Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Позивач у лютому 2024 року звернулась до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2011, мають малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки, стосунки між позивачем та відповідачем поступово погіршувались, з`явилися різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, а тому позивач дійшла висновку щодо розірвання між нею та відповідачем укладеного шлюбу. Крім того, оскільки відповідач коштів на утримання дітей не надає, хоча не має інших утриманців і соціальних зобов`язань, перебуває у працездатному віці, має можливість працевлаштування та отримання регулярного доходу, позивач бажає стягнути у судовому порядку з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою судді від 19.02.2024 було відкрито провадження у справі та призначено по справі розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду з заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов до суду не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований 14.09.2011, актовий запис №1862 Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що малолітні доньки проживають з матір`ю та перебувають на її забезпеченні. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивач у своїй позовній заяві. Зважаючи на те, що позивач згідно позовної заяви просила стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд, виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, прийшов до висновку про можливість стягнення аліментів у зазначеному розмірі щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved