Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Нересницької сільської рада Тячівського району Закарпатської області за участі органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Нересницької сільської рада Тячівського району Закарпатської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що його рідний брат [PERSON] , [INFO] перебував у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . В даному шлюбі у них народилася одна спільна дитина дочка [PERSON] [INFO] . [INFO] його рідний брат та батько дитини - [PERSON] помер. Після смерті батька, дитина проживає в його сім`ї та разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , вони піклуються про свою малолітню племінницю. Позивач зазначає, що з 01.11.2023 року племінниця [PERSON] проживає разом з його сім`єю, так як мати покинула дитину, залишивши її без належного нагляду і переїхала в Мукачівський район де проживає з іншим чоловіком. Вказує, що відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров?я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, а тому створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідачка, покладених законом на батьків обов?язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки зазначає позивач, тому дитина знаходиться на його повному утриманні. Зазначає, що ці факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати, як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов?язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов?язків. Враховуючи наведене, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.12.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, та призначено підготовче засідання. Залучено до участі в справі Виконавчий комітет Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області, як органу опіки та піклування і покладено на нього обов`язок подати Тячівському районному суду Закарпатської області висновок щодо розв`язання спору, відносно дитини, з документами на підставі яких він був складений та розглянути питання щодо доцільності внесення подання про встановлення опіки над малолітньою особою. 13 березня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити. Позивач вказав, що батько малолітньої, який помер, приходився йому рідним братом. Після його смерті мати покинула дочку та вихованням дитини він займається разом з своєю дружиною, з якою також виховують рідних трьох дітей. Вказав, що має у власності будинок та дружина підтримує його та не заперечує, щодо опікунства племінницею. Додав, що мати дитини, взагалі не цікавиться її долею та вихованням та покинула останню. Просить позов задовольнити та призначити його опікуном малолітньої племінниці. Відповідачка, будучи відповідно до положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами за №№0600098696587, 0600093423221 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Заява про розгляд справи без її участі до суду не надходила, відзив не подавала. Представник третьої особи Служби у справах дітей Нересницької сільської рада Тячівського району Закарпатської області, в судове засідання не з`явився та про причини неявки не повідомив. Представник Органу опіки та піклування Нересницької сільської ради Тячівського району, Закарпатської області Попієва О.М. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову та просила при винесенні рішення взяти до уваги подані до суду висновки про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої дитини та про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] . Додала, що до органу опіки та піклування звернувся староста села, який повідомив, про необхідність влаштування малолітньої [PERSON] , у якої помер батько та яку покинула матір про місце перебування якої також нічого невідомо. Вказала, що дитини проживає в будинку дядька, який окрім власних трьох неповнолітніх дітей виховує також племінницю [PERSON] . Дитині забезпечені гідні умови проживання та виховання. Просила позов задовольнити. Вислухавши пояснення позивача його представника та представника органу опіки та піклування, думку малолітньої [PERSON] , дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районному управлінні юстиції у Закарпатській області 17.03.2016 року, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Нересницької сільської ради Тячівського району, Закарпатської області, Україна 26.07.2022 року, батько дитини - [PERSON] , [INFO] - помер [INFO] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про шлюб виданого виконкомом Новоселицької сільської ради Тячівського району, Закарпатської області 24.01.2006 року, позивач [PERSON] , [INFO] , перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] складених старостою Новоселицької сільської ради Тячівського району, Закарпатської області [PERSON] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживає позивач у власному будинку, умови проживання хороші. В будинку разом з сім`єю [PERSON] проживає його племінниця [PERSON] так як мама покинула її без належного нагляду та виїхала в Мукачівський район. (а.с.13-14). З довідки виданої в.о. директора Новоселицького ліцею Нересницької сільської ради Тячівського району, Закарпатської області від 15.12.2023 року №414 вбачається, що [PERSON] є ученицею 7-А класу (а.с.15). З довідки виданої старостою Новоселицької сільської ради Тячівського району, Закарпатської області [PERSON] вбачається, що [PERSON] на державній роботі не працює (а.с.16). З довідки виданої старостою Новоселицької сільської ради Тячівського району, Закарпатської області [PERSON] від 02.02.2024 року №186 вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] входять [PERSON] - уповноважений власник (співвласник), [PERSON] - син, [PERSON] - син та [PERSON] - дочка (а.с.51). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 4.06.2018 №126253484 видно, шо власником житлового будинку розташованого в [ADDRESS] в якому разом з сім`єю позивача проживає малолітня [PERSON] , являється позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с. 75) Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 21.02.2024 року №157/11-14, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.47). Зі змісту вказаного висновку вбачається, що комісією встановлено, що батько [PERSON] , помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 26 липня 2022 року видане виконавчим комітетом Нересницької сільської ради Тячівського району, Закарпатської області). [PERSON] ніяким чином не піклується про дочку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров?я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя ухиляється від виконання батьківських обов?язків, так як більше року, як виїхала за межі села з співмешканцем залишивши свою дочку на рідного дядька [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] . На засідання комісії з питань захисту прав дитини Нересницької сільської ради [PERSON] , не з?явилась, про що свідчить безвідповідальність та байдужість до долі своєї дитини (а.с.47). Згідно (ст. 171 ч.ч.2, 3 СК України) дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав, хоча й не зобов`язаний врахувати думку дитини, якщо цього вимагають її інтереси. В забезпечення присутній під час розгляду справи малолітній [PERSON] прав, яка в судовому засіданні, після надання пояснень позивачем, виявила бажання висловити свою думку з приводу заявленого в її інтересах позову, суд відповідно до положень ст. 45 ЦПК України, в присутності представника органу опіки та піклування, заслухав [PERSON] Малолітня пояснила, що близько семи місяців та на даний проживає у будинку свого дядька - позивача, який разом з тіткою піклуються про неї. Відносини між нею, дядьком, тіткою та їх трьома дітьми, які їй приходяться двоюрідними, добрі. Після смерті батька мати її покинула та не телефонує їй та не цікавиться нею. Інколи приходить за ключами від будинку, щоб забрати речі та при цьому взагалі не цікавиться та не питає про її життя. Востаннє з`являлася двічі, близько трьох тижнів назад та двох місяців. Додала, що наслідки позбавлення батьківських прав її матері їй зрозумілі та не заперечує, щоб нею піклувався її дядько, позивач. Вказані обставини в судовому засіданні були підтверджені, як позивачем так і представником органу опіки та піклування Нересницької сільської ради Попієвої О.М . Вказані та встановлені під час розгляду справи обставини, дають суду підстави дійти висновку про неналежність та небажання виконання відповідачкою, свого материнського обов`язку з утримання та виховання дитини. Відтак віднесення на користь відповідачки визначених ст. 151 ч.1 СК України батькам гарантій на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, у даній справі не відповідали б інтересам малолітньої [PERSON] . Таким чином, позивачем доведено, відсутність можливості зберегти зв`язок між матір`ю і дитиною та доведено наявність винної поведінки відповідачки щодо ухилення її від участі у виконанні покладеного на неї Законом батьківського обов`язку, щодо утримання та виховання дочки. Статтею 150 СК України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відтак позивачу належить право звернення до суду з даним позовом про позбавлення батьківських прав відповідачки, як особі в сім`ї якої проживає дитина. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. В абзаці 2 п. 16 тієї ж Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінки. У своєму рішення (справа "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року) суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо, без будь-яких поважних на те причин, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням дочки, не піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, а отже позбавлення її батьківських прав повністю відповідає інтересам дитини, є виправданою мірою, спрямованою на захист прав дитини, що має пріоритетне значення при вирішенні справи, а відтак позовні вимоги позивача про позбавлення відповідачки батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку органу опіки та піклування Нересницької сільської ради Тячівського району, Закарпатської області від 21.02.2024 року №159/11-14, визнано доцільним призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] над малолітньою [PERSON] , [INFO] (а.с.48-49). Враховуючи положення ч.3 ст. 60 ЦК України, вік дитини [PERSON] , яка на час розгляду справи є малолітньою, відсутність у неї батька який помер, що призводить до позбавлення її батьківського піклування після позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неї, суд вважає за необхідне встановити опіку над малолітньою дитиною, [PERSON] , [INFO] , призначивши її опікуном позивача, що [PERSON] , [INFO] , якому дитина приходиться племінницею. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем були понесені судові витрати за подання до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав в розмірі 1073,80 гривень, які у відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved