Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з 29.12.2023 року сторони перебувають у шлюбі, від якого спільних дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу зазначає різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Шлюб має формальний характер. Шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони разом не проживають з 10.01.2024 року. Майнового спору між подружжям немає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, матеріали справи містять окрему письмову заяву про задоволення позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову (відзиву) та заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного. Згідно матеріалів справи, 29 грудня 2023 року у Третьому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 1192. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , видане 29 грудня 2023 року). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст. 113 СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Позивач прізвище не змінювала. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 08.02.2024 року за подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1212,20 грн., який позивач не просила стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved