Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за Кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021 в розмірі 205075,52 гривень, з яких: 128223,34 гривень заборгованість за основним боргом; 76852,18 гривень заборгованість за відсотками. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 23 квітня 2021 року [PERSON] (далі- відповідач) уклав із Акціонерним товариством "Ідея Банк" (далі - первісний кредитор чи АТ «Ідея Банк») Кредитний договір №R01.00508.007928740 від 23 квітня 2021. 07 липня\~2023\~року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» (далі- ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) укладено Договір факторингу №\~07072023\~(далі - Договір Факторингу), відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № R01.00508.007928740 від 23 квітня 2021р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме в сумі\~205075.52 грн., з яких: 128223.34 грн.- заборгованість за основним боргом; 76852,18 грн.- заборгованість за відсотками. Позивач зазначає, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору, а односторонньому порядку не змінювалися. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК «ЄАПБ" за кредитним договором № R01.00508.007928740 від 23 квітня 2021р. в сумі\~205075.52 грн., з яких: 128223 34 грн.- заборгованість за основним боргом; 76852 18 грн. - заборгованість за відсотками, яка відповідачем в добровільному порядку не погашається. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023 у даній справі визначеного головуючу суддю Лисиченко С.М. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 27.12.2023 прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження у цивільній справі за даним позовом в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.01.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначає, що позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що йому після укладення кредитного договору було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцями своїх зобов`язань по договорах. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків кредитором, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. 25.01.2024 відповідачем [PERSON] подано до суду додаткові пояснення, відповідно до яких вказує на те, що позивачем не надано належних та достатніх доказів того, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» від АТ «Ідея Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № R01.00508.007928740 від 23.04.2021. 02.02.2024 представником позивача електронним шляхом подано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вказує на те, що жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначеного договору відповідачем висловлено не було. Обставини укладення вищевказаного договору відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищезазначеного договору. Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена ст. 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили умови вищезазначеного договору. При цьому вказаний договір та його умови в судовому порядку не оскаржувався, не визнавався недійсним, а тому є таким, що відповідає волевиявленню сторін. Крім того, на кожному аркушу договору №R01.00508.007928740 від 23.04.2021 міститься підпис відповідача, що в свою чергу доводить його укладення збоку останнього. Зауважує, що в обґрунтування доводів відзиву на позивну заяву відповідач посилається на те, що ТОВ «ФК«ЄАПБ» не додано доказів отримання відповідачем кредитних коштів за відповідним договором, крім того наданий розрахунок заборгованості є неналежним доказом наявності заборгованості, однак вказані доводи є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на те, що в матеріалах справи № 953/12522/23 щодо договору № R01.00508.007928740 від 23.04.2021 наявний доказ видачі кредитних коштів відповідачу, а саме довідка від 23.04.2021 про видачу кредиту. Крім того, доводи Відповідача щодо неналежності доданого розрахунку заборгованості, як доказів наявності заборгованості не можуть бути враховані, адже належних та допустимих доказів, які спростовують інформацію викладену у розрахунку заборгованості відповідачем не подано. В судове засідання, призначене на 09.04.2024, представник позивача не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. У відповіді на відзив представник позивача просив розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача. В судове засідання, призначене на 09.04.2024, відповідач не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідачем [PERSON] подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі та просить врахувати подані ним письмові докази. Згідно із ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.04.2021 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №R01.00508.007928740, відповідно до умов якого сторони погодили, що Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 129744,45 гривень, а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Позичальник укладенням цього Договору дає доручення Банку, а Банк, за дорученням Позичальника, надає кредит у день підписання даного Договору шляхом переказу коштів в сумі 129744,45 гривень з позичкового рахунку Позичальника на рахунок № [NUMBER] в АТ «Ідея Банк», МФО 336310. Призначення платежу: «Погашення кредитної заборгованості договір №Е07.00508.006883402 від 29.07.2020. Банк надає кредит строком на 90 місяці. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку Позичальника для зарахування за призначенням. За користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 35,08% річних від залишкової суми кредиту. Пунктом 6 Договору сторонами узгоджений Графік щомісячних платежів за кредитним договором. Сторони кредитного договору домовились про те, що кредитний договір №R01.00508.007928740 від 23.04.2021, паспорт споживчого кредиту, Додаток до Паспорта споживчого кредиту Графік щомісячних платежів за кредитним договором, заява-анкета Кредитний договір №R01.00508.007928740 від 23.04.2021, заява №R01.00508.007928740 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк», з якими позичальник ознайомився до укладення Договору та до яких позичальник приєднався, підписавши Договір, складають єдиний кредитний договір. Відповідно даних розрахунку заборгованості за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021, сформований та підписаний представником ТОВ «ФК «ЄАПБ»- Шовкун Н.І., станом на 30.11.2023 за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 205075,52 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 128223,34 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 76852,18 грн. Згідно даних довідки розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором№R01.00508.007928740 від 23.04.2021, підписана директором Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк» Куніцьким Р., станом на 07.07.2023 за відповідачем має заборгованість у розмірі 205075,52 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 128223,34 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 76852,18 грн. Разом з цим, відповідно даних виписки по рахунку за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021 за період з 23.04.2021 по 07.07.2023, підписана директором Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк» Куніцьким Р., за рахунками відкритими на ім`я відповідача заборгованість відсутня, оскільки дебіт складає 153764,45 грн. та кредит складає 153764,45 грн. Вхідний-0, вихідний 0. Предметом позову у даній справі є вимога ТОВ\~«ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як нового кредитора за договором № R01.00508.007928740 від 23.04.2021 про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, який був укладений між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . На підтвердження заміни кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021, позивач надав суду документи, зокрема: договір факторингу №07072023 від 07.07.2023, укладений між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», підписаний сторонами та скріплений печатками сторін;витяг з Реєстру боржників №1 до договору факторінгу № 07072023 від 07.07.2023;платіжна інструкція №19913 від 11.07.2023 на суму 15300000,00 гривень. Відповідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За приписами ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язані вчиняється у такій формі , що і правочин , на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Згідно положень ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. З огляду на зазначене, а також те, що відповідач заперечує факт переходу прав у зобов`язанні за кредитним договором № R01.00508.007928740 від 23.04.2021 від первісного кредитора АТ «Ідея Банк» до нового кредитора - ТОВ « ФК « ЄАПБ», суду необхідно встановити момент переходу права вимоги, згідно умов договору факторінгу № 07072023 від 07.07.2023. Відповідно до п.2 договору факторінгу №07072023 від 07.07.2023, укладеного між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», сторони погодили, що за цим Договором Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Загальна сума фінансування Фактором Клієнту під відступлення прав вимоги становить 15500 000,00 грн. та включає в себе фінансування відповідно до Реєстру Боржників №1,2,3,4. Сума фінансування згідно Договору (Реєстру Боржників №1,2,3,4), що підлягає перерахуванню на рахунок Клієнта становить 15300 000,00 грн. ( п.3.1 Договору факторингу). Відповідно до п.5.1 Договору факторингу права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора в день підписання відповідного Реєстру Боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов`язань щодо перерахування 100% суми фінансування. Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як Фактор набуває права Вимоги за зазначеним договором факторингу з моменту перерахування суми фінансування та підписання сторонами договору Реєстру Боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно». Відповідно до ст.9 Закону України «Про електронний документ та електронний документообіг» (далі - Закон), електронний документообіг (обіг електронних документів) - сукупність процесів створення, оброблення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, використання та знищення електронних документів, які виконуються із застосуванням перевірки цілісності та у разі необхідності з підтвердженням факту одержання таких документів. Електронний документ\~-\~документ,\~інформація в\~якому зафіксована\~у вигляді\~електронних даних,\~включаючи обов`язкові\~реквізити документа. Електронний\~документ може\~бути створений,\~переданий,\~збережений і\~перетворений електронними\~засобами у\~візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною ( ст.5 Закону). Згідно \~із ст.\~6\~Закону,\~для ідентифікації\~автора електронного\~документа може\~використовуватися електронний\~підпис. Для\~підтвердження достовірності\~походження та\~цілісності електронного\~документа може\~використовуватися електронна\~печатка. Накладанням\~електронного підпису\~та/або\~електронної печатки\~завершується створення\~електронного документа. У\~разі створення\~електронного документа\~з використанням\~більш як\~одного електронного\~підпису та/або\~більш як\~однієї електронної\~печатки його\~створення завершується\~накладанням електронного\~підпису або\~електронної печатки\~останнім підписувачем\~чи створювачем\~електронної печатки\~відповідно до\~технології створення\~такого електронного\~документа. Суб`єкти електронного документообігу використовують електронні підписи та електронні печатки у випадках, встановлених законодавством, або за домовленістю між відповідними суб`єктами. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України\~"Про\~електронну ідентифікацію\~та електронні\~довірчі послуги. У\~разі надсилання\~електронного документа\~кільком адресатам\~або його\~зберігання на\~кількох електронних\~носіях інформації\~кожний з\~електронних примірників\~вважається оригіналом\~електронного документа. Якщо\~автором створюються\~ідентичні за\~документарною інформацією\~та реквізитами\~електронний документ\~та документ\~на папері,\~кожен з\~документів є\~оригіналом і\~має однакову\~юридичну силу. Оригінал\~електронного документа\~повинен давати\~змогу довести\~його цілісність\~та справжність\~у порядку,\~визначеному законодавством;\~у визначених\~законодавством випадках\~може бути\~пред`явлений у\~візуальній формі\~відображення,\~в тому\~числі у\~паперовій копії. Електронна\~копія електронного\~документа засвідчується\~у порядку,\~встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством ( ст.7 Закону). Відповідно до Порядку засвідчення наявності електронного документу (електронний даних на певний момент часу, затверджений постановою Кабінетів Міністрів України №680 від 26.05.2004, з відповідними змінами, наявність на електронному документі позначки часу засвідчують наявність цих електронних даних на цей момент часу. Послуга фіксування часу - процедура засвідчення наявності електронного документу (електронних даних) на наявний момент часу шляхом додання до нього або логічного поєднання з ним електронної позначки часу, надається акредитованими центрами сертифікації ключів та центрами сертифікацій ключів на договірних засадах. У процесі фіксування часу електрона позначка часу додається або логічно поєднується з електронними даними таким чином, щоб була виключена можливість вносити до них зміни із збереженням електронної позначки часу після надання послуги фіксування часу. Як вище зазначалося, позивачем, на підтвердження переходу права Вимоги за Договором факторингу, надано: -платіжну інструкцію №19913 від 11.07.2023, відповідно до даних якої ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило грошові кошти в розмірі 15300000,00 гривень на користь АТ «Ідея Банк» в якості оплати за відступлення прав вимоги «зг.Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023», без ПДВ; -витяг з Реєстру боржників №1 до договору факторінгу № 07072023 від 07.07.2023, сформований представником ТОВ ФК «ЄАБ» - Шовкун Н.І. 12.12.2023 з системи обігу електронних документів, який підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою ТОВ «ФК «ЄАПБ», що відповідає вимогам Закону. На витягу Реєстрів боржників №1 до договору факторінгу №07072023 від 07.07.2023, міститься позначка часу 07.07.2023, що підтверджує підписання сторонами Договору факторингу Реєстру боржників №1 в за допомогою сервісу електронного документообігу. З огляду на зазначене суд доходить висновку, що 11.07.2023 до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021. Доказів щодо визнання недійсним договору факторінгу №07072023 від 07.07.2023, суду не надано. Позивачем на підтвердження виконання ним вимог ст.516,517 ЦК України щодо повідомлення відповідача про відступлення йому прав вимоги за кредитним договором № R01.00508.007928740 від 23.04.2021, суду не надано. Разом з цим, тлумачення ст.\~516, ч.2 ст.517 ЦК\~свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17, які суд враховує відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України. Частиною 1 ст.526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 та 2 ст.207\~ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною1\~ст.638 ЦК України\~визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом\~ч.1 та 2 ст.\~1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним\~(ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах: від 30.11.2022 у справі № 214/6975/15-ц; від 25.11.2022 у справі № 1512/2-214/11; від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21; від 01.08.2022 у справі № 369/11694/15-ц; від 06.07.2022 № у справі 128/2269/20; від 01.06.2022 у справі № 172/35/16-ц; від 31.05.2022 у справі № 194/329/15-ц; від 25.05.2022 у справі № 219/7527/16; від 25.05.2022 у справі № 645/59/16-ц; від 20.05.2022 у справі № 336/4796/18; від 09.02.2022 у справі № 161/5648/20; від 02.02.2022 у справі № 205/7751/16-ц, виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта, оскільки є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. А тому, може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника. В межах розгляду даної справи судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору №R01.00508.007928740 від 23.04.2021, первісний кредитор АТ «Ідея Банк» надав відповідачу кредитні кошти на поточні потреби в сумі 129744,45 грн., шляхом перерахування їх на відкритий рахунок в АТ «Ідея Банк» на ім`я [PERSON] . Зазначений факт підтверджується даними виписки по рахунку за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021 за період з 23.04.2021 по 07.07.2023, відповідно даних якого вбачається, що відповідач користувався кредитними грошовими коштами та погашав заборгованість. З огляду на зазначене, суд не приймає до уваги доводи відповідача в цій частині. Разом з цим, суд вважає слушними доводи в частині не доведення позивачем наявності за відповідачем заборгованості за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021 у розмірі 205075,52 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом у розмірі 128223,34 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 76852,18 грн., з огляду на наступне. Так, на підтвердження наявності заборгованості за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021 в розмірі 205075,52 грн. позивачем надано: розрахунок заборгованості за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021, сформований та підписаний представником ТОВ «ФК «ЄАПБ»-Шовкун Н.І; довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021 станом на 07.07.2023, підписану директором Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк» Куніцьким Р.; виписку по рахунку за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021 за період з 23.04.2021 по 07.07.2023, підписану директором Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк» Куніцьким Р. Відповідно даних виписки по рахунку за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021 за період з 23.04.2021 по 07.07.2023, підписана директором Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк» Куніцьким Р., яка є належним доказом у даній справі, за рахунками відкритими на ім`я відповідача станом на 07.07.2023 заборгованість відсутня, оскільки дебіт складає 153764,45 грн. та кредит складає 153764,45 грн. Вхідний-0, вихідний 0. Зі змісту письмових заяв по суті справи вбачається, що позивач, після переходу до нього права вимоги за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021, будь-яких нарахувань за кредитним договором не здійснював. Суд вважає надані позивачем розрахунок заборгованості та довідка розрахунок заборгованості за кредитним договором, данні яких відрізнаються даним, зазначеним у виписку по рахунку,є неналежними доказами наявності боргу за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021, оскільки довідка розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення дій одної сторони (банку). Розрахунок заборгованості також не є первинним документом, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Зазначені висновку суду узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладений у постанові від 03.07.2017 у справі №342/180/17 та позицією Верховного Суду у постанові від 13.05.2020 у справі № 219/1704/17. Відповідно ч.1\~ст 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч.2\~ст.77 ЦПК України. Як вбачається з положень ч.1 ст.89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу\~статті 81ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2\~ст.13 ЦПК України\~встановлено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Відповідно до п.5 ч.1\~ст.3 ЦК України, однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч.1\~ст.8 Конституції України). Суди здійснюють правосуддя на основі\~Конституції\~і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд. Згідно з п.1\~ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод\~кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Частинами 1-4\~ст.12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, як визначено\~ст.83 ЦПК України. При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,\~\~§ 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Отже, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності заборгованості за кредитним договором №R01.00508.007928740 від 23.04.2021. З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до приписів\~ст.141 ЦПК України, сплачені позивачем при подачі позову судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed