Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

11.01.2024року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , [INFO] , в якій позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь, як непрацездатної матері, аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів. Позовна заява мотивована тим, що позивач є пенсіонеркою та непрацездатною особою, у зв`язку з віком часто хворіє, її пенсія не забезпечує належного рівня життя, її чоловік [PERSON] помер [INFO] , крім того на її утриманні знаходиться батько її чоловіка [PERSON] , 1936 року народження, який переніс інсульт та є лежачим хворим. Відповідач є працездатною особою, працює моряком та його базова ставка складає 1564 дол.США щомісячно, при цьому позивач обґрунтовуючи вказану суму, зазначає, що відповідач 4 місяця знаходиться у рейсі, та 4 місяця у відпустки, тобто 1564 дол.США помножити на 6 та поділити на 12 місяців дорівнює 782 дол.США, що складає середньомісячний річний дохід відповідача. Позивач зазначає, що на утриманні відповідача є двоє неповнолітніх дітей, тому вона просить стягнути на її користь 1/8 частину усіх видів доходів, що приблизно складає 97,94 дол.США щомісячно. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024 року вказану цивільну справу передано судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.01.2024 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, через канцелярію суду надала заяву, якою просила провести судове засідання за її відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через електронну пошту суду 26.02.2024 року та до канцелярії суду 09.04.2024 року його представник адвокат Гузь Г.В. надав заяви, якими зазначив, що [PERSON] знаходиться за межами України, тому просить провести судовий розгляд за відсутності відповідача, будь-яких письмових пояснень з приводу позову не надано, правом на подання відзиву відповідач не скористався, заперечення проти вимог позову та розміру аліментів, які просить стягнути позивач, суду не надано. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили усі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи,та з урахуванням ч.4 ст.19 ЦПК України, відповідно до якої справа про стягнення аліментів є справою незначною складності, для якої пріоритетним є швидке вирішення справи, з метою захисту прав непрацездатної матері, приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання матері, яка потребує матеріальної допомоги. Позовну заяву мотивувала тим, що є непрацездатною особою та отримує пенсію за віком, яка є єдиним видом доходу. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути аліменти. Відповідач подав заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності, що суд розцінює як згоду з позовом, оскільки протилежного суду не надано, зокрема письмових заперечень щодо незгоди відповідача з позовними вимогами або їх розміром. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є матір`ю відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому батьками відповідача вказано: батько - [PERSON] , мати [PERSON] , актовий запис № 266 від 08.04.1986 року. /а.с.4/ Позивач є матір`ю відповідача, пенсіонером за віком з 2020 року та отримує пенсію в розмірі 11243,01 грн. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Позивач по справі досягла пенсійного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч.1 ст.204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ч. 1ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін Згідно ч.2 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача. В матеріалах справи є довідка компанії «SMT SHIPPING (CYPRUS) LTD.» з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , працює за контрактом у вказаній компанії з 28.10.2018 року на посаді третього механіка, та його щомісячна базова заробітна плата складає 1564 долара США/а.с.5зворот/ Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача, який працює, отримує дохід, та розмір аліментів проти яких відповідач фактично не заперечував, суд вважає необхідним стягнути аліменти на утримання непрацездатної матері у розмірі 1/8 частини його доходу, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду - 11.01.2024 року та довічно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн.підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved