Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.12.2021 між ФОП [PERSON] та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» укладено Договір № 1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» до [PERSON] перейшло до ФОП [PERSON] 10 лютого 2019 року о 13 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом «Opel Combo» державний номер [NUMBER] по вулиці Райдужна, 65 в місті Києві, виїжджаючи на дорогу з житлової зони не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ Lanos» державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди. Крім того, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/4553223, забезпечений транспортний засіб «Opel Combo» державний номер [NUMBER] , була застрахована в ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ». ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ» було відшкодовано власнику пошкодженого ТЗ «ЗАЗ Lanos» державний номер [NUMBER] , витрати на ремонт автомобіля в сумі 8 483,08 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.06.2023 року було відкрито провадження та призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем [PERSON] копію ухвали від 30.06.2023, копію позовної заяви з доданими до неї документами отримано не було, конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2021 між ФОП [PERSON] та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» укладено Договір № 1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» до [PERSON] перейшло до ФОП [PERSON] (а.с. 31-33, 34-35) 10 лютого 2019 року о 13 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом «Opel Combo» державний номер [NUMBER] по вулиці Райдужна, 65 в місті Києві, виїжджаючи на дорогу з житлової зони не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ Lanos» державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди. Крім того, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.10 «а» , 10.2 Правил дорожнього руху України. Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 14.03.2019 року по справі № 755/3741/19, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340,00 гривень. (а.с. 7-7 звор.) Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою постановою суду у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності. 06.07.2018 року між ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/4553223, забезпечений транспортний засіб «Opel Combo» державний номер [NUMBER] . (а.с. 15). Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/4553223, на підставі страхового акту № 19.59.4553223-1040 від 13.08.2019, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «ЗАЗ Lanos» державний номер [NUMBER] , склала8 483,08 грн. (а.с. 9, 10, 11, 12) Відповідно до платіжного доручення від 02.10.2019 № 9361, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» сплатило страхове відшкодування в розмірі 8 483,08 гривень. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст.1191 ЦК України до позивача, як до особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, перейшло право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Згідно п.п. 38.1.1., п.38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який вчинив ДТП, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). У конкретному випадку право вимоги у страховика виникло у зв`язку з тим, що страхувальник [PERSON] самовільно залишив місце пригоди, що підтверджено постановою суду. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, а відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо відшкодування таких коштів, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на виплату страхового відшкодування в розмірі 8 483,08 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Будь-яких доказів, які б спростовували встановлені обставини справи, суду не надано. Також, позивач просить стягнути витрати на правову допомогу пов`язані із розглядом справи в розмірі 3 000,00 гривень. Згідно ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Згідно з ч. 1-6 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суму гонорару за надання правничої допомоги Позивач та адвокат погодили у договорі від 01.12.2021 № 2, яку адвокат Капля А.С. надала у повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 2 від 01.12.2021. За надану правничу допомогу Позивач сплатив 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 02.06.2023. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 073,00 гривень, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved