Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і [PERSON] було укладено Кредитний договір № 9285127959, згідно з умовами якого відповідачці було надано кредитні кошти у розмірі 41186,43 грн. 20.09.2021 року права вимоги за Кредитним договором були відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу №200921. Станом на 24.06.2023 року загальний розмір заборгованості відповідачки за Кредитним договором, становить 59953 грн. 79 коп., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 32264,56 грн.; простроченої заборгованості за річними процентами 5085 грн. 61 коп.; простроченої заборгованості за щомісячними процентами 22603 грн. 62 коп. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідачки на користь АТ «ТАСКОМБАНК» загальну суму заборгованості за Кредитним договором та судові витрати. 25 березня 2024 року ухвалою суду позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі, призначено судове засідання. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, зазначивши в резолютивній частині позовної заяви про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явився, надала заява про слухання справи за її відсутності і про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що 16.12.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і [PERSON] було укладено Кредитний договір № 9285127959, з наступними умовами: розмір наданих кредитних коштів 41186,43 грн., строк кредитування 36 місяців, загальні проценти - 11,99 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,99 % від суми кредиту, що підтверджується Кредитним договором № 9285127959 від 16.12.2020 та Паспортом кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5127959, які були підписані відповідачкою [PERSON] (а.с.31-32) 20.09.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» Договору факторингу №200921, згідно з яким до АТ «ТАСКОМБАНК» перейшло право вимоги, в тому числі за Кредитним договором № 9285127959. (а.с.39-45) Згідно з розрахунком заборгованості по Кредитному договору № 9285127959 від 16.12.2020, встановлено, що станом на 24.06.2023 року загальний розмір заборгованості становить 59953 грн. 79 коп., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 32264,56 грн.; простроченої заборгованості за річними процентами 5085 грн. 61 коп.; простроченої заборгованості за щомісячними процентами 22603 грн. 62 коп. (а.с.5) Відповідачем не спростовано наданого розрахунку. Між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України,зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі ч.ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконує зобов`язання щодо погашення заборгованості, в зв`язку з чим станом на 24.06.2023 року має заборгованість в розмірі 59953,79 грн. Отже, суд приходить до висновку що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості за Кредитним договором № 9285127959 від 16.12.2020 року в розмірі 59953,79 грн. підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, крім ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов. Таким чином, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, що становить 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. підлягають поверненню йому з державного бюджету, інші 50 відсотків сплаченого судового збору суд стягує з [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного та,

Outcome: approved