Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

05.03.2024 року АТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, 15.11.2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №20272680551. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредит видається у розмірі 250 000,00 грн. на споживчі цілі, 4 250,00 грн. на сплату Комісійної винагороди за видачу Кредиту, 6 000,00 грн. на придбання Послуг зі страхування у Продавця 1: «Страхування від нещасного випадку». Загальний розмір Кредиту: 260 250,00 грн. (двісті шістдесят тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 копійок). На виконання умов кредитного договору №2027268055 від 15.11.2019 р., АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю кошти надав, що підтверджується заявою про видачу готівки № 200T0011LP від 15.11.2019 р. У зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 28.11.2023 рік утворилась заборгованість в розмірі 201906,98 грн., які на даний час не погашені, що порушує права та законні інтереси Банку. В зв`язку з вищевикладеним представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 201906,98 грн., а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 3327,86 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. 16.04.2024 року від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача, а також подано клопотання про реструктуризацію боргу, в якому зазначив таке. Дана кредитна заборгованість [PERSON] не заперечується. До початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України (24.02.2022р.) Відповідач добросовісно сплачував чергові платежі за договором та сумлінно виконував свої зобов`язання. До початку російської навали Відповідач не мав значної заборгованості, але з початком вищевказаних подій його матеріальне та фінансове становище значно погіршилося. Рідне місто Відповідача Пологи, було окуповано військами російської федерації. Через війну Відповідач втратив попереднє місце роботи, змушений був покинути постійне місце проживання і залишився практично без засобів до існування. Станом на сьогоднішній день Відповідач тимчасово не має можливості здійснювати оплату по кредиту в зв`язку з тим, що у 2022р. переїхав разом з родиною на підконтрольну Україні територію, чітко визначеного місця проживання на даний момент не має. Відповідач вимушений віддавати більшу частину доходу на оренду житла. У зв`язку з об`єктивними обставинами фінансове становище Відповідача погіршилось та наразі він не має достатнього заробітку для виконання кредитних зобов`язань у повному обсязі, відповідно до раніше обумовленого Договору. Так, на сьогоднішній день особистий дохід Відповідача, як позичальника, становить незначну суму, якої ледь вистачає на утримання родини. Також звертаємо увагу суду, що Відповідач також надіслав заяву про реструктуризацію заборгованості до Позивача із проханням змінити розмір щомісячного платежу. Відповіді поки не надходило. На підставі всього вищезазначеного, відповідач просив провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 2027268055 від 15.11.2019р., шляхом встановлення розміру щомісячного платежу, що буде становити 2000 гривень 00 копійок на місяць. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що 15.11.2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2027268055. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредит видається у розмірі 250 000,00 грн. на споживчі цілі, 4 250,00 грн. на сплату Комісійної винагороди за видачу Кредиту, 6 000,00 грн. на придбання Послуг зі страхування у Продавця 1: «Страхування від нещасного випадку». Загальний розмір Кредиту: 260 250,00 грн. (двісті шістдесят тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 копійок). На виконання умов кредитного договору №2027268055 від 15.11.2019 р., АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю кошти надав, що підтверджується заявою про видачу готівки № 200T0011LP від 15.11.2019 р. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до вимог\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Укладання договору між сторонами відбулося на підставі\~ст. 634 ЦК України\~шляхом приєднання Відповідачем до запропонованих банком умов та тарифів. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п. 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Абзацом 1 ч.1\~ст.530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений Договором або Законом (ст.612 ЦК України). У відповідності до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Заборгованість [PERSON] за договором № 2027268055 від 15.11.2019 року станом на 28.11.2023 рік становить 201906,98 гривень, з яких: 142377,49 грн. заборгованість по тілу кредиту; 16,16 грн., заборгованість по відсотках; 59513,32 грн. заборгованість за комісією за розрахункове обслуговування. На даний час заборгованість відповідачем не погашена, що порушує права та законні інтереси АТ «ОТП Банк». Відповідач кредитну заборгованість не заперечує, про що зазначив у поданому до суду клопотанні 16.04.2024 року. Суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. Також відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 3327,86 грн сплаченого судового збору. Щодо прохання відповідача про реструктуризацію кредитної заборгованості, то суд зазначає, що до переліку питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення, передбаченого ст. 265 ЦПК України не відноситься питання реструктуризації кредитної заборгованості, а тому процесуальних підстав для задоволення вказаного прохання судом не встановлено. Пунктом другим частини сьомою статті 265 ЦПК України визначено, що у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні (ст. 267 ЦПК України). Згідно із частинами третьою-п`ятою статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Відповідачем заява про розстрочення виконання рішення суду до суду не подана, а тому суд в даному випадку не оцінює надані відповідачем докази на підтвердження його доводів у заяві про реструктуризацію заборгованості. При цьому суд зазначає, що надання відстрочення або розстрочення виконання є правом, а не обов`язком суду, і дослідивши надані відповідачем докази, суд не встановив на даний час підстав встанволення розстрочення виконання рішення суду. На підставі викладеного, у задоволенні заяви про реструктуризацію кредитної заборгованості слід відмовити. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ст.435 ЦПК України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» [PERSON] може звернутися із відповідною заявою про розстрочення виконання рішення суду у даній справі і на стадії виконання рішення суду за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Так, відповідно до ч.1\~ст. 435 ЦПК України\~за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Відповідно до ч. 4\~ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідно до ч. 5\~ст. 435 ЦПК України\~розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Суд роз`яснює, що відповідач може подати заяву до суду, або в порядку виконання судового рішення до державного (приватного) виконавця про розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення разом із доказами існування відповідних обставин.

Outcome: approved