Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

У серпні 2023 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій позивач просив стягнути з відповідача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 100 914 грн. 60 коп. та сплачений судовий збір у сумі 2 684 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 23.08.2019 року трапилась ДТП, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом Honda, д.н.з. [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом Nissan, д.н.з. [NUMBER] та транспортним засобом Nissan, д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок даної ДТП транспортним засобам завдано матеріальної шкоди. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по справі №932/13225/19 від 27.09.2019 року відповідача визнано винним у настанні даної ДТП. Потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала усі необхідні документи, надання яких передбачається ст.35 ЗУ №961-IV. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до Звіту №50/09/19 встановлено, що вартість відновлювального ремонту Nissan, д.н.з. [NUMBER] , складає 121 785,14 грн., витрати на збір документів склали 914,60 грн. Оскільки було встановлено, що витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП, загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди склав 100 914,60 грн. Проте, цивільно-правова відповідальність відповідача, на момент настання ДТП, не була застрахована, а тому відповідач, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу задану шкоду. Позивач намагався вирішити даний спір з відповідачем в досудовому порядку шляхом звернення з листом до відповідача з вимогою про сплату вищезазначеної суми, однак попередження залишились без реагування і задоволення, в добровільному порядку витрати не компенсовані, у зв`язку із чим, позивач вимушений звернутись до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви останній просив суд розглянути справу за його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач був належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, про причин неявки суду не повідомив, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, та з постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2019 року у справі №932/13225/19 (провадження №3/932/3994/19) вбачається, що 23 серпня 2019 року приблизно о 22 год. 55 хв., [PERSON] , в районі будинку [ADDRESS] , керуючи автомобілем «HONDA» н/з [NUMBER] (PL), при зміні напрямку руху праворуч не впевнився, що це буде безпечно, виїхав на смугу зустрічного руху, чим порушив п.п. 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306) та зіткнувся з автомобілем «NISSAN» д/н [NUMBER] , та з автомобілем «NISSAN» д/н [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Винним у вчиненні даної ДТП визнано [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.5). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є власником транспортного засобу Nissan Murano, д.н.з. [NUMBER] (а.с.7). Таким чином, судом вірно визначено державний реєстраційний номер транспортного засобу Nissan Murano, що належить [PERSON] , як « [NUMBER] ». З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб Nissan Murano, д.н.з. [NUMBER] , на момент настання даної ДТП був застрахований, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/7797536 строк дії якого з 08.09.2018 року по 07.09.2019 року включно (а.с.9). У зв`язку з настанням вищевказаної події власник пошкодженого автомобіля Nissan Murano, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , з метою отримання відшкодування звернувся 30.08.2019 року до МТСБУ із повідомленням про ДТП (а.с.6). Матеріалами справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на транспортний засіб Honda, д.н.з. [NUMBER] , станом на 23.08.2019 року не була застрахована (а.с.10). На підставі Акту огляду транспортного засобу (а.с.13 на звороті-14) суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] сформовано та складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу №50/09/19 від 18.09.2019 року (а.с.11-13) за висновками якого відновлювальний ремонт з урахуванням зносу замінних деталей транспортного засобу Nissan Murano, д.н.з. [NUMBER] , складає 121 785 грн. 14 коп. При вирішенні спору суд враховує зазначений звіт, як належний доказ обсягу завданої шкоди, оскільки стороною позивача суду надано підтвердження про фаховість, кваліфікацію вказаного оцінювача, у тому числі щодо напряму проведення оцінки майна (а.с.23 на звороті). Як вбачається із ремонтної калькуляції №KOR500919 від 18.09.2019 року вартість ремонту транспортного засобу Nissan Murano, д.н.з. [NUMBER] , складає: загальна сума вартості робіт - 20 017 грн.; загальна сума фарбування 17 127,65 грн.; загальна сума запчастин - 269 791,58 грн.; вартість ремонту - 306 936,23 грн. (а.с.14 на звороті-18). 10 січня 2020 року представник [PERSON] - [PERSON] за довіреністю посвідченою приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевою І.О. за реєстровим №2499 (а.с.26), звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, яка сталась 23.08.2019 року за участю транспортного засобу Nissan Murano, д.н.з. [NUMBER] (а.с.24). МТСБУ визначило розмір регламентної виплати в розмірі 100 000 грн., що підтверджується Довідкою МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 28.01.2020 року (а.с.27 на звороті). На підставі зазначеної довідки, було прийнято Наказ МТСБУ №1375 від 05.02.2020 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 100 000 грн. (а.с.27). МТСБУ перерахувало представнику потерпілого - [PERSON] суму відшкодування у розмірі 100 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №989454 від 05.02.2020 року (а.с.28). Крім того, відповідно до платіжного доручення №1153805 від 10.10.2019 року, МТСБУ перерахувало на рахунок ФОП [PERSON] 914,60 грн., призначення платежу - оплата послуг аваркома (експерта) по справі №61842, згідно рах. №884 від 18.09.2019 року, т.з. [NUMBER] (а.с.29). Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складаються в загальній сумі 100 914,60 грн. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тому, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і ін.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до п.21.4 ст.21 Закону № 1961-IV, у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Відповідно до п.39.1, п.39.2.1 ст.39 Закону № 1961-IV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам; є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених цим Законом . Відповідно до п.2.1 ст.2 Закону № 1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно з п.п. а п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Частина перша ст.1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Враховуючи, що судом встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ДТП сталася з вини водія [PERSON] , який на той час не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим, МТСБУ проведено страхову виплату іншому учаснику ДТП на відшкодування завданого збитку, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову про стягнення витрат в розмірі 100 914,60 грн. з відповідача та його задоволення. Понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684 грн. підлягають відшкодуванню, та згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved