Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4805415071 від 24.05.2021 року у загальному розмірі 275 696,89 грн., а також понесених позивачем судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.05.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4805415071. За умовами договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом; позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5415071, який є невід`ємною частиною договору. Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 184 740,53 грн.; строк користування 36 місяців; річні проценти 11,99% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 3,19 % від суми кредиту. 20.09.2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 року. Відповідно до умов Договору та Витягу з реєстру прав вимоги позивач є новим кредитором відповідача за кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджується Реєстром прав вимоги до договору факторингу, випискою та розрахунком заборгованості. Зазначене відомо відповідачу. Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Станом на 31.08.2023 року заборгованість позичальника за кредитним договором становить 275 696,89 грн., з яких 149 159,60 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 25 510,49 грн. - заборгованість по річним процентам; 101 026,80 грн. - заборгованість по щомісячним процентам. За вказаних обставин позивач просить суд задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 02.10.2023 року відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач АТ «ТАСКОМБАНК» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не направив свого представника, заяви про відкладення розгляду справи не направляв. Позивач в своїй позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника АТ "ТАСКОМБАНК". Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`являвся. Від представника відповідача, адвоката Князєва В. О., до суду надійшла заява, в якій останній просить суд відкласти судове засідання, призначене на 04.04.2024 о 11 год. 00 хв.. Щодо заявленого клопотання представника відповідача суд зазначає наступне. Судові засідання призначені на 01.11.2023, 12.12.2023 були відкладені на підставі заяв відповідача та його представника, також судове засідання призначене на 16.02.2024 відкладено на підставі того, що сторона відповідача не з`явилась, причин своєї неявки у судове засідання учасники справи не повідомили. У відповідності до частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, а зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до частини 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Пунктом 2 частини 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до пункту 2 частини 3 вказаної норми, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Таким чином, суд доходить висновку, що сторона відповідача не позбавлена була обов`язку з`явитися в судове засідання, призначене по справі за позовом АТ "ТАСКОМБАНК", отже нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено. Більш того, цивільна справа розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження, та перебуває на розгляді з 02.10.2023, а тому суд вважає такі дії сторони відповідача зловживанням своїми процесуальними правами, та приходить до висновку про можливість проведення судового засідання без участі сторони відповідача. На підставі частини 2 статті 247\~ЦПК\~України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.4 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Згідно з ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 24.05.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір №4805415071, за яким кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором. Підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю за рахунок отриманого кредиту виплатити такі грошові суми: 153 675,88 грн. переказ на рахунок ТОВ «ФК «ЦФР» погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором №7844650481 від 10.04.2020; ПАТ «Ощадбанк» - 10 000,00 грн. переказ до запитання на користь [PERSON] надання кредиту зг.КД №4805415071 від 24.05.2021 без ПДВ; ПАТ «Страхова компанія «ТАС» - 17 341,13 грн. оплата страхового платежу за договором страхування №4805415071-С від 24.05.2021; ТОВ «майСейфеті» - 250,00 грн. оплата за пакет послуг "Охоронець КредитМаркет 12" за рахунок кредиту [NUMBER] від 24.05.2021; ТОВ «ЦФР» - 200,00 грн. оплата за електронний ключ доступу до додатку "SUPPORT.UA", №4805415071 від 24.05.2021. Згідно п.п.1.3, 2.2 Кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №5415071, який є невід`ємною частиною договору. Цей Кредитний договір, паспорт кредиту №5415071 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір. Позичальник, підписавши цей договір, підтверджує, що свій примірник договору отримав. Відповідно до копії паспорту кредиту №5415071 кредит був наданий ТОВ «ФК «ЦФР» на таких умовах: сума кредиту 184 740,53 грн.; початковий процент 2,00 %, щомісячний процент 3,19 %. Строк на який надається кредит - 36 місяців. Також, вказаним паспортом кредиту передбачені загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом, реальна річна процентна ставка, порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Відповідач своїм підписом підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування. Також, 24.05.2021 року відповідачем було підписано заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до копії копії бухгалтерської довідки на виконання договору перераховано 153 675,88 грн.; відповідно до копії витягу з реєстру оплачених страховок ЗАТ "СК"ТАС" перераховано 17 341,13 грн.; відповідно до копії витягу з реєстру оплачених страховок ТОВ "Майсейфеті" перераховано 250,00 грн.; відповідно до копії витягу з реєстру оплачених страховок ТОВ "САППОРТ.УА" перераховано 200,00 грн. Таким чином судом встановлено, що між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем виникли відповідні цивільні правовідносини та відповідно до умов кредитного договору ТОВ «ФК «ЦФР» виконав свої зобов`язання в повному обсязі. Згідно з копією договору факторингу №200921 від 20.09.2021 року, ПАТ «ТАСКОМБАНК» (новий кредитор) та ТОВ «ФК «ЦФР» (первісний кредитор) уклали договір, за яким фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 2.3 Договору сторони погодили, що відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимоги згідно з Додатку №2 до цього договору, але не раніше оплати фактором суми зазначеної в п. 3.1. договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим договором та всі права вимоги за договором поруки. Відповідно до копії реєстру прав вимоги до договору про відступлення прав вимоги № 200921 від 20.09.2021, новий кредитор прийняв відповідні права вимоги за кредитним договором №4805415071, де позичальником є [PERSON] . Згідно з копіями платіжних інструкцій №768980151, 768980152, 768980153 від 20.09.2021 новий кредитор АТ «ТАСКОМБАНК» перерахувало на відповідний рахунок ТОВ «ФК «ЦФР» обумовлену суму за договором 200921 від 20.09.2021 року. АТ «ТАСКОМБАНК» направило на адресу відповідача повідомлення вимогу щодо необхідності сплати заборгованості за кредитним договором, оскільки відповідач допустив тривале невиконання своїх зобов`язань. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за користування. ТОВ «ФК\~«ЦФР»виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Відповідач, всупереч умов кредитного договору, не здійснює належним чином платежів для погашення суми заборгованості по кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Матеріалими справи підтверджується, що відповідач був повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні за кредитним договором №4805415071 від 24.05.2021 року. Оскільки позивач, новий кредитор, набув право вимоги за договором кредитування № 4805415071 від 24.05.2021, суд вважає, що невиконання відповідачем договорних зобов`язань порушує право позивача на повернення кредитних коштів достроково з виплатою процентів, які передбачені договором. Позивачем на адресу відповідача 24.02.2023 року направлено повідомлення -вимога про необхідність сплати боргу достроково, яка залишилася невиконаною. Заперечення на вказану вимогу з боку відповідача в матеріалах справи також відсутні. Відповідно до частини 1\~статті 509\~ЦК\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею\~610,\~612 ЦК України\~ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 Цивільного кодексу України перебачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Згідно з\~ст. 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з п. 1.3 Договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №5415071, який є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п. 5 та п. 6 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК\~«ЦФР» №5415071\~встановлено наступні\~процентні ставки\~та розмір\~платежів:\~при наданні\~кредиту 2\~%\~(3\~273,52,00\~грн.),\~щомісячні проценти\~3,19\~%;\~реальна річна\~процентна ставка\~94,22%. Відповідно до копії розрахунку заборгованості по кредитному договору №4805415071 від 24.05.2021 року, загальна заборгованість станом на 31.08.2023 року становить 275 696,89 грн., з яких: 149 159,60 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена), 25 510,49 грн. - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена), 101 026,80 грн. - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена). Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечив своєчасне повернення позивачеві запозичених коштів. Такі дії порушують права та законні інтереси позивача, як нового кредитора, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості у розмірі 275 696,89 грн. яка утворилася станом на 31.08.2023 року. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 1 та 3 статті 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Проте, відповідач не надав до суду жодного доказу, який спростував позицію позивача щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором. Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України). Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів з боку відповідача на спростування зазначених вище висновків, як і доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 4 135,45 грн.

Outcome: approved