Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 11665,64 грн.. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що 08.03.2019 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 4228433 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання умов, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2 договору кредиту, кредитодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) у сумі 5000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити проценти від суми позики. Сторони визначили, що строк позики складає 30 днів із відповідною базовою процентною ставкою 1,60% в день та розміром акційних процентів 1,04% в день. Позивач виконав умови договору кредиту та надав відповідачу грошові кошти у сумі 5000,00 грн., строком на 30 днів, а відповідач зобов`язався повернути його разом іншими платежами відповідно до договору. Відповідно до договору факторингу право вимоги за договором позики № 4228433 від 08.03.2019 року перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал». У зв`язку з неповерненням заборгованості за договором кредиту та відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 15.10.2020 року у відповідача наявна заборгованість у сумі 9792,00 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом у сумі 5000 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами 2292,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику 2500,00 грн.. Крім того, позивач вправі здійснити нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення до 23.02.2022р., що складають: заборгованості з нарахованими 3 % річних - 400,00 грн.; заборгованості за інфляційними витратами - 1473,64 грн. На підставі наведеного вище, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» суму заборгованості в розмірі 11665,64грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом у сумі 5000 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами - 2292,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику - 2500,00 грн. заборгованість за 3% річних - 400,00 грн.; заборгованість за інфляційними витратами - 1473,64 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі - 2481,00 грн. а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 10000 грн. Невиконання відповідачем зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення ТОВ «ФК «Профіт Капітал» до суду із відповідним позовом. Ухвалою суду від 28.12.2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. 21.03.2024 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого він просив у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» про стягнення заборгованості відмовити повністю, оскільки відповідач заперечує укладення спірного кредитного договору № 4228433 від 08.03.2019 року, як і заперечує його підписання та узгодження умов кредитного договору.Крім того, у матеріалах справи відсутні відповідні докази у вигляді чеків, розрахункових квитанцій, платіжних доручень або інших первинних бухгалтерських документів про сплату вищевказаних грошових сум, з призначенням платежу та саме у той час, як це предписано умовами договору факторингу № 10072020. Тому, на думку Відповідача, факт передачі права вимоги за кредитним договором № 4228433 взагалі не можна вважати існуючим, здійсненим та чинним. Зазначає, що розрахунки заборгованості, на які посилається Позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані Позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Крім того, у позові не вказано, на підставі якого первинного фінансового документу первісним Кредитодавцем були перераховані грошові кошти на виконання вказаного договору на банківський рахунок Відповідача, а Відповідач отримав такі кошти в користування на споживчі цілі. Відповідач знову підкреслює, що єдиними письмовими доказами, що можуть доводити отримання грошових коштів та наявність заборгованості, є оригінали первинних фінансово-господарських документів, яких Позивачем не надано а надані Позивачем розрахунки не можна вважати належними, достовірними та достатніми. Тому він переконаний у відсутності правових підстав для стягнення з нього заборгованості за договором позики № 4228433 від 08.03.2019 року, у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Від представника позивача до суду також надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просив позов задовольнити, виходячи з наступного. Зазначив, що матеріали справи містять допустимі та достатні докази укладання договору Позики №4228433 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , а саме [PERSON] на електронну пошту [INFO] надійшов одноразовий ідентифікатор відображений у реквізитах договору: TsDIOLuOJy, за допомогою якого відбулось укладення електронного договору. Без отримання листа на адресу електронну пошту, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Договір позики між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Підтвердженням переказу коштів є копія договору та інформація про переказ коштів, яку надало ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНЕКСПРЕС», а надана інформація відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджує факт отримання Відповідачем суми коштів у позику. Щодо строку позовної давності, то на думку представника позивача, вказані строки не пропущено, з урахуванням того, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулось до суду із позовними вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості в межах трирічного строку позовної давності, а відтак відсутня необхідність у поновленні такого строку та обгрунтовування поважність його пропуску. Згідно п. 12 прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, а також у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Щодо договору Факторингу № 10072020 (далі - Договір факторингу) від 10.07.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» / Фактор) зазначає , що Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу Первісний кредитор зобов?язується передати Новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, а Новий кредитор зобов?язується їх прийняти. Пунктом 4.1. Договору факторингу визначено, що: право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги у формі наведеної в Додатку №3 до цього Договору. 15.10.2020 року між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимоги№ 107, відповідно до котрого право вимоги за Договором позики № 4228433 від 08.03.2019 року, перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 08.03.2019 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики № 4228433 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання умов, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Законом України «Про електронну комерцію». (а.с. 7) Відповідно до п.2 договору кредиту, кредитодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) у сумі 5000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити проценти від суми позики. Сторони визначили, що строк позики складає 30 днів із відповідною базовою процентною ставкою 1,60% в день та розміром акційних процентів 1,04% в день. Згідно з п. 5 Договору кредиту визначено, що цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно доЗакону України «Про електронну комерцію`Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до довідки про ідентифікацію підтверджується, що клієнт [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір № 4228433 від 08.03.2019р. ідентифікований Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): TsDIOLuOJy, за допомогою якого відбулось укладення електронного договору, із зазначенням часу відправки ідентифікатора позичальнику 08.03.2019 року об 10:09 год. на електронну пошту kikovvv@rambler.ru. (а.с. 8) Довідкою від 13.07.2023 року ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» надано підтвердження, що 08.03.2019 року відбувся успішний переказ коштів у сумі 5000 грн. на номер рахунку Відповідача № [NUMBER] . Електронний документ підписано у сервісі «Вчасно» та засвідчено кваліфікованим електронним підписом та електронною печаткою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС». (а.с. 19-21) 10.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» / Фактор) укладено договір факторингу № 10072020 (далі - Договір факторингу). (а.с. 29-32) Відповідно до п. 1.1 Договору факторингу Первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, а Новий кредитор зобов`язується їх прийняти. Пунктом 2.1.3 Договору факторингу визначено, що право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, після чого новому кредитору (фактору) стає кредитором та набуває усіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги. 15.10.2020 року між сторонами за Договором Факторингу було підписано Реєстр прав вимоги № 107, відповідно до якого право вимоги за Договором позики № 4228433 від 08.03.2019 року - перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал». (а.с.88-90) Отже, право вимоги за Договором кредиту перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Реєстром передачі прав вимоги № 107 починаючи з 15.10.2020 року. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує та не виконав. У зв`язку із не виконанням [PERSON] зобов`язань за Договором позики № 4228433 від 08.03.2019 року, що станом на 15.10.2020 року (дата відступлення права вимоги) становить 9792,00 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 5000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами - 2292,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику - 2500,00 грн. Позивач вправі здійснити нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення до 23.02.2022 року, що складають: заборгованості за нарахованими 3 % річних - 400,00 грн.; заборгованості за інфляційними втратами - 1473,64 грн. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4228433 від 08.03.2019 року. Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). За правилами ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено судом, відповідач, уклавши кредитний договір, прийняв на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). При таких обставинах, позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» підлягають задоволенню, оскільки є законними, обгрунтованими то повністю доведеними. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» підлягають стягненню витрати з оплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2684,00 гривень. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 28 вересня 2021 року між адвокатським об`єднанням «Правовий Діалог», в особі директора Разумного Є.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», в особі директора Козирь Т.О., було укладено договір про надання правової допомоги № 28092021-1.(а.с. 38-41) Також 22.08.2023р. було укладено додаткову угоду № 7 до договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року. (а.с.45) Обсяг виконаних робіт визначений в акті прийому-передачі наданої правової допомоги згідно Договору № 28092021-1 від 28.09.2021 року, згідно з яким, ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» надано правову допомогу на загальну суму 100 000,00 гривень. Дану винагороду було сплачено позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 266 від 14.09.2023 року. (а.с. 48) Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гривень.

Outcome: approved