Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Позивач звернулась в суд з зазначеним позовом до Філії тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3 Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 06 вересня 2019 року працювала на посаді водія тролейбуса Філії тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3 Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). На підставі наказу № 204-кз від 03 жовтня 2023 року трудовий договір між нею та підприємством було припинено на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Вважає її звільнення незаконним та підставним з огляду на наступне. У кінці вересня 2023 року нею за погодженням з керівництвом підприємства був здійснений виїзд за сімейними справами до м. Миколаєва терміном на 5 днів. Проте, під час перебування у м. Миколаєві у неї зламався мобільний телефон, а також у неї була відсутня змога придбати квиток на потяг до м. Києва у запланований день через постійні повітряні тривоги в м. Миколаєві. Приїхавши до м. Києва вона одразу повернулась на своє робоче місце, проте керівництво філії тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3 її повідомило про її звільнення за прогули без поважної причини на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Копію наказу про звільнення та трудову книжку вона отримала 27 жовтня 2023 року. Просить суд ухвалити рішення, яким: - зобов`язати Філію тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3 Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) поновити її на роботі; - зобов`язати Філію тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3 Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виплатити їй заробітну плату. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Пояснила, що вона поїхала до м. Миколаєва у свої вихідні дні, проте повернутися вчасно до м. Києва на робоче місце у неї не вийшло через зіпсований телефон та відсутність мобільного зв`язку, а також через неможливість придбати квиток на потяг до м. Києва у запланований день через постійні повітряні тривоги в м. Миколаєві. У зв`язку з цим, її не було на робочому місці два робочі дні. Вважає свою відсутність на робочому місці такою, що відбулась з поважних причин та підстави для її звільнення були відсутні. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи містяться пояснення представника відповідача, з яких вбачається, що відповідно до п. 1.3 Статуту КП «Київпастранс» до складу підприємства входять філії, зокрема, й Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо № 3. Згідно з п. 1.6 Статуту підприємство є юридичною особою, яке набуває права та обов`язки з дня його державної реєстрації. Філія КП «Київпастранс» Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо № 3 не є самостійною юридичною особою, а тому не може виступати відповідачем у справі. У зв`язку з цим, просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 вересня 2019 року на підставі наказу № 190к позивача було призначено на посаду водія тролейбуса Філії тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3. Зазначене підтверджується копією трудової книжки [PERSON] (а.с. 10-15). На підставі наказу № 204-кз від 03 жовтня 2023 року трудовий договір між позивачем та Філією тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3 було припинено, [PERSON] звільнено з 26 вересня 2023 року за прогули без поважної причини на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 16). Позивач у судовому засіданні пояснила, що вона поїхала до м. Миколаєва у свої вихідні дні, проте повернутися вчасно до м. Києва на робоче місце у неї не вийшло через зіпсований телефон та відсутність мобільного зв`язку, а також через неможливість придбати квиток на потяг до м. Києва у запланований день через постійні повітряні тривоги в м. Миколаєві. У зв`язку з цим, її не було на робочому місці два робочі дні. Вважає свою відсутність на робочому місці такою, що відбулась з поважних причин та підстави для її звільнення були відсутні. Частиною 4 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Позивачем жодних доказів поважності причин її відсутності на робочому місці суду не надала, зокрема, позивачем не доведений факт її перебування у м. Миколаєві, у матеріалах справи відсутні докази її поїздки до цього міста, а саме, копії квитків на потяг. У судовому засіданні позивач зазначила, що такі докази у неї відсутні. Відповідачем у справі [PERSON] зазначила Філію тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3 Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Відповідно до ч. 3 ст. 95 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Відповідно до п. 1.3 Статуту КП «Київпастранс» до складу підприємства входять філії, зокрема, й Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо № 3. Згідно з п. 1.6 Статуту підприємство є юридичною особою, яке набуває права та обов`язки з дня його державної реєстрації. Вбачається, що Філія тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3 Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не є належним відповідачем у справі, оскільки не є самостійною юридичною особою. Згідно ч. 2 ст. 51 ЦПК України суд якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Разом з тим, позивач з клопотанням про заміну неналежного відповідача до суду не зверталась та визначила відповідачем саме Філію тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3 Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). У судовому засіданні 17 квітня 2024 року судом позивачу було роз`яснено її право на подачу такого клопотання, проте позивач зазначила, що вважає належним відповідачем саме Філію тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3 Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). За таких обставин, заявлені позивачем вимоги до Філії тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо № 3 Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволенню не підлягають. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed