Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , 27 лютого 2024 року звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в сумі 1000000 грн., яку останній заподіяв своїми діями її доньці [PERSON] . В обгрунтування своїх вимог. Позивач вказує, що вироком Любашівського районного суду Одеської області від 24.06.2021 року [PERSON] визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме в тому, що 19 березня 2020 року приблизно о 20 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити на надалось можливим, [PERSON] , перебув на законних підставах в житловому будинку за адресою [ADDRESS] , де проживав спільно з [PERSON] . В цей же день та час, при розмові із співмешканкою [PERSON] , в кімнаті вищевказаного домоволодіння у них раптово виник словесний конфлікт із-за ревнощів. В ході конфлікту у [PERSON] раптово виник умисел спрямований на спричинення співмешканці [PERSON] тілесних ушкоджень. З метою реалізації задуманого кримінального правопорушення, [PERSON] , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно та маючи явну фізичну перевагу, умисно штовхнув руками [PERSON] , від чого вона впала на підлогу в кімнаті будинку та відразу наніс їй ногою не менше двох ударів в живіт. В результаті нанесених ударів [PERSON] , [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми черевної порожнини з крововиливами сальника і лівої долі печінки без розриву капсули. Розриву селезінкового кута товстої кишки і три розриви тонкої кишки в 30.0 см від брижейочної зв`язки, які згідно п.п.2.1.3 «л» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпечності для життя. Таким чином, дії [PERSON] кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, як умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечне для життя в момент заподіяння. В подальшому після тривалого лікування її донька [PERSON] померла [INFO] . ЇЇ були спричинені моральні страждання, вона втратила близьку людину, без матері залишилось троє дітей, вона залишилась без психологічної та матеріальної підтримки, так як є пенсіонером. Дії відповідача по відношенню до її доньки потягли тривале відновлення її душевного стану. Вона оцінює заподіяну їй моральну шкоду в 1000000 грн., яку і просила стягнути з [PERSON] на її користь. В судовому засіданні представник позивача надала аналогічні пояснення та просили задовольнити позов, а саме стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої її сину 1000000 грн. та судові витрати по справі. Відповідач був повідомлений про день, час та місце слухання справи шляхом надсилання повідомлень за місцем відбування покарання, відзиву на позов чи будь-яких клопотань до суду не надав. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною шостою статті 82\~ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.3\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживача, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, наслідком чого є настання інших негативних наслідків. Відповідно до ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як видно з вироку Любашівського районного суду Одеської області від 24.06.2021 року [PERSON] визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме в тому, що19 березня 2020 року приблизно о 20 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити на надалось можливим, [PERSON] , перебув на законних підставах в житловому будинку за адресою [ADDRESS] , де проживав спільно з [PERSON] . В цей же день та час, при розмові із співмешканкою [PERSON] , в кімнаті вищевказаного домоволодіння у них раптово виник словесний конфлікт із-за ревнощів. В ході конфлікту у [PERSON] раптово виник умисел спрямований на спричинення співмешканці [PERSON] тілесних ушкоджень. З метою реалізації задуманого кримінального правопорушення, [PERSON] , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно та маючи явну фізичну перевагу, умисно штовхнув руками [PERSON] , від чого вона впала на підлогу в кімнаті будинку та відразу наніс їй ногою не менше двох ударів в живіт. В результаті нанесених ударів [PERSON] , [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми черевної порожнини з крововиливами сальника і лівої долі печінки без розриву капсули. Розриву селезінкового кута товстої кишки і три розриви тонкої кишки в 30.0 см від брижейочної зв`язки, які згідно п.п.2.1.3 «л» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпечності для життя. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 12). При розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] ухвалою суду від 02 березня 2021 року [PERSON] булла визнана потерпілою, так як її донька [PERSON] померла (а.с. 11). З довідки Зеленогірської селищної ради № 296 від 30.05.2023 року видно, що [PERSON] проживає із онучками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). З довідки Зеленогірської селищної ради № 250 від 11.05.2021 року видно, що [PERSON] на день смерті проживала разом із матір`ю - [PERSON] та трьому неповнолітніми дітьми (а.с. 18). За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено факт спричинення йому моральної шкоди відповідачем внаслідок умисного злочину, яка виразилась у моральних переживаннях стражданнях, втрати близької людини в подальшому, діти залишились без матері. Виходячи з характеру скоєного [PERSON] злочину, його майнового та сімейного стану, обставин кримінального правопорушення, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заподіяну внаслідок злочину моральну шкоду в розмірі 100000 грн., яка є справедливим відшкодуванням завданої моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір та судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: partial