Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від неї. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 14.02.2016 року між ним та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, під час якого [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18.09.2019 року у справі № 759/15048/19 шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу він та [PERSON] проживають окремо, донька постійно проживає з матір`ю. Вказав, що він належно виконує рішення суду у справі № 759/15048/19 та сплачує аліменти, заборгованості по них не має. Також вказав, що активно та стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з донькою, не відмовляється від виконання свої батьківських обов`язків, бажає підтримувати стійкий психологічний зв`язок із дитиною, але відповідач створює «штучні» перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, виходячи виключно зі свого власного суб`єктивного ставлення до нього та, очевидно, небажання спілкування позивача з дитиною. Тому, просив суд визначити способи його участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , встановивши наступний графік побачень без присутності [PERSON] : - кожний II та IV тиждень місяця з суботи по неділю з 10:00 год. суботи до 18:00 год. неділі; - під час літніх шкільних канікул - протягом перших 15 днів щомісяця з 10:00 год. першого дня вказаного періоду до 18:00 год. останнього дня вказаного періоду; - другу половину осінніх, зимових та весняних шкільних канікул з 10:00 год. першого дня вказаного періоду до 18:00 год. останнього дня вказаного періоду; - в дні офіційних святкових днів, які встановлені законодавством, у парні роки (2024, 2026 тощо) з 10:00 год. до 18:00 год.; - кожен день народження [PERSON] , [INFO] , а саме [INFO] кожного року до досягнення [PERSON] повноліття з 12:00 год. до 15:00 год. у вихідний день або з 18:00 год. по 21:00 год. у будній день; - кожен день народження [PERSON] , а саме [INFO], з 12:00 год. до 19:00 год. у вихідний день або з 18:00 год. по 21:00 год. у будній день; - без обмежень в часі, на перервах чи у вільний від занять час на території навчального закладу, який відвідує [PERSON] , [INFO] ; - в інший час [PERSON] та [PERSON] мають право домовитись про зустрічі додатково за спільною згодою; - в день побачення з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] має право забирати її з дому/школи або за домовленістю із [PERSON] з іншого місця особисто; - за закінченням побачення [PERSON] із [PERSON] , [INFO] , повертає [PERSON] , [INFO] , у встановлений час додому або за домовленістю із [PERSON] в інше місце особисто; - необмежене спілкування [PERSON] із [PERSON] , [INFO] , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування; - у разі хвороби [PERSON] , [INFO] - без обмежень в кількості та часі за місцем проживання чи її перебування; - якщо [PERSON] не має змоги забрати [PERSON] , [INFO] , у визначений час побачення, то цей час переноситься на інший за домовленістю з [PERSON] ; - зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у вихованні та спілкуванні з [PERSON] [INFO] , в тому числі шляхом психологічного тиску на [PERSON] [INFO] , не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно [PERSON] у присутності [PERSON] [INFO] . У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 08.09.2023 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного з призначенням підготовчого засідання (а.с. 54-55). Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01.02.2024 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 169). В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Виноградова Д.С. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник - адвокат Демакова Я.О. в судовому засіданні проти позову заперечили, вказала, що конфлікту немає, мати не заперечує проти зустрічей батька з донькою. Вказали, що позивач перекручує факти, батько після розлучення був присутнім у житті дитини раз у півроку на декілька хвилин. За період судового розгляду батько одного разу не запропонував провести час з дитиною, остання зустріч була 31.12.2023 року. Вказали, що дитина має нестійкий психологічний стан, тому заперечують проти зустрічей позивача з дитиною за відсутності матері, тому присутність спочатку матері є обов`язковою. Третя особа, яка в установленому порядку повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду, явку представника не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 06.12.2016 року, виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 25). Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 18.09.2019 року у справі № 759/15048/19, яке набрало законної сили у встановленому законом порядку, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано а стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 26-27). Судом встановлено та не заперечно сторонами, що після розірвання шлюбу дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю - відповідачем у справі за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що позивач у справі на обліку у лікаря нарколога не перебуває, під наглядом лікаря психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, обіймає посаду генерального директора ТОВ «Соліс-С», отримує постійний дохід, за попереднім місцем роботи в ТОВ «ПІ ЕС АЙ-УКРАЇНА» позитивно характеризується, до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с. 40-43). З матеріалів справи також вбачається, що відповідач по справі - [PERSON] працевлаштована, працює на посаді менеджера з адміністративної діяльності ТОВ «БІНФІЛД», позитивно характеризується за місцем роботи, має постійний дохід (а.с. 95-96). Дитина сторін - [PERSON] у період 2022-2023 року відвідувала заняття з підготовки до школи у ТОВ «Київський ліцей «Ключик», участь у вихованні дитини приймали мати [PERSON] та бабуся [PERSON] , батька дитини - [PERSON] за час відвідування занять з підготовки до школи жодного разу не бачили. Дівчинка фізично розвинена відповідно до віку, легко вступає в контакт з дітьми й дорослими, доброзичлива, але іноді потребувала до себе підвищеної уваги (а.с. 99-100). Відповідно до характеристики учениці 1-В класу СШ № 197 ім. Дмитра Луценка Святошинського району м. Києва [PERSON] регулярно відвідує уроки в закладі, охайна, доглянута, в повній мірі забезпечена всім шкільним приладдям. До школи [PERSON] приводить мама, після школи забирає бабуся [PERSON] . Мати та бабуся спілкуються з педагогами, цікавляться життям дівчинки. батько дитини з педагогами не спілкувався (а.с. 102). Згідно характеристики на [PERSON] , вихованку ДНЗ № 277 Святошинського району м. Києва, дівчинка відвідувала заклад з 01.01.2019 року, дитина охайна, доглянута, не конфліктна, загально розвинена відповідно до віку. Мати [PERSON] приймала активну участь у житті та вихованні дитини, приводила та забирала дитину, відвідувала заходи та сплачувала всі необхідні платежі. Особистого контакту з батьком [PERSON] у вихователя [PERSON] у період відвідування дитиною закладу з 2020 по 2023 роки не було (а.с. 104). З матеріалів справи також вбачається, що дитина сторін з травня 2023 року відвідує гурток «Образотворче мистецтво» клубу «Сучасниця», вихованку приводить та забирає бабуся [PERSON] , час від часу приводить та забирає мати - [PERSON] . Дитина має творчий нахил, розвинену фантазію, має налагоджений контакт з однолітками на заняттях (а.с. 106, 107). Також, судом встановлено, що [PERSON] навчається у танцювальній студії «ЛУНА», приводять та забирають з занять мати [PERSON] та бабуся [PERSON] , останні активно приймають участь у житті дівчинки, супроводжують на виступи та активно допомагають у підготовці до них, мати вчасно здійснює оплату (а.с. 109). [PERSON] має укладену декларацію для надання медичних послуг з лікарем-педіатром [PERSON] від 27.05.2018 року (а.с. 114). Зі змісту акту обстеження умов проживання для встановлення побачень від 15.08.2023 року за адресою проживання позивача: [ADDRESS] , для дитини створені всі умови для повноцінного розвитку та виховання, в помешканні чисто та затишно, дотримано санітарно-гігієнічних норм (а.с. 44-45). Згідно висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення способів участі батька, громадянина [PERSON] у вихованні малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , № 107-7042 від 26.10.2023 року рекомендовано визначити способи участі громадянина [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , [INFO] , а саме: II та IV субота кожного місяця з 10.00 год. до 18.00 год.; 15 днів спільного відпочинку під час літніх канікул; ІІ половина осінніх канікул; держані свята у парні роки; день народження дитини щороку в будні дні з 12.00 год. до 15.00 год., у вихідні дні з 18.00 год. до 21.00 год. (а.с. 73-75). Міським центром дитини Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було проведено психологічне обстеження малолітньої [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із визначенням участі батька у вихованні дитини повідомляє наступне, що малолітня [PERSON] , на даний час, перебуває в нестійкому і емоційному стані, присутні прояви настороженості щодо зустрічей з батьком; у дитини сформована емоційна прив`язаність до матері, [PERSON] цінує її любов та турботу; визначені довірливі, позитивні взаємовідносини між донькою та матір`ю, визначена активна позиція матері до доньки; не сформована прив`язаність [PERSON] до батька через тривалу відсутність його в житті дитини; [PERSON] має незадоволену потребу у розумінні та підтримці з боку батька, у дівчинки формується незадоволена потреба батьківської турботи і любові, задоволена потреба батьківської підтримки з боку співмешканця матері [PERSON] ; у [PERSON] склалися соціальні ролі повної сім`ї, за активної участі матері та [PERSON] в житті дівчинки, у дитини формується заміна понять слова «батько». Рекомендовано гр. [PERSON] та [PERSON] налагодити комунікацію між собою для вирішення спірних питань, що стосуються життя доньки; з метою стабілізації емоційного стану дитини, не залучати її до вирішення власних домовленостей між собою; батьку та матері в повній мірі усвідомити відповідальність за здоров`я дитини; гр. [PERSON] та [PERSON] визначитись щодо участі кожного з батьків у вихованні, навчанні та розвитку [PERSON] (а.с. 122-124). Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеній Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з принципом ст. 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Згідно зі ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі й спілкуватися зі своїм батьком, бабою та дідом. Згідно з ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами 1, 2 ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27.11.1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07.08.1996 року, § 78). Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування висловлював свою позицію з приводу дотримання прав та забезпечення інтересів дитини під час розгляду цієї справи. З приводу спірних правовідносин Висновком Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення способів участі батька, громадянина [PERSON] у вихованні малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , № [NUMBER] від 26.10.2023 року рекомендовано визначити способи участі громадянина [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , [INFO] , а саме: II та IV субота кожного місяця з 10.00 год. до 18.00 год.; 15 днів спільного відпочинку під час літніх канікул; ІІ половина осінніх канікул; держані свята у парні роки; день народження дитини щороку в будні дні з 12.00 год. до 15.00 год., у вихідні дні з 18.00 год. до 21.00 год. (а.с. 73-75). Зважаючи на наведене, органом опіки та піклування виконано вимоги ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, щодо участі у вирішенні спору про участь батьків у вихованні дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність щодо виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч. 3 ст. 157 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, а інший не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. При цьому тлумачення ч. 2 ст. 159 СК України дає підстави для висновку, що саме на суд покладено обов`язок з визначення конкретних способів участі одного з батьків у вихованні дитини, періодичності побачень з дитиною, можливості їх спільного відпочинку, місця та тривалості спілкування батьків з дитиною. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. Виходячи з аналізу вказаної норми, звернення особи до органу опіки та піклування по захист своїх сімейних прав є правом такої особи, а не обов`язком. Крім того, згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч. 3 ст. 157 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Недосягнення згоди між батьками щодо порядку та способу участі батька у вихованні дитини не можуть бути підставою для відмови йому у спілкуванні з дитиною. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому, суд, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України, встановив, що відповідач не чинить перешкоди у спілкуванні батька з дочкою, яка проживає з матір`ю, однак, між сторонами склались відносини, які позбавляють позивача можливості спілкуватися з дитиною, через недосягнення між батьками згоди щодо форми такого спілкування. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач не заперечує проти зустрічей батька з донькою, але заперечує проти зустрічей позивача з дитиною за відсутності матері, оскільки дитина має нестійкий психологічний стан, викликаний тривалою відсутністю батька у житті дитини, тому вважає, що присутність спочатку матері є обов`язковою. Вказані твердження відповідача суд вважає слушними, з огляду на висновок Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Тому, суд при встановленні порядку побачень батька з дочкою, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю дочкою, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, а також висновок психологічного обстеження дитини, проведений психологом, надходить до висновку про можливість визначення наступного графіку спілкування та побачень батька позивача з донькою: - кожна II та IV субота кожного місяця з 10:00 год. до 18:00 год.; - під час літніх шкільних канікул - протягом п`ятнадцяти днів спільного відпочинку для оздоровлення; - другу половину осінніх, зимових та весняних шкільних канікул; - у дні офіційних святкових днів, які встановлені законодавством, у парні роки (2024, 2026 тощо) з 10:00 год. до 18:00 год.; - кожен день народження [PERSON] , а саме: [INFO] кожного року, у будній день з 12:00 год. до 15:00 год., у вихідні дні з 18:00 год. по 21:00 год., за місцем її проживання, святкування дня народження або в рекреаційних зонах, та про зобов`язання [PERSON] надавати доньку позивачу у встановлені дні та години і не пізніше, ніж за два дні до зустрічей з донькою, повідомляти про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графіку. В той же час суд вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] під час спілкування з донькою дотримуватися розпорядку її дня, харчування дитини, повідомляти [PERSON] про місцезнаходження дитини та повертати дитину до місця її проживання з матір`ю. Впродовж перших чотирьох місяців від дня набрання рішенням законної сили зустрічі батька з дочкою проводити II та IV субота кожного місяця з 14:00 год. до 18:00 год. у присутності матері [PERSON] . Впродовж наступних двох місяців від дня набрання рішенням законної сили зустрічі батька з дочкою проводити II та IV субота кожного місяця з 14:00 год. до 18:00 год. без відвідування дитини житлового приміщення батька. До вказаного висновку суд надходить з урахуванням того, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам. В той же час, суд вважає, що проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між позивачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає позивача, як батька. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дочки до батька. В іншій частині вимог суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial