Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у зв`язку з продовженням навчання у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення позивача 23 рів або до припинення ним навчання та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування вимог позивач вказав, що він є студентом першого курсу денної форми навчання, проживає в гуртожитку університету, отримує не велику стипендію, якої не вистачає на повноцінне життя, також хворіє на що витрачає додатково кошти. Сторони в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві позивач просить справу проводити у його відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, готовий сплачувати аліменти на навчання дитини. В частині сплати витрат на послуги адвоката заперечую, оскільки сума явно завищена і не відповідає обсягу наданих послуг, просить її зменшити до розумної суми. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.5) Згідно наданої довідки від 17.11.2023 року № 812, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання факультету комп`ютерних наук та технологій, Національного авіаційного університету, термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2023 року до 30.06.2027 року. (а.с.9а) Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У визначенні\~розміру аліментів\~слід враховувати\~вартість навчання,\~підручників,\~проїзду до\~навчального закладу,\~проживання за\~місцем його\~знаходження.\~(Правова\~позиція викладена\~у постанові\~ВСУ від\~24.02.2016\~року у\~справі №6-1296цс15\~). Враховуючи викладене, та той факт, що позивач є повнолітньою, працездатною особою, навчається на денній формі навчання, не працює та не має інших доходів, які б були достатніми для належного забезпечення його навчання та побуту, а тому стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків, з урахуванням того, що відповідач згоден на сплату аліментів, суд вважає за необхідне позов задовольнити в цій частині. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В частині вимог щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд дійшов до наступного висновку. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з частинами першою - четвертою статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 статті 141\~ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial