Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання Ѕ частини прав та обов`язків забудовника житлового будинку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 65/99 частин земельної ділянки загальною площею 5,4396 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, кадастровий номер 2323387700:01:005:0019, земельної ділянки площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1224884000:02:001:0442, житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Після смерті батька вона та її брат - [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Їхня мати (дружина померлого) [PERSON] у встановлений законом строк відмовилася від прийняття спадщини. Вона з братом - [PERSON] уклала договір про поділ спадкового майна від 13.12.2022 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-1653, згідно якого провели розподіл спадкового майна, за яким брат отримав у власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1224884000:02:001:0442, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.12.2022 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-1656. Вона отримала у власність 65/99 частин земельної ділянки загальною площею 5,4396 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, кадастровий номер 2323387700:01:005:0019, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.12.2022 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-1654. У видачі ж свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованому за адресою: [ADDRESS] , державним нотаріусом Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. її братові було відмовлено на підставі того, що право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , не зареєстровано. Документів підтверджуючих право власності на житловий будинок нотаріусу не було надано в зв`язку з наступних підстав: їхньому батькові [PERSON] рішенням Мар`ївської сільської ради надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку, що підтверджується випискою із вказаного рішення від 14.06.1993 року, 21.06.1993 року він отримав дозвіл на будівництво житлового будинку на вказаній земельній ділянці, в тому ж році виготовив проект забудови, 10.01.1994 року отримав дозвіл на виконання робіт, що підтверджується: випискою із рішення Мар`ївської сільської ради Синельниківського району від 14.06.1993 року; актом відводу земельної ділянки від 07.09.1993 року; випискою із рішення виконкому Мар`ївської сільської ради Синельниківського району від 21.06.1993 року; проектом забудови земельної ділянки приватного забудовника; дозволом на виконання робіт; технічними умовами електрозабезпеченням житлового будинку; рішенням виконкому Мар`ївської сільської ради Синельниківського району № 38 від 26.08.2016 року про впорядкування земельних ділянок; Технічним паспортом на спірний житловий будинок; Довідкою КП «Новомосковська міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 271 від 18.02.2022 року. Але під\~час життя\~їхній батько\~по невідомим\~причинам право\~власності на\~вказаний житловий\~будинок в\~установленому законом\~порядку не\~оформив та\~не зареєстрував\~його,\~в зв`язку\~з чим\~її брат\~був вимушений\~звернутися до\~суду з\~позовом про\~визнання прав\~та обов`язків\~забудовника житлового\~будинку в\~порядку спадкування\~за законом.\~Суд задовольнив\~позовні вимоги\~її брата\~частково,\~а саме\~визнав за\~ним 1/2 частину прав та обов`язків забудовника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з правом реєстрації права власності вказаного житлового будинку в установленому законом порядку. Вказане рішення набрало законної сили 08.09.2023 року. На усне звернення її брата до Державної інспекції архітектури та містобудування з приводу готовності до експлуатації житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , для подальшої реєстрації права власності, йому роз`яснено, що декларація готовності до експлуатації житлового будинку в даному випадку може бути подана тільки на весь житловий будинок в цілому. Таким чином щоб отримати висновок готовності до експлуатації житлового будинку від ДІАіМ необхідно і за нею, як спадкоємцем першої черги за законом визнати 1/2 частину прав та обов`язків забудовника спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом. Просить суд визнати за [PERSON] , частину прав та обов`язків забудовника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з правом реєстрації права власності вказаного житлового будинку в установленому законом порядку. До початку відкритого судового засідання представник позивача [PERSON] надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач до початку судового засідання надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.02.2022 року. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , відповідач, [PERSON] є сином спадкодавця. Після смерті батька позивач та відповідачка прийняли спадщину звернувшись до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу №400/2022 (яку оглянуто в судовому засіданні). Дружина спадкодавця, [PERSON] у встановлений законом строк від спадщини після померлого [PERSON] відмовилася, шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса. Судом встановлено, що 13.12.2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. за реєстровим номером № 1653. Відповідно до умов договору до [PERSON] у спадщину переходить земельна ділянка (кадастровий номер 1224884000:02:001:0442) площею 0,15 га в межах згідно з планом, розташована за адресою: [ADDRESS] . У спадщину [PERSON] переходить 65/99 частин земельної ділянки (кадастровий номер 2323387700:01:005:0010) площею 5,4396 га в межах згідно з планом, розташована на території Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. 13.12.2022 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 65/99 частин земельної ділянки (кадастровий номер 2323387700:01:005:0010) площею 5,4396 га в межах згідно з планом, розташована на території Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. 23.02.2023 нотаріус видала [PERSON] постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] не зареєстровано та побудований будинок не введено в експлуатацію. На підтвердження належності спадкодавцю житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , позивачем надано суду наступні документи: копію виписки з рішення виконкому Мар`ївської сільської ради від 21.06.1993 року про дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника № [NUMBER] від 07.02.1994 року; дозвіл на виконання робіт від 10.01.1994 року щодо будівництва житлового будинку і господарських будівель [ADDRESS] ; Акт відводу земельної ділянки від 27.09.1993 року; копію рішення виконкому Мар`ївської сільської ради Синельниківського району №38 від 26.08.2016 року про впорядкування земельних ділянок по [ADDRESS] ; Технічний паспортом на житловий будинок; Довідку КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 271 від 18.02.2022 року про відсутність реєстрації права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: с. Первомайське Синельниківського району Дніпропетровської області. З поданих позивачем документів, випливає, що за життя спадкодавець [PERSON] не оформив і не зареєстрував права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , а тому за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно, спадкоємцю за законом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16\~ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права. Пункт 1 ч.2 ст.\~16\~ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Частиною 1 статті 178\~ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до положень ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331\~ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до положень ч.3 ст.331\~ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно з ч. 3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч.1 п.11 ст.346\~ЦК України право власності припиняється в разі смерті. Відповідно до ст.1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч.2 ст.1223 ЦК України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини, а виходячи з пункту 23 вказаної постанови в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 статтею 1218\~ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5-126. ВССУ у листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» дійшов висновку, що якщо будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок не було здано в експлуатацію, до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного жилого будинку та господарських будівель і споруд у встановленому законом порядку, а сам житловий будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом. У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна» визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Таким чином, будівництво спірного житлового будинку спадкодавцем здійснено на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, однак він не зданий в експлуатацію, тому на підставі викладеного, до спадкоємців переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а будинок, до здачі його в експлуатацію, слід вважати незавершеним будівництвом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 1267 ЦКУ частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожний із спадкоємців успадковує по 1/2 частині прав забудовника на спірний житловий будинок. Рішенням Синельниківського\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 07.08.2023\~року за\~ [PERSON] визнано\~1/2 частину прав та обов`язків забудовника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з правом реєстрації права власності вказаного житлового будинку в установленому законом порядку. Вказане рішення набрало законної сили 08.09.2023 року. Враховуючи вказані обставини, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а також не порушують права та інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягаю задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved