Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

У вересні 2023 року Перший заступник Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Криницька Т. А., яка діє в інтересах держави в особі Київської міської ради, звернулася до суду з указаною заявою, в якій, з урахуванням заяви про уточнення вимог, просить: встановити факт неправильності запису в актовому записі про смерть № 15193, складеному 06 серпня 2022 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в частині запису по батькові померлої « [PERSON] » та внести виправлення шляхом зазначення правильного по батькові померлої « [PERSON] »; визнати однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 21,10 кв. м, жилою площею 11,50 кв. м, відумерлою спадщиною, що відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] , [INFO] , та передати її територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради. Свою заяву мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Її поховання здійснено за рахунок держави. Управлінням державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання запиту щодо надання інформації про державну реєстрацію актів цивільного стану про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть відносно [PERSON] , повідомлено, що виявлено: актовий запис про смерть [PERSON] за № 15193, складений 06 серпня 2022 року Київським відділом державної реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м. Києва), актові записи про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей та про смерть - не виявлено. Також, встановлено, що при здійсненні реєстрації смерті в частині актового запису вказана наступна інформація: в графі «Прізвище, ім`я, по батькові» - « [PERSON] », тобто допущено описку в написанні по батькові померлої. За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та інформацією з Реєстру територіальної громади міста Києва від 22 серпня 2023 року, за адресою: [ADDRESS] з 02 червня 1994 року по 06 серпня 2022 року зареєстрована лише [PERSON] . Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформації КП КМР «Київське міського бюро технічної інвентаризації» однокімнатна квартира [ADDRESS] , належить на підставі свідоцтва про право власності на житло [PERSON] . У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказана квартира не зареєстрована. Згідно інформації зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Разом з цим, встановлено, що за життя [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до інформації Солом`янського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року та відомостей офіційного ве-сайту Судова влада України (адреса посилання: https://court.gov.ua/fair/), у провадженні Солом`янського районного суду міста Києва відсутня справа щодо нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , стороною якої є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, спадщину у встановлений законом строк ні за законом, ні за заповітом не прийнято. Враховуючи викладене, а також той факт, що після смерті [PERSON] , ніхто спадщину не прийняв, вищевказане майно має бути визнано відумерлою спадщиною та перейти до територіальної громади міста Києва. Крім того, окружна прокуратура звернулася до Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо здійснення виправлення та внесення змін до актового запису про смерть № 15193 від 06 серпня 2022 року. Однак їй відмовлено у внесенні змін через відсутність підстав. Також, окружна прокуратура довела вказані обставини до відома Київської міської ради, але остання належних заходів реагування не вжила. Відповідно до актового запису про смерть № 15193, від 06 серпня 2022 року державна реєстрація смерті [PERSON] здійснювалась за заявою - співробітника відділу судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи без паспорта померлої, а відомості щодо прізвища, ім`я, по батькові, дати народження внесені до актового запису на підставі лікарського свідоцтва про смерть. Паспорт померлої не здано. З огляду на викладене, оскільки спадкоємці у померлої [PERSON] відсутні, неправильність запису у написанні по батькові померлої є перешкодою для визнання її спадщини відумерлою та передачі відумерлого майна у власність територіальної громади міста Києва, тому заявник звернулася до суду з указаною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 вересня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року вищевказану справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження. Залучено до участі в справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в якості заінтересованих осіб. 05 лютого 2024 року до суду надійшли письмові пояснення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, в яких її представник не заперечує проти задоволення заяви. 05 лютого 2024 року до суду надійшли письмові пояснення представника Київської міської ради, в яких зазначив, що підтримує заяву про визнання спадщини відумерлою та просив її задовольнити. 17 квітня 2024 року заявником подано до суду заяву про уточнення заявлених вимог. Заявники - представник Солом`янської окружної прокуратури міста Києва, який діє в інтересах Київської міської ради та представник Київської міської ради в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на обставини, викладені у письмових поясненнях. Заінтересована особа - Київський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника. Заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] будучи повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення тв визнання спадщини відумерлою (пункти 5, 8 частини другої статті 293 ЦПК України). Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] померла [INFO] у м. Київ, що підтверджується актовим записом про смерть від 06 српня 2022 року № 15193 (а. с. 18). Поховання померлої здійснено за рахунок держави, на підставі дозволу на видачу трупа Солом`янської окружної прокуратури міста Києва від 29 липня 2022 року № 10.59-44-5050ВИХ-22 (а. с. 16). Управлінням державної реєстрації Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання запиту щодо надання інформації про державну реєстрацію актів цивільного стану відносно [PERSON] , [INFO] , повідомлено листом від 27 червня 2023 року № 910/8.1-48, що виявлено актовий запис про смерть за №15193, складений 06 серпня 2022 року Київським відділом державної реєстрації смерті ЦМУМЮ (м. Києва) [PERSON] . Звернуто увагу на розбіжності у по батькові громадянки: в запиті зазначено « [PERSON] », а в актовому записі № 15193 про смерть - « [PERSON] » (а. с. 30). За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації та інформацією з Реєстру територіальної громади м. Києва від 22 серпня 2023 року № 108-10146 [PERSON] мала зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , з 02 червня 1944 року та у вказаній квартирі зареєстрована була лише вона (а. с. 33-34). У відповідності до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином на час відкриття спадщини [INFO] , місцем відкриття спадщини є м. Київ, Солом`янський район. Згідно з інформацією Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 04 вересня 2023 року № 062/14 - 11686 (И-2023) про право власності на майно, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26 вересня 2023 року № 348019408 квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 липня 1995 року (а. с. 38-40). Тож, після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З листа Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори від 25 серпня 2023 року, вбачається, що згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 73688682, станом на 23 серпня 2023 року, № 75514387 від 22 січня 2024 року, після смерті гр. [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , спадкова справа не заводилась (а. с. 37). Водночас, згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 30 червня 2023 року № 73026817 виданої Дев`ятою київською державної нотаріальною конторою, [PERSON] , [INFO] , був складений заповіт, що посвідчений 15 серпня 2005 року державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-2570 (а. с. 35-36). Відповідно до змісту заповіту [PERSON] , [INFO] , належну їй на праві власності квартиру під [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 35). Однак, як вбачається з відомостей Спадкового реєстру [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не зверталися із заявами про прийняття спадщини, тобто не прийняли спадщину у встановлений законом шестимісячний строк. Крім того, з офіційного вебсайту Судова влада України встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою щодо реалізації своїх прав на вищевказану квартиру, в тому числі, про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини не зверталися (а. с. 50-52). Згідно з відомостями з Єдиного реєстру боржників, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація щодо [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відсутня (а. с. 53-55). До того ж, Управлінням державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 21 серпня 2023 повідомлено про відсутність актових записів про народження, шлюб, розірвання шлюбу, народження дітей, зміну імені відносно [PERSON] , [INFO] (а. с. 32). З огляду на викладене, судом установлено, що після смерті [PERSON] відсутні спадкоємці за законом, а спадкоємиці за заповітом: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку, з позовом про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини до суду не зверталися, а також відсутні особи, які усунені від права на спадкування чи мали б право на спадщину, але не прийняли чи відмовились від її прийняття. Відповідно до частин першої, другої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. Судом установлено, що Солом`янська окружна прокуратура звернулася до Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із запитом від 29 серпня 2023 року № 39-2174-23 щодо отримання інформації (порядку та підстав) для внесення змін до актового запису про смерть за № 15193 від 06 серпня 2022 року. Листом Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30 серпня 2023 року № 2335/33.12-58 повідомлено, що підставою для реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , було лікарське свідоцтво про смерть № 010-3892 від 05 липня 2022 року видане Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи, в якому персональні дані особи були вказані: « [PERSON] ». Паспорт померлої при реєстрації смерті пред`явлений не був. Зазначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану проводиться відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану лише за наявності достатніх підстав, які підтверджуються документально. В інших випадках питання внесення змін є предметом розгляду суду. Крім того, Солом`янська окружна прокуратура довела вказані обставини до відома Київської міської ради (лист №44-11665ВИХ-23 від 31 серпня 2023 року). У зв`язку з викладеним, Київська міська рада зверталася до Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо внесення змін. Проте, листами № 490/33.12-58 від 16 лютого 2024 року та № 961/33.12-58 від 30 березня 2024 року Київський відділ державної реєстрації смерті повідомив, що внесення змін до актового запису про смерть проводиться за заявою спадкоємців померлого. Також, зазначив, що внесення змін до актових записів цивільного стану проводиться відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану лише за наявності достатніх підстав, які підтверджуються документально. В інших випадках питання внесення змін є предметом розгляду суду. Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 709/5 від 10 травня 2012 року та № 11615 від 03 серпня 2012 року (далі - Правила). Відповідно до пунктів 1.15, 2.16.7, 2.18 Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку; на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду; зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін у актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Згідно з пунктом 2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до абз. 2 пункту 3, пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07 липня 1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. При цьому, неправильність в актовому записі не обов`язково має бути пов`язана з помилками власне при складенні актового запису чи помилками реєстратора, така неправильність може бути пов`язана з іншими чинниками, наприклад, неправильним перекладом в документі, на підставі якого вносились відомості до актового запису. Враховуючи викладене, що померла спадкоємців не має, відсутня інша можливість виправити помилку та внести зміни до актового запису про смерть в інший законодавчо визначений спосіб, дослідженими в ході судового розгляду вищенаведеними доказами підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , смерть якої зареєстрована актовим записом про смерть № 15193 від 06 серпня 2022 року є однією і тією ж особою. Таким чином, вимоги про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про смерть відомостей щодо по батькові померлої підлягають задоволенню. Приписами частин першої, другої та третьої статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням. Згідно із статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Беручи до уваги вищевикладене, залишена після смерті [PERSON] спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] має бути визнана відумерлою спадщиною і перейти у власність територіальної громади міста Києва. Відповідно до статті 131-1 Конституції України представництво інтересів держави у суді покладається на органи прокуратури. Частиною третьою 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з частиною четвертою статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до частини п`ятої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Враховуючи викладене, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Київська міська рада як розпорядник майна територіальної громади міста Києва. Разом з цим, прокуратурою встановлено неналежне виконання Київською міською радою повноважень щодо контролю за використанням комунального майна. Незважаючи на те, що після смерті спадкодавця минуло вже більше ніж рік, Київською міською радою та/або її виконавчими органами станом на цей час вказаний обов`язок не виконаний, не вжито заходів щодо оформлення права власності на вказане майно. Враховуючи це, існує ризик безконтрольного використання або заволодіння квартирою незаконним шляхом, враховуючи непоодинокі квартирні шахрайства у столиці із майном померлих, які не мають спадкоємців. Більш того, окружна прокуратура листами від 29 серпня 2023 року № 44-11578вих-23, від 31 серпня 2023 року № 44-11665вих-23 зверталась до Київської міської ради із відповідним повідомленнями вказаної інформації, у тому числі щодо встановлення факту відсутності спадкоємців у померлої, а у подальшому, і про вирішення питання щодо звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою (а. с. 43, 57-58). Однак, у відповідь листом від 01 вересня 2023 року № 056-4063 Київська міська рада в особі Департаменту будівництва та житлового забезпечення КМДА, який є уповноваженим органом, що здійснює представництво Київради у таких правовідносинах, повідомила окружну прокуратуру про те, що заходи цивільно-правового характеру в інтересах територіальної громади в даному випадку, не вживались, а тому вона просить звернутися із відповідною заявою до суду, саме окружну прокуратуру (а. с. 59), що свідчить про те, що відповідні органи місцевого самоврядування та державної влади міста Києва не здійснюють у повній мірі свої повноваження щодо захисту інтересів територіальної громади на спірний об`єкт нерухомого майна. Вказане свідчить про самоусунення відповідних органів місцевого самоврядування столиці від дієвого захисту майнових інтересів територіальної громади міста Києва. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. З огляду на викладене, суд вважає законним звернення прокурора в інтересах держави до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини свідчать про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки зазначені докази підтверджують як факт неправильності запису в актовому записі про смерть по батькові померлої, наявності в померлої спадкового майна у виді права власності на квартиру, так і той факт, що протягом більше ніж одного року спадщину після її смерті ніхто не прийняв, а відтак слід встановити юридичний факт, що актовий запис про смерть № 15193 належить [PERSON] та визнати зазначене вище майно відумерлою спадщиною.

Outcome: approved