Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно заявлених позовних вимог, позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований у реєстрі за №63763, згідно із яким нотаріус пропонує стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» грошові кошти у сумі 26 708,08 грн, які є боргом за кредитним договором №010/1063/82/0133232 від 18 листопада 2013 року, таким, що не підлягає виконанню. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі №63763, згідно із яким нотаріус пропонує стягнути із позивача на користь відповідача грошові кошти у сумі 26 708,08 грн., які є боргом за кредитним договором від 18 листопада 2013 року №010/1063/82/0133232, укладеним між позивачем та ПАТ «Банк Національний Кредит». У виконавчому написі нотаріуса зазначено, що останній пропонує задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» у розмірі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 26 708,08 грн. Крім цього за вчинення цього виконавчого напису нотаріус на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнув плату з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» в розмірі 500,00 грн, які в подальшому підлягають стягненню з позивача. Строк, за який провадиться стягнення - три дні, а саме з 11 серпня 2020 року по 14 серпня 2020 року. Позивач зазначає, що у виконавчому написі відсутнє посилання на конкретний правочин (договір), як на правову підставу набуття ПАТ «Банк Національний Кредит» права вимоги за кредитним договором №010/1063/82/0133232 від 18 листопада 2013 року, укладеним між ним та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». На думку позивача, ПАТ «Банк Національний Кредит» не мав відповідних правових підстав передавати права вимоги за кредитним договором №010/1063/82/0133232 від 18 листопада 2013 року, наступному кредитору, вказаному у спірному виконавчому написі, а передача вимоги боргу кінцевому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» від попередніх, теж здійснена без достатніх правових підстав. Також, на думку позивач, вказаний виконавчий напис нотаріуса був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував тієї обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі вже не чинні, та допустився помилки, вважаючи договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/1063/82/0133232 від 18 листопада 2013 року, на підставі якого позивач отримав кредит - нотаріально посвідченою угодою. Крім того, позивачу не зрозуміло якими документами керувався приватний нотаріус, вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, вказуючи, що прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 26 708,08 грн, оскільки про наявність заборгованості за комісією, відсотками та іншими платежам у виконавчому написі нічого не вказано. Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2021 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні [NUMBER], яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем на підставі виконавчого напису від 05 жовтня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем та зареєстрованого в реєстрі за №63763, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 27 208,08 грн - до вирішення справи по суті. Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2021 року дану цивільну справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Дніпровського районного суду міста Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін. (а.с.69-71). Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 15 лютого 2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Третьою особою приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано 23 лютого 2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Третя особа також не скористалась своїм правом та не направила до суду заяв по суті справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані докази та повідомлені обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї Глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Судом установлено, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №63763, про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 010/1063/82/0133232 від 18 листопада 2013 року, укладеним з ПАТ «Банк національний кредит», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав за кредитними договорами НК-14/1 від 24 листопада 2014 є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 26/11/2014-01 від 26 листопада 2014 є ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-КА від 11 серпня 2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Строк платежу за кредитним договором 010/1063/82/0133232 від 18 листопада 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 14 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 26 708,08 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 26 708,08 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 500,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 27 208,08 грн (а.с.25). Оскаржуваний виконавчий напис перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А., виконавче провадження [NUMBER]. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (Закон №3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 2 даного Переліку визначено про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 №96/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 3.1. - 3.5. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172; якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку; строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не надав суду доказів наявності заборгованості [PERSON] стягнутої за виконавчим написом №63763 від 05 жовтня 2020 року, в тому числі й складових заборгованості. Крім того, відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не надав доказів того, що право вимоги за кредитним договором 010/1063/82/0133232 від 18 листопада 2013 року, укладеним між ПАТ «Банк національний кредит» та позивачем, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», як і доказів направлення позивачу вимоги про усунення порушень. Отже, відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не скористався своїм правом та не подав відзив на позовну заяву з доказами на спростування доводів позовної заяви та на підтвердження того, що сума заборгованості є безспірною, а також, що відповідач має право вимоги за кредитним договором, укладеним з позивачем Також, суд бере до уваги ту обставину, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 05 жовтня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. При цьому, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Матеріали справи не містять доказів того, що кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з належного відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 362,00 грн. (908,00 грн (за позовною заявою) + 454,00 грн (за заявою про забезпечення позову)). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Єдиним доказом на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, який наданий позивачем, є квитанція до прибуткового касового ордера №5, з якої вбачається, що адвокатом прийнято від [PERSON] на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 23 вересня 2021 року 4 000,00 грн, в якій не відображено, за яку саме правничу допомогу здійснена оплата. (а.с.40) Отже, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу саме у цивільній справі, яка розглядається в даному провадженні. Враховуючи викладене, суд не вбачає визначених законом підстав для стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу. Враховуючи наведене та

Outcome: approved