Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Виклад позиції заявника. [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, її проживання з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 1998 року по [INFO] день смерті останнього за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що при виконанні бойового завдання в с. Роботине, Пологівського району, Запорізької області загинув її цивільний чоловік [PERSON] , що підтверджується сповіщенням про смерть №184 від 07.09.2023 року та свідоцтвом про смерть від 27.09.2023 року. Після його смерті виникла необхідність вирішувати питання пов`язані зі спільним майном, оформлення пільг та компенсацій, а також виплати грошової допомоги. Однак при підготовці документів виявилося, що вона не може подати весь пакет необхідних документів, оскільки проживала з [PERSON] після розлучення без реєстрації шлюбу. З [PERSON] вони зареєстрували шлюб 15.10.1994 року, але 03.11.1998 року розірвали шлюб, однак продовжили проживати спільно однією сім`єю як чоловік та жінка без повторної реєстрації шлюбу, оскільки вони примирились. Тобто, весь цей час, починаючи з 1998 року по день смерті [PERSON] , вони проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, вели спільне господарство, об`єднували кошти та разом їх витрачали, тобто мали спільний бюджет, виховували дітей, фактично виконували права та обов`язки подружжя, але шлюб повторно не зареєстрували. Від шлюбу та спільного проживання у них народились сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В свідоцтвах про народження дітей їх батьком записаний [PERSON] . За цей весь час ні вона, ні [PERSON] не перебували у шлюбі з іншими особами, проживали та були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Довідкою Красноградської міської ради від 27.09.2023 року підтверджується факт спільного проживання її разом з [PERSON] та ведення з ним спільного господарства за адресою: [ADDRESS] . Сповіщення про загибель [PERSON] прийшло саме їй, як дружині загиблого. Крім того факт спільного поживання, як чоловіка та дружини, та ведення спільного господарства нею та [PERSON] підтверджується копіє довіреності від 22.11.2022 року, копією заповіту батька [PERSON] на його ім`я та її ім`я від 15.08.2012 року, копією її заповіту та ім`я [PERSON] від 02.12.2021 року, копією довіреності від 02.06.2011 року на розпорядження автомобілем, копією заяви [PERSON] від 26.11.1998 року. Зазначені вище обставини та докази підтверджують, що вона проживала спільно з [PERSON] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1998 року до дня його загибелі, вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки як подружжя, що підтверджується офіційними документами доданими до заяви, а також тим фактом, що сповіщення про загибель [PERSON] прийшло саме їй, як дружині загиблого. Іншим чином ніж ухвалення судового рішення вона не може підтвердити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , оскільки він на даний час загинув при виконанні бойового завдання. Рух справи в суді. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 05.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено заяву до судового розгляду. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Від [PERSON] 12.04.2024 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за її відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Від Красноградської міської ради Харківської області 13.03.2024 року до суду надійшла заяви відповідно до якої міська рада не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] та подальший розгляд справи просять проводити без участі їх представника. [INFO] 29.03.2024 року подав до суду заяву в якій просить справу розглядати за відсутності представника та прийняти рішення на розсуд суду. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Позиція суду. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини, встановлені судом. Судовим розглядом встановлено, що при виконанні бойового завдання в с. Роботине, Пологівського району, Запорізької області загинув цивільний чоловік [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується сповіщенням про смерть №184 від 07.09.2023 року та свідоцтвом про смерть від 27.09.2023 року. Після смерті [PERSON] виникла необхідність вирішувати питання пов`язані зі спільним майном, оформлення пільг та компенсацій, а також виплати грошової допомоги. Однак при підготовці документів виявилося, що [PERSON] не може подати весь пакет необхідних документів, оскільки проживала з [PERSON] після розлучення без реєстрації шлюбу. Так, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.10.1994 року (свідоцтво про шлюб від 15.10.1994 року), але 03.11.1998 року розірвали шлюб (свідоцтво про розірвання шлюбу від 03.11.1998 року), однак продовжили проживати спільно однією сім`єю як чоловік та жінка без повторної реєстрації шлюбу, оскільки вони примирились. Тобто, весь цей час, починаючи з 1998 року по день смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, об`єднували кошти та разом їх витрачали, тобто мали спільний бюджет, виховували дітей, фактично виконували права та обов`язки подружжя, але шлюб повторно не зареєстрували, що підтверджується наступними доказами. Від шлюбу та спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народились сини: - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 07.05.1996 року); - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 16.02.1999 року). В свідоцтвах про народження дітей їх батьками записані [PERSON] та [PERSON] . За цей весь час з 1998 року ні [PERSON] , ні [PERSON] не перебували у шлюбі з іншими особами, проживали та були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] від 06.11.2020 року та Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрацію місця проживання від 14.03.2018 року - [PERSON] . Довідкою Красноградської міської ради від 27.09.2023 року підтверджується факт спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON] та ведення з ним спільного господарства за адресою: [ADDRESS] . Сповіщення про загибель [PERSON] прийшло саме [PERSON] , як дружині загиблого. Крім того факт спільного поживання, як чоловіка та дружини, та ведення спільного господарства [PERSON] та [PERSON] підтверджується копіє довіреності від 22.11.2022 року, копією заповіту батька [PERSON] на його ім`я та ім`я [PERSON] від 15.08.2012 року, копією заповіту [PERSON] на ім`я [PERSON] від 02.12.2021 року, копією довіреності від 02.06.2011 року на розпорядження автомобілем, копією заяви [PERSON] від 26.11.1998 року. Зазначені вище обставини та докази підтверджують, що [PERSON] проживала спільно з [PERSON] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1998 року до дня його загибелі, вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки як подружжя, що підтверджується офіційними документами доданими до заяви, а також тим фактом, що сповіщення про загибель [PERSON] прийшло саме [PERSON] , як дружині загиблого. Встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1998 року день смерті останнього, дасть [PERSON] можливість вирішити питання, пов`язані зі спільним майном, а також урегулювати питання пов`язані зі соціальними виплатами та виплати грошової допомоги, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Іншим чином ніж ухвалення судового рішення [PERSON] не може підтвердити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , оскільки він на даний час загинув при виконанні бойового завдання. Застосовані норми права. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, - суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Поняття сім`ї, сформульоване у статті 3 СК України, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи [PERSON] зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. Відповідно до ч.1 ст.6 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 по справі №755/180/12/16-ц (провадження № 61-40658св18), для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19). Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у cправі №560/17953/21 визначено підсудність вказаних справ судам загальної юрисдикції. Крім того Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 09 грудня 2023 року № 3515-IX, який набрав законної сили 29.03.2024 року ст. 16-1 ЗУ Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" викладено в новій редакції та в ч. 4 вказаної статті визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Висновки за результатами розгляду справи. Враховуючи вищевикладені обставини та досліджені судом докази, суд вважає встановленим факт проживання [PERSON] , [INFO] , з загиблим [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 1998 року по [INFO] день смерті останнього за адресою: [ADDRESS] , оскільки вони не перебували у шлюбі між собою при цьому в будь-якому іншому шлюбі та заява про встановлення факту проживання однією сім`єю породжує юридичні наслідки для заявника, а встановити його іншим шляхом неможливо, а отже суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved