). Також заявником до матеріалів справи було долучено родинні фотографії, на яких зображено [PERSON] та [PERSON] разом з іншими родичами (а. с. 50-52). Згідно із ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 частиною 1 статті 315\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно із п. 1 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У відповідності із п. 7 постанови Пленуму\~ВСУ №5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення фактів родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. У своїй заяві про встановлення факту родинних відносин представник заявника посилається, що встановлення в судовому порядку родинних відносин необхідне заявнику для реалізації своїх спадкових прав. Тим самим факт, про встановлення якого просив заявник, має для [PERSON] юридичне значення, оскільки забезпечує реалізацію її спадкового права. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року звернено увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, зокрема, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Дослідивши наявні в матеріалах докази, судом встановлено, що донька [PERSON] - [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на « [PERSON] », є рідною матір`ю [PERSON] , яка до одруження мала прізвище « [PERSON] », що підтверджує родинний зв`язок заявника з [PERSON] . Отже, проаналізувавши відомості, відображені у вищевказаних документах, які логічно та послідовно доповнюють одне одного, не суперечать по своїй суті та змісту, суд вважає доведеними обставини, викладені у заяві про встановлення факту родинних відносин, оскільки заявником доведено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд не вбачає суперечностей у наданих заявником документах, обставини, які можуть ставити під сумнів той факт, який просив встановити заявник, матеріали справи також не містять. Згідно із ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки, а саме необхідне [PERSON] для реалізації своїх спадкових прав, а у позасудовому порядку встановити це неможливо і діюче чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення вказаного факту, а встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 7 ст.\~294\~ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved