Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом у\~якому просить\~стягнути з\~відповідача майнову\~шкоду у\~розмірі 198972,68\~гривень,\~витрати на\~підготовку звіту\~про оцінку\~вартості майнової\~шкоди у\~розмірі 3000\~гривень,\~моральну шкоду\~у розмірі\~10000\~гривень та\~судові витрати,\~посилаючись на\~те,що 12.02.2022 року о 09.30 годин [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford» д/н [NUMBER] в м. Одеса по вул.Приморська, не вибрала безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Infiniti» д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2022 у справі №522/3977/22 [PERSON] була визнана винною у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ford» д/н [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яка сплатила позивачу страхову суму у розмірі 126859,96 гривень. Однак, оскільки загальна вартість матеріальних збитків складає 325832,64 гривень, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача - адвокат Нікогосяна О.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, повідомлялась, про причини неявки до судового засідання не сповістила, правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалась, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надала. 3-я особа представник ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не з`явився, повідомлявся. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 12.02.2022 року о 09.30 годин [PERSON] , керуючи автомобілем «Ford» д/н [NUMBER] в м. Одеса по вул.Приморська, не вибрала безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Infiniti» д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2022 у справі №522/3977/22 [PERSON] була визнана винною у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ford» д/н [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна», яка сплатила позивачу страхову суму у розмірі 126859,96 гривень. Згідно висновку судового експерта Воротинцева В.В. від 25 грудня 2023 року, виконаного за ухвалою суду, вартість матеріального збитку завданого власникові автомобіля «Infiniti» д/н [NUMBER] унаслідок ДТП, яка сталася 12.02.2022, станом на дату ДТП визначена рівній 243926, 37 гривень. Судом до уваги не приймається звіт №0451-03-22 ФОП [PERSON] , наданий позивачем, оскільки такий звіт є недопустимим доказом, так як виконаний ФОП, а також відсутні відомості про попередження (обізнаність) його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 цього Кодексу. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, які на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання якого створює небезпеку. П. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, наданого в постанові від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Також, аналогічний висновок міститься у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі N 755/7666/19. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі .N*9 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У постанові Верховного Суду від 15.10.2020 р. у справі №755/7666/19 вказано, що під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. При таких обставинах та з огляду на те, що вартість матеріального збитку завданого власникові автомобіля «Infiniti» д/н [NUMBER] складає 243926, 37 гривень, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» сплатила 126859,96 гривень, вартість оплати за проведення звіту, також відноситься до матеріальної шкоди складає 3000 гривень, позовні вимоги [PERSON] про стягнення майнової шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 120066 гривень, 41 коп. (243926,37-126859,96+3000). Враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачам моральних та фізичних страждань, а також ступеня вини відповідача, суд вважає, за можливим задовольнити позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди частково, у розмірі 5000 гривень, також відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають і судові витрати у розмірі 24119,73гривень (судовий збір).

Outcome: partial