Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 28.01.2020 відповідач позичив у нього 7258000 грн. на строк до 15.11.2022, на підтвердження чого було укладено договір позики. Вказаний договір було оформлено у письмовому вигляді. Проте відповідач не виконав взятого на себе зобов`язання щодо повернення отриманої суми позики, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 7258000 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 7258000 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01.02.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 13.03.2024, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього суми боргу за договором позики у розмірі 7258000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно договору позики від 28.01.2020, [PERSON] позичила у [PERSON] 7258000 грн. для власного користування, у готівковий спосіб, безвідсотково, зі строком повернення до 15.11.2022 (а.с.4). Вказаний договір позики було укладено в письмовому вигляді. Оригінал договору позики знаходиться в матеріалах справи. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як убачається з позовної заяви, відповідач суму позики в повному обсязі не повернув. Враховуючи наведене, беручи до уваги визнання відповідачем позову, а також відсутність підстав для не прийняття судом визнання позову відповідачем у справі, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за договором позики, яка становить 7 258 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved