Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить: 1) поновити строк звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування; 2) визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право приватної власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку кадастровий номер 6323583200:01:000:0247, площею 2.9234 га після [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, [INFO] помер рідний дядько позивача [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 10 вересня 2012 року зроблено відповідний актовий запис про смерть за № 57, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області. Померлий був постійним жителем села Козіївка, був зареєстрований один, але все життя проживав разом із племінницею [PERSON] , що підтверджується довідкою старости виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 01.06.2023 року та актом депутата Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,0311 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Козіївської сільської ради, що належить померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.09.2006 року Краснокутською держнотконторою Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №3098 та житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] та обліковується за померлим згідно з записом №0759-5 в погосподарській книзі №18. Єдиним спадкоємцем за законом є Позивач. Оскільки померлий фактично проживав із племінницею [PERSON] , остання була впевнена, що прийняла спадщину фактично та може звернутися в будь-який час для нотаріального оформлення права власності на спадкове майно. Заяву про відмову від спадщини позивач не подавала. У березні 2021 року позивач звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дядька, [PERSON] . Спадкова справа була заведена за № 75/2021, однак державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.03.2021 року, у зв`язку з тим, що відсутній факт родинних відносин померлого зі спадкоємцем. 02 червня 2021 року Краснокутським районним судом винесено рішення по справі №627/148/21 про встановлення фату родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним дядьком [PERSON] , [INFO] . Однак, під час повторного звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було виявлено, що спадкоємицею пропущено строк для звернення до нотаріуса та відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майна, у зв`язку з чим, було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.03.2021 року. У свою чергу, [PERSON] надала довідку з сільської ради, що дядько проживав з нею весь час, хоча і був зареєстрований в іншому будинку про що також свідчить і акт депутата. Позивач вказує на те, що оскільки вона прийняла спадщину після дядька, проте, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спірне нерухоме майно, відтак, вимушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач у відкрите судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в матеріалах справи міститься заява, в якій позивач зазначає, що під час судового засідання були допитані свідки, які підтвердили факти викладені у позовній заяві. Зазначає, що позицію викладену у позовній заяві та позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та завершити розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача - Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява від 28.11.2023 року з проханням розглянути справу без участі їх представника за наявними у суді матеріалами, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області /а.с. 16/. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається із житлового будинку з господарським спорудами по [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 6323583200:01:000:0247, площею 2.9234 г. З копії довідки № 683 від 06.08.2020 виданої виконавчим комітетом Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] згідно із записом № 0759-5 в погосподарській книзі № 18 Козіївської сільської ради обліковується за [PERSON] (померлим). Будинок збудований в 1988 році та знаходиться на присадибній ділянці /а.с 27/. Відповідно до копії виписки з погосподарської книги № 18 за 2016-2020 роки Козіївської сільської ради виданої виконавчим комітетом Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області № 230 від 04.02.2019, згідно з обліковою картки об?єкта погосподарського обліку № 0759-5 в погосподарській книзі № [NUMBER] дійсно обліковується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , та в нього в користуванні дійсно перебуває земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , площею - 0,20 га. Будинок збудовано в 1988 році /а.с.32/. У довідці № 514 від 02.08.2018 виданої КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації», зазначено, що інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , станом на 20.07.2018 року становить 93468,00 грн. На зазначений об`єкт нерухомого майна станом на 31.12.2012 року право власності не зареєстроване /а.с.28/. Як вбачається з копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9924446602023 від 18.07.2023, земельна ділянка площею 2.9234, кадастровий номер 6323583200:01:000:0247 на праві приватної власності належить [PERSON] /а.с.34-38/. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2006 року виданого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, [PERSON] успадкував після смерті дружини [PERSON] земельну ділянку площею 3,0211 га, що знаходиться на території Козіївської сільської ради, КСП «Козіївське» /а.с.23-24/. Відповідно до копії довідки № 116/4943 від 02.10.2006 року виданої Краснокутським районним відділом земельних ресурсів повідомляє, що земельна ділянка [PERSON] площею всього 3.0211 га, в т.ч. по угіддям 2.9234 га-рілля, 0.0977 га-сіножать, що надається для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель реформованого КСП «Козіївське» розташована за межами населених пунктів Козіївської с/ради та має такий кадастровий номер: площа 2.9234, № 613, рілля, 6323583200010010247; 0.0977, №613 сіножать, 6323583200040010587/а.с.25/. З довідки №21-01-09/389 від 01.06.2023 року, виданої Виконавчим комітетом Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] , на день смерті [INFO] , року. був постійним жителем [ADDRESS] ; згідно з особового рахунку [NUMBER] в погосподарській книзі № 18 Козіївської сільської ради на 2011-2015 роки був зареєстрований один, але проживав з племінницею [PERSON] . Заповіту по сільській раді не було /а.с.21/. Відповідно до акту обстеження складеного депутатом Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Худікян В.Х. від 01.06.2023 року, за участю двох сусідів [PERSON] та [PERSON] , зі слів яких, гр. [PERSON] , 1959 року народження, дійсно здійснювала догляд за своїм дядьком, [PERSON] до дня його смерті, 07.09.2012 року та здійснила його поховання за власний рахунок. Дітей у гр. [PERSON] не було, тому племінниця опікувала його, та [PERSON] проживав у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с.22/. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 02.06.2021 року у справі № 627/148/21 встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним дядьком [PERSON] , [INFO] /а.с.18-20/. Допитана у відкритому судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] є дядьком [PERSON] . Після смерті дружини [PERSON] , позивач забрала його у свій будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та опікувалася ним до дня смерті, тобто до вересня 2012 року, та поховала його. Зазначає, що [PERSON] був зареєстрований в будинку за адресою: [ADDRESS] , позивач здійснювала оплату комунальних послуг в зазначеному будинку, утримувала там город. Також свідок пояснила, що у [PERSON] своїх дітей не було, батьки, сестри та брати померли, залишилась лише племінниця позивач по справі. Допитана в якості свідка у відкритому судовому засіданні [PERSON] , пояснила, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідний дядьком позивачки, дружина якого померла у 2006 році, після чого позивач забрала дядька проживати до себе за адресою: [ADDRESS] . Проте [PERSON] залишився зареєстрованим у своєму будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що дядько позивачки був інвалідом дитинства, вона вела з ним спільне господарство, доглядала за ним, лікувала, та займалася його похованням. Рідних у [PERSON] не було, як і не було рідних дітей. Після померлого [PERSON] залишився будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , за яким позивач доглядала та обробляла город. Допитана в якості свідка у відкритому судовому засіданні [PERSON] пояснила, що їй відомо, що позивач має бажання оформити спадщину після померлого у 2012 році дядька [PERSON] , який був інвалідом дитинства. Його дружина померла в 2006 році, після чого позивач забрала дядька проживати до себе за адресою: [ADDRESS] , до його смерті. За життя позивач піклувалася про дядька, доглядала лікувала його, та вподальшому займалася його похованням. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у виді житлового будинку, за яким позивач доглядала, саджала город, та земельна ділянка. Свідок зазначила, що рідних дітей у [PERSON] не було, як не було і іншої рідні. У силу положень\~ст. 1216 ЦК України\~спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~зі ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ч.1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, \~ та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г \~ Земельного Кодексу України. З ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування вбачається, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 та ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить йому з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3\~ст.\~1296\~ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За приписами\~ст. 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ч. 1\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, в якому фізична особа проживає. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Відповідно до\~ст.\~1258\~ЦК України\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. За приписами\~ч.\~1\~ст.\~1265\~ЦК України\~у п`яту\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають інші\~родичі спадкодавця\~до шостого\~ступеня споріднення\~включно,\~причому родичі\~ближчого ступеня\~споріднення усувають\~від права\~спадкування родичів\~подальшого ступеня\~споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно зі ст.ст. 1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, 30.03.2021 [PERSON] звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори Богодухівського району Харківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] /а.с.83/. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.03.2021, винесеною державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, виконуючою обов`язки державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області Руденко В.О., відмовлено [PERSON] у вчинення нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті вищезазначеної особи та не прийняла її /а.с. 17,89/. У п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З копії спадкової справи № 75/2021, наданої Краснокутською державною нотаріальної конторою Харківської області, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 11.12.2023 року, вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] було заведено спадкову справу №75/2021. Так, 30.03.2021 року до нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від [PERSON] за вх. №159. Інших заяв про прийняття спадщини чи відмови від неї до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом нікому не видавалися. Вказані відомості підтверджуються також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 64153082 від 30.03.2021, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64153101 від 30.03.2021 /а.с. 83-89/. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємицею за законом після померлого дядька [PERSON] і є такою, що спадщину прийняла. Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін. Відповідно до положень\~ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII\~нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Як встановлено судом, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 75/2021 року, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , копія якої знаходиться в матеріалах справи /а.с.82-89/. Таким чином,\~судом встановлено,\~що позивач\~є єдиною\~спадкоємицею за\~законом після\~померлого [PERSON] ,\~до складу\~спадкового майна\~якого входить\~житловий будинок\~з господарськими\~спорудами,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та земельна\~ділянка кадастровий\~номер 6323583200:01:000:0247,\~площею 2.9234\~га,\~які,\~як встановлено\~судом,\~належать [PERSON] і можуть бути успадковані його спадкоємицею. Відповідно до \~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із положеннями ч.1, 2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З викладеного вбачається, що позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину, і не можуть бути позбавлені права власності на спірний будинок в порядку спадкування. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем надано до суду достатньо доказів на їх підтвердження. На підставі викладеного,

Outcome: approved