Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Представник позивачки адвокат Зеленський В.В. звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] , укладеного 09 вересня 2015 року та зареєстрованого у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2019, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В обґрунтування позовних вимог адвокат посилається на те, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 2015року. За час перебування у шлюбі у подружжя народились дві дитини, сини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час діти проживають спільно із матір`ю. Подружнє життя у позивачки з відповідачем не склалось. На протязі досить тривалого часу сімейні взаємовідносини між мною та чоловіком поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взагалі на сімейне життя. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між сторонами постійно виникають нерозуміння, сварки, свідками яких нерідко стають наші близькі, рідні. Такі нездорові стосунки негативно впливають на психічний стан та завдають усім душевних страждань. Зазначає, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, не цікавиться життям дружини, не здатен підтримувати комфортну психо-емоційну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини немає. Враховуючи вищевикладене просить задовольнити позов, розірвати шлюб. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2024 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про розгляд справи. Від адвоката надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі та участі позивачки, позов підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчить відмітка у рекомендованому повідомленні від 05.03.2024. Окрім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про розгляд даної справи, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, але у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та\~відзиву на позовну заяву суду не надав. Відповідач в установлений ч. 7\~ст.178 ЦПК України\~строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8\~ст.178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. За таких обставин на підставі ст. 223, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. 09 вересня 2015 року сторони у справі, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] уклали шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 2019. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.09.2015 серії [NUMBER] . Починаючи із цього часу вони проживали із Відповідачем однією сім`єю. Вели спільне господарство та виконували інші обов`язки як членів подружжя щодо один одного. За час\~перебування у\~шлюбі у\~подружжя народились\~дві дитини,\~син -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] \~від 22\~вересня 2022\~року,\~а також\~син -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 вересня 2022 року. На теперішній час діти проживають спільно з матір`ю. Шлюбні стосунки між подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про\~розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не створили міцної сім`ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, конфліктів, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно\~ст. 112 СК України\~з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви, а відповідач будучи обізнаним про розгляд даної справи не надав заперечень. Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 і ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом. Суду не надано доказів про звільнення відповідача від сплати судового збору.

Outcome: approved