Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Адвокат Ороновська О.М. в інтересах позивача [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на свою користь та на утримання їх неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку по утриманню їх трьох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , дочки - [PERSON] , [INFO] . Добровільної згоди щодо сплати аліментів на утримання дітей між ними не досягнуто. Відповідач має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, інших утриманців не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 2 500 грн., щомісячно, на трьох дітей, починаючи з дня звернення із позовом в суд та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подав. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Ороновська О.М. в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та щодо їх задоволення не заперечує. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.12.2023). У даному шлюбі народилося троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11.02.2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції); син - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22.02.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції); та дочка - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 14 лютого 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). [PERSON] проживає разом із неповнолітніми дітьми, які перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач проживає окремо, самоусунувся від утримання своїх неповнолітніх дітей, доказів про наявність у нього інших утриманців суду не надав. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я дітей та їх матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 06 років, який із 01.01.2024 р. становить 2 563,00 грн. та для дітей віком від 06 років до 18 років, який із 01.01.2024 року становить 3 196 грн., суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. При цьому, суд зазначає, що вимога позивача у розмірі 2500 грн. на трьох неповнолітніх дітей, та визнання позову відповідачем на вказану суму, буде суперечити інтересам неповнолітніх дітей, оскільки в силу вимог ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь держави слід стягнути 1 211,20 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial