Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстровано 12 квітня 2019 року Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №43. Позов обґрунтовано тим, що 12.04.2019 року позивачем було укладено шлюб з відповідачем. Під час спільного шлюбу народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у 2023 році відносини змінилися не в кращий бік, а з січня місяця 2024 року відповідачка зібрала свої речі, частину спільного набутого майна та фактично розірвала шлюбні стосунки покинувши разом з сином спільне місце проживання. Після такого вчинку відповідачки позивач зрозумів, що їх відносини не відповідають сподіванням щодо сімейного життя. Останнім часом сторони не підтримують сімейні відносини у відповідності до вимог ст. З Сімейного кодексу України, тобто не має спільних інтересів, спільного бюджету, не ведуть спільне господарство та бажання продовжити спільний шлюб у них відсутнє, спільно не проживають вже більше дванадцять місяців. Примирення неможливе, бо кожен живе своїм життям. У кожного своє бачення сімейних відносин та подальший розвиток подружніх відносин. Саме різні погляди на життя та розвиток шлюбних відносин послугували розірванню відносин між ними. Отже з січня місяця 2024 року між сторонами припинено стосунки, що згідно ст. 3 Сімейного кодексу України свідчили б про сімейні відносини. Примирення не можливе. Майновий спір наразі між сторонами не стоїть, - вважає, що між ними буде досягнуто спільної згоди щодо поділу спільного, сумісного майна. Наразі на син постійно проживає за місцем реєстрації та фактичного проживання відповідачки. За спільної згоди позивача щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання сина. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] повторно виданого 13.02.2024 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували свій шлюб 12 квітня 2019 року за актовим записом №43. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження повторно виданого 13 лютого 2024 року позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2\~статті 3 СК України\~встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved