Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

15.08.2023 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що він придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , про що вони 30.04.2002 року уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, який був посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3321. 25.06.2002 позивач здійснив державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок в Первомайському МБТІ. 03.05.2023 року позивач зареєстрував право власності на вказаний будинок в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 331698676 від 09.05.2023 року. Зазначений житловий будинок розташований за вказаною вище адресою на земельній ділянці площею 0,10 га, що була передана попередньому власнику будинку [PERSON] у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації та земельній ділянці 0,1163 га, переданій [PERSON] в користування для обслуговування житлового будинку, на підставі Рішення виконкому № 75 Первомайської міської Ради від 16.03.1993 року, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю та інформацією відділу № 4 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області. Оформити право власності на земельну ділянку для обслуговування вказаного житлового будинку позивач не може, так як право власності та право користування на неї все ще рахується за попереднім власником будинку [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю. За таких обставин виникла необхідність у захисті права позивача шляхом визнання за ним права власності на вищевказану земельну ділянку площею 0,10 га та права користування площею 0,1163 га у зв`язку з переходом до нього права власності на будинок, який на ній розташований та для обслуговування якого вона виділялась. В зв`язку з вище викладеним, 06.03.2024 р. позивач подав уточнену позовну заяву в якій просить визнати в судовому порядку за ним право власності на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,1 га та для огородництва площею 0,1163 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , передані на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області № 75 від 16.03.1993 року, без зміни цільового призначення у зв`язку з переходом до нього права власності на житловий будинок. На підставі ст.ст.\~278-279 ЦПК України,\~справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. У поданому 04.12.2023 р. відзиві на позов, відповідач визнав позовні вимоги щодо земельної ділянки прощею 0,1 га (присадибна ділянка), зазначивши, що правовстановчі документи на земельну ділянку площею 0,1163 га у попереднього власника були відсутні, так як мали бути оформленні окремо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.04.2002 р., який був посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Токарчуком С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3321. Однак, право власності на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,1 га та для огородництва площею 0,1163 га, що розташовані за вказаною адресою, зареєстровані за [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії, виданого на підставі рішення виконкому № 75 від 16.03.1993 року Первомайської міської Ради народних депутатів, який помер [INFO] . Відповідно до копії рішення виконкому № 75 від 16.03.1993 року Первомайської міської Ради народних депутатів, вбачається, що [PERSON] було вирішено видати державний акт на право приватної власності на землю площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, та 0,1163 га для огородництва по [ADDRESS] . Згідно\~ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 377 ЦК України\~та\~ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України, ухваленій у справі за № 6-2цс15 від 11.02.2015 року. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved