Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

16 березня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради в особі Служби у справах дітей про позбавлення батьківських прав. 03 квітня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у новій редакції до [PERSON] , третя особа - Виконавчий комітет Новомосковської міської ради про позбавлення батьківських прав. 1.Стислий виклад позиції позивача В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 16 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції зареєстрований шлюб між нею і відповідачем [PERSON] , актовий запис № 440. Вона та відповідач [PERSON] є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] . У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2010 року шлюб між нею і відповідачем [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з нею, знаходиться на повному її забезпеченні. На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2010 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 13.01.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Незважаючи на наявність рішення суду, [PERSON] жодного разу не сплатив суми аліментів на утримання дитини, станом на січень 2023 року заборгованість по сплаті аліментів становить 114 165,00 грн. Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 20920 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Таким чином, відповідач, як батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, ухиляється від їх виконання, У зв`язку з наведеним, у позовній заяві [PERSON] просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад позиції та заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] не звертався до суду з відзивом на позов. 3. Рух справи та процесуальні дії у справі. 16 березня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради в особі Служби у справах дітей про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 17 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 03 квітня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у новій редакції до [PERSON] , третя особа - Виконавчий комітет Новомосковської міської ради про позбавлення батьківських прав Ухвалою суду від 14 квітня 2023 рокувідкрите провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судувід 05 лютого 2024 року закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. 4.Судовий розгляд В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, згідно заяви представника позивача, останній просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, у разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився (відбуває покарання у місцях позбавлення волі), про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, з будь-якими письмовими поясненнями до суду не звертався, своєї позиції у справі не висловлював, відзив на позов не подавав., Представник третьої особи Виконавчого комітету Новомосковської міської ради в заяві просив розглядати справу за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою сторони позивачасуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи наведене, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 5.Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 16 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 440, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Новомосковську, Дніпропетровської області (актовий запис № 617 від 17.09.2008 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області). У відповідності до свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] . зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Встановлено, що у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2010 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 13.01.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), станом на 01.02.2023 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини становить 114 165,00 грн. З зазначеного вище розрахунку заборгованості вбачається, що після винесення судом рішення про стягнення аліментів (20.04.2010), [PERSON] жодного разу не сплатив аліменти на утримання дитини Судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 20920 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Встановлено, що 09 січня 2021 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 5, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно довідки Гімназії № 12 міста Новомосковськ Управління освіти Новомосковської міської ради від 07.12.2023, [PERSON] [INFO]. навчається у 9-А класі Гімназії № 12 м. Новомосковська, його батько [PERSON] за роки навчання сина з 1-го по 9-й клас не цікавився його успіхами, батьківські збори не відвідував, зв`язку з вчителями не підтримував, у виховних заходах участі не приймав. Згідно висновку Виконавчого комітету Новомосковської міської ради (як відповідного органу опіки та піклування) від 26.01.2024, відповідно висновку КЗ «Центр надання соціальних послуг» м. Новомосковська, між дитиною [PERSON] , [INFO]. та його батьком [PERSON] відсутній комунікативний та емоційний зв`язок, прив`язаність дитини до батька не сформована, дитина не сприймає [PERSON] як рідного батька. [PERSON] з 2020 року не сплачує аліменти на утримання дитини, заборгованість становить 114 165,00 грн. Батько тривалий час не спілкується з дитиною, не відвідує дитини, не приймає участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні. [PERSON] за скоєння злочинів вироком суду призначене покарання у виді 12 років позбавлення волі, на теперішній час він відбуває покарання в місцях позбавлення волі. У зв`язку з наведеним, Виконавчий комітет Новомосковської міської ради (як відповідного органу опіки та піклування) у висновку від 26.01.2024 вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON] [INFO]. 6.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 6.1 Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 6.2 Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до статті Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Нормами статті 164 СК України передбачено, що батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. 7.Висновки суду. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку що позивачем доведений той факт, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, протягом тривалого часу не відвідує дитину, не цікавився долею дитини, її життям та здоров`ям, не спілкується з нею, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні, що доводить той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що в інтересах дитини необхідно позбавити відповідача батьківських прав, в зв`язку з чим, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. 4.Судові витрати Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved