Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини, зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] . В обґрунтування заяви зазначив, що він разом з сім`єю проживає за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] на момент його заселення в будинок, була його сусідкою та проживала в квартирі [ADDRESS] . Між ним та [PERSON] одразу виникли теплі стосунки, остання потребувала постійної сторонньої допомоги та підтримки, тому сама обрала [PERSON] , як особу, якій вона могла довіряти. Заявник наполягає на тому, що з [PERSON] вони почали проживати однією сім`єю, мали спільні права та обов`язки, мали спільний бюджет, разом купували предмети домашнього побуту, спільно вирішували сімейні та домашні питання. Заявник зазначає, що не дивлячись на відсутність кровного споріднення між ними, до [PERSON] він відносився, як до рідної тітки, їх відносини були стійкими і ніколи не припинялися, починаючи з січня 2016 року вони мешкали разом в його квартирі, оскільки [PERSON] не могла залишатися наодинці на тривалий час. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається квартири за [ADDRESS] , тому заявник звернувся до Першої новомосковської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, однак проте отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин або проживання однією сім`єю з померлим не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, заявник просить в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що надасть йому можливість оформити належним чином свої спадкові права. Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року відкрите провадження у справі /а.с.20/. Ухвалою суду від 22 січня 2024 року зобов`язано Першу новомосковську державну нотаріальну контору Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м Дніпро) надати відомості про наявність чи відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В судовому засіданні представник заявника - адвокат Лазуренко І.Ф. заяву підтримала, надала детальні пояснення про обставини, при який її довіритель став проживати однією сім`єю разом з [PERSON] з січня 2016 року і до дня її смерті. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання про те, що вона являється головою ЖБК «Металург». Померла [PERSON] проживала у квартирі [ADDRESS] з моменту його заселення з 1980-х років, остання не мала родичів, була дуже замкненою людиною на протязі всього свого життя, однак коли в будинку з`явився [PERSON] зі своєю сім`єю, придбавши квартиру поруч з [PERSON] , вони одразу знайшли спільну мову. [PERSON] допускала до свого помешкання тільки [PERSON] , а коли стала хворіти, [PERSON] взяв на себе всі обов`язки по її догляду. Врешті решт вони стали проживати однією сім`єю, оскільки [PERSON] не залишали на довго одну, вона потребувала стороннього догляду, і цей догляд належним чином забезпечував саме [PERSON] . Останній відносився до покійної, як до рідної людини, починаючи з 2016 року вони спільно стали проживати, мали спільний бюджет, він виконував всі обов`язки щодо [PERSON] і вона мала намір скласти заповіт на його ім`я, однак її смерть була раптовою. [PERSON] взяв на себе всі обов`язки з поховання [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядок, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 17.04.2023 року /а.с. 16/. Також, суду надано копію ордеру на ім`я [PERSON] про вселення в квартиру [ADDRESS] /а.с.14/. Даних про зміну прізвище спадкодавця суду не подано, однак матеріали справи містять довідку ЖБК «Металург» про те, що [PERSON] по день смерті була зареєстрована в означеній вище квартирі, нею в повному обсязі виплачено пайовий внесок (а.с. 17). Після смерті [PERSON] Першою новомосковською державною нотаріальною конторою Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м Дніпро) заведено спадкову справу №208/2023, матеріали якої свідчать про те, що 12 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Даних про наявність інших спадкоємців за законом або за заповітом, чи виданих свідоцтв про право на спадщину, матеріали спадкової справи не містять. Також, суду надано довідку, видану ЖБК «Металург», про те, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] проживав разом з нею, вів спільне господарство /а.с. 18/. Поряд з цим, за результатами розгляду документів, поданих [PERSON] до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини за законом після померлої [PERSON] , державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що заявником не подано документів, що підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем або документів на підтвердження факту спільного проживання з померлим. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону. Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, перелічені вище письмові докази щодо спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , показання свідка, що підтверджують у сукупності з доказами наявності спадкового майна, дають суду достатньо даних, які свідчать на користь заявника та доводять факт його проживання зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , понад п`ять років до часу відкриття спадщини Постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає роз`яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільними побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов`язки. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як зазначив суд вище, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які вона посилається. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що заявник проживав однією сім`єю з [PERSON] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, на виконання вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець прийняв спадщину після смерті спадкодавця, а інших спадкоємців за законом судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved