Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2002 року по 17 березня 2022 року. Утім, починаючи з серпня 2015 року він та [PERSON] почали спільно мешкати та вести спільне господарство. Так, [INFO] у останніх народився син [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини, тому автоматично було внесено в Єдиний державний реєстр актів цивільного стану інформацію, що батьком дитини є [PERSON] . Проте, ці дані не відповідають дійсності, оскільки біологічним батьком [PERSON] являється [PERSON] . Факт його батьківства відносно дитини [PERSON] підтверджується звітом про встановлення батьківства ДНК від 10 серпня 2023 року. На підставі викладеного, просив суд визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис №1310 від 19 жовтня 2016 року, у відомостях про батька дитини вказати - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, змінити прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.1-3). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2024 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.15). 04 квітня 2024 року справу розглянуто по суті з ухваленням судового рішення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі (а.с.18). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких просили суд проводити розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення (а.с.19,20). Представник відповідача Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до суду не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням Укрпошти (а.с.17). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно правового змісту положень ст.ст.12,81,82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно, [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є - батько [PERSON] , громадянин України, мати [PERSON] , громадянка України, про що Бабушкінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис №1310 від 19 жовтня 2016 року (а.с.7). Відповідно до звіту Endeavor DNA LABORATORIES складеного 10 серпня 2023 року про встановлення батьківства ДНК, передбачений батько - [PERSON] , відносно дитини [PERSON] не може бути виключений як біологічний батько досліджуваної дитини, ймовірність встановлення батьківства дорівнює 99,9999 %, тестування проведене компанією Endeavor DNA Inc. акредитованою лабораторією A2LA та ISO/IES 17025:2017, номер сертифіката A2LA 4049.01. Endeavor DNA Inc (а.с.8). У судовому засідання також встановлено, що батьківство [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не заперечується відповідачами у справі. Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Згідно ст.ст.128,129 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 128 ч. 3 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.ст.213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до п.п.20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Так, матеріалами справи встановлено та визнається сторонами, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2002 року по 17 березня 2022 року, малолітня дитина - [PERSON] народився [INFO] , а тому запис відповідача [PERSON] батьком дитини був здійснений відповідно до вимог Сімейного кодексу України органами реєстрації з підстав того, що дитина народжена у шлюбі. У зв`язку з чим, позивач [PERSON] наполягає на тому, що саме він є батьком дитини, про що свідчить також результат звіту про встановлення батьківства ДНК складеного 10 серпня 2023 року. За таких обставин та зазначених вище положень законодавства, з урахуванням встановлених фактичних обставин та з метою захисту прав дитини, прийнявши до уваги, що способом спростування презумпції шлюбного батьківства є оспорювання батьківства за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство, з урахуванням визнання позивачем [PERSON] себе біологічним батьком дитини, зачатої у шлюбі з іншим чоловіком, а також встановлення факту походження дитини від кровного батька, що не заперечується відповідачами, суд приходить до висновку про наявність підстав, для задоволення позову та за можливе визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , що є підставою виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення відповідних змін для зміни прізвища та по-батькові дитини. За встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача віднести сплату судового збору на його рахунок, суд вважає можливим віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved