Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

09.04.2024 року позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з нею, прізвище відновити на дошлюбне [PERSON] . В \~обгрунтування \~позовних вимог\~зазначає,\~що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебувають з 31.05.2013 року. У шлюбі мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] .Протягом останніх декількох років сімейне життя між ними погіршилося, між ними зникло взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Будь-які спроби примирення не дали бажаних результатів, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду. 17.01.2024 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій. 15.02.2024\~року \~у підготовчому\~судовому засіданні\~ \~залучено до\~участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у\~справах дітей\~Звягельської міської\~ради Житомирської\~областіяк\~орган опіки\~та піклування,\~ закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 09.04.2024 року від представника органу опіки та піклування надійшла письмове пояснення, в якому вказано про неможливість подачі до суду письмового висновку про доцільність визначення місця проживання з одним із батьків, оскільки згідно до ч. 1 ст. 160 СК України сторони за взаємною згодою визначили місце проживання дітей з матір`ю, між ними відсутній спір з даного питання. Тому вимогу щодо визначення судом місця проживання дітей просить залишити без задоволення. Позивач в судове засідання не прибула, у матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, до суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Одночасно зазначив, що спору з позивачем відносно місця проживання малолітніх дітей немає, між ними досягнуто згоди проте, що діти проживатимуть з матір`ю, позивачем у справі. Представник органу опіки та піклування також заявила письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за наступних підстав. Встановлено, що сторони 31.05.2013 року зареєстрували шлюб у Новороманівській сільській раді, актовий запис № 03, що стверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.16/.\~ Дошлюбне прізвище\~ позивача [PERSON] . Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] /а.с.14,15/. Таким чином, з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві та окремих заявах сторін, перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї,\~ поступово втратили\~ зв`язки між собою, отже, сім`я припинила своє існування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам позивача, що має суттєве значення для неї, тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно зі ст.ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про визначення місця проживання малолітніх дітей, судом встановлено наступне. Положеннями статті 160 СК України врегульовано право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Зважаючи на той факт, що сторони у справі, досягли згоди щодо визначення місця проживання малолітніх дітей разом з їх матір`ю, на що вказує позивачка у свєму позові та не оспорюється відповідачем, а також думку представника органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що між сторонами відсутній спір, який підлягає вирішенню судом. Тому у задоволенні даної вимоги суд відмовляє. Позивач повідомила суд про бажання відновити дошлюбне прізвище, що відповідає вимогам положень ст. 113 СК України. Вирішуючи питання\~судових витрат,\~суд,\~відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача 1211,20 грн. судових витрат, що складаються зі сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору.

Outcome: partial