Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу за договором, посилаючись на те, що 29.01.2020 року [PERSON] із АТ «Банк Кредит Дніпро» уклала договір № 22037000284540, за яким отримала кредит в сумі 49600 грн. строком на 48 місяців. 12.07.2023 р. між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 12/07/23, за яким первісний кредитор передав ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача. 29.01.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено Договір факторингу № 29/01/24-01, за яким кредитор передав ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» за плату належні йому права вимоги до відповідача Відповідно до Реєстру прав вимоги до такого Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 86351,91 грн.. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги не здійснила погашення заборгованості. На теперішній час сума заборгованості становить 85384,69 грн., з яких 22559,33 грн. залишок строкового кредиту, 21173,41 залишок простроченого кредиту, 0,79 грн. залишок прострочених відсотків, 41651,16 грн. залишок прострочених комісій. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 22037000284540 в сумі 85384,69 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача, Поляков О.В. , у позовні заяві просив провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] будучи повідомленою про наявність у провадженні суду позову ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до неї про стягнення суми боргу за договором, не скористалась своїм правом на подання відзиву на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом було встановлено, що 29.01.2020 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 22037000284540, за яким банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 49600 грн. стром на 48 місяців зі сплатою 0,001% річних. При цьому реальна процентна ставка складає 122,25%, та процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту складає 56%. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить: з 1 по 12 міс.-2480 грн.; з 13 по 24 міс. - 1984 грн.; з 25 по 36 міс. - 1488 грн.;з 37 по 48 міс. - 967,20 грн. Таким чином суд дійшов висновку, що договір від 29.01.2020 року був особисто підписаний [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи, та чим підтверджено укладання між сторонами такої угоди, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Відповідачкою [PERSON] частково здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором № 22037000284540 від 29.01.2020 року, що підтверджується випискою по особовому рахунку. 12 липня 2023 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 12/07/23, відповідно до якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] за договором кредиту № 22037000284540, що підтверджується витягом з реєстру боржників, де вказано, що заборгованість відповідача становить 86351,91 грн., що також підтверджується розрахунком АТ «Банк Кредит Дніпро» боргу [PERSON] за договором № 22037000284540 від 29.01.2020 р., та випискою з розрахунку реєстру боржників. 29 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 29/01/24-01, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] за договором кредиту № 22037000284540, що підтверджується витягом з реєстру боржників, де вказано, що заборгованість відповідача становить 86351,91 грн., з яких 43732,74 грн. прострочене тіло, 0,79 грн. прострочені відсотки, 41651,16 грн. прострочена комісія, 0,02 грн. відсотки, 967,20 грн. комісія, та випискою з розрахунку реєстру боржників. При цьому 30.06.2023 року [PERSON] було сплачено 1800, 45 грн. на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 22037000284540 від 29.01.2020 року. За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином права вимоги за договором кредиту № 22037000284540 від 29.01.2020 року, укладеним [PERSON] з первісним кредитором, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». Судом також було встановлено, що [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, яку наразі вона повинна сплатити на користь позивача у встановленому судом розмірі, що дорівнює 85384,96 грн. Отже, суд зазначає, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», заявлені до відповідачки, підлягають задоволенню шляхом стягнення на користь позивача з [PERSON] боргу в загальній сумі 85384,69 грн., з яких 22559,33 грн. залишок строкового кредиту, 21173,41 залишок простроченого кредиту, 0,79 грн. залишок прострочених відсотків, 41651,16 грн. залишок прострочених комісій.. Згідно із ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідачки підлягають також стягненню витрати ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Таким чином суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Суд встановив, що понесені ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн. підтверджуються матеріалами справи: свідоцтвом адвоката Тараненко А.І., договором про надання правової допомоги від 16 лютого 2024 року, де визначена вартість юридичних послуг, актом прийому-передачі наданих полслуг, яким визначено детальний перелік проведеної роботи, внаслідок чого вартість наданої правничої допомоги позивачу адвокатом становить 4500 грн., з яких 4000 грн. за складання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та 500 грн. за вивчення матеріалів справи. При цьому суд зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Аналогічна правова позиція була викладена неодноразово Верховним Судом, зокрема, у постановах від 11 листопада 2021 року по справі № 922/449/21 та від 3 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19. Таким чином з огляду на зазначені норми процесуального права та правові позиції Верховного Суду, зважаючи на встановлені судом обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу в сумі 4500 грн. були доведені, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, а також дотримані критерії розумності їх вартості. Отже, враховуючи, що суд повністю задовольнив заявлені позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», то витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4500 грн. підлягають на підставі ст. 141 ЦПК стягненню з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс`в сумі 4500 грн.

Outcome: approved