Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3618115 від 30 вересня 2021 року в розмірі 30700 (тридцять тисяч сімсот) гривень, витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 13000 (тринадцять тисяч) гривень. Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що 30\~вересня 2021\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«МІЛОАН» та\~відповідачем [PERSON] \~було укладено\~Договір про\~споживчий кредит,\~згідно умов\~якого позивач\~взяв на\~себе зобов`язання\~надати відповідачу\~грошові кошти\~(фіксований\~кредит)\~в сумі\~5000\~(п`ять\~тисяч)\~гривень зі\~строком кредитування\~на 15\~календарних днів;\~комісія за\~надання кредиту\~нараховується за\~ставкою 29.00\~%\~від суми\~кредиту одноразово; відсотки за\~користування кредитом\~нараховуються за\~ставкою \~3.00\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день строку\~користування кредитом;\~базова стандартна\~відсоткова ставка\~-\~ 5,00\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день користування\~кредитом. ТОВ «МІЛОАН» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Кредитні кошти було надано кредитодавцем шляхом переказу на картковий рахунок позичальника. 28 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за Договором про споживчий кредит № 3618115 від 30 вересня 2021 року, який було укладено між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення (кіпівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, в тому числі й за Договором про споживчий кредит, який було укладено ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Відповідач порушила\~взяті на\~себе зобов`язання,\~а тому\~станом на\~29\~січня 2024\~року виникла\~заборгованість за\~кредитним договором,\~яка становить\~30700\~(тридцять\~тисяч сімсот)\~гривень,\~з яких:\~5000\~(п`ять\~тисяч)\~гривень прострочена\~заборгованість за\~тілом кредиту,\~25700\~(двадцять\~п`ять тисяч\~сімсот)\~гривень -\~прострочена заборгованість\~за відсотками\~на дату відступлення права вимоги. Зазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості. Ухвалою судді від 15 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій у справі не вчинялося. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позові до суду клопотав про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення у справі не заперечував (а. с. 4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не подала (а. с. 54). Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин, відповідач фактично відмовилася надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів за її відсутності, оскільки в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 30 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит (а. с. 6-10), який ідентифіковано шляхом акцепту позичальника у формі одноразового ідентифікатора (а. с. 12). Відповідно до умов договору відповідач надав\~позивачу грошові\~кошти (фіксований\~кредит)\~в сумі\~5000\~(п`ять\~тисяч)\~гривень зі\~строком кредитування\~на 15\~календарних днів. ТОВ «МІЛОАН» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. 28 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72, згідно умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] (а. с. 16-18) Після чого, 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення (кіпівлі-продажу) прав вимоги № 10-01/2023, зокрема за Договором про споживчий кредит, який було укладено ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (а. с. 22-24). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно частини прешої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула. Отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень підтверджено договором про споживчий кредит № 3618115 від 30 вересня 2021 року (а. с. 6-10), який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W10529 (а. с. 12, на звороті), паспортом споживчого кредиту № 3618115 (а. с. 11), довідкою № 1467/16-02 від 16 лютого 2022 року про списання з рахунку ТОВ «МІЛОАН» на картковий рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] грошових коштів в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень через систему платежів LiqPayST на підставі договору № 4071 від 11 березня 2020 року (а. с. 12), розрахунком заборгованості (а. с. 14). Частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно статтей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону є оригіналом такого документа. На офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» (https://miloan.ua/s/documents) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «МІЛОАН» розміщена повна інформація щодо правил надання фінансових кредитів, приклад типового кредитного договору про споживчий кредит. Крім того на веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Згідно частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір № 3618115 від 30 вересня 2021 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Таким чином, враховуючи, що між сторонами у справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, внаслідок чого через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість в розмірі 30700 (тридцять тисяч сімсот) гривень, яка згідно з наданим Банком розрахунком складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, простроченої заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 25700 (двадцять п`ять тисяч сімсот) гривень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені судові витрати з оплати судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, які у відповідності до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved