Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

29.02.2024 року в провадження судді надійшла справа за вказаним позовом, відповідно до якого позивач посилається не те, що 23.11.2017 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб зареєстрований Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області. [INFO] народився [PERSON] . Під час сумісного проживання з відповідачем, останній не цікавиться ні станом здоров`я, ні розвитком дитини. 29.11.2022 року рішенням Київського районного суду м. Полтави між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Відповідачем подано позов до Ленінського районного суду м. Харкова про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною та встановлення графіку спілкування з дитиною, де суд частково задовольнив його позовні вимоги. З моменту винесення рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.10.2023 року, відповідачем було зроблено всього один телефонний дзвінок з вимогою віддати дитину. Після припинення фактичних шлюбних відносин дитина [PERSON] залишився проживати разом із нею. Вона повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про нього, займається вихованням, навчанням, харчуванням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Тому, просить суд визначити місце проживання дитини [PERSON] разом із нею за місцем реєстрації [ADDRESS] . Позивач в підготовче засідання не прибула, представник надіслав заяву про розгляд справи у їх відстутність, позов підтримали. Відповідач в підготовче засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Представник служби у справах дітей Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в підготовче засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29.11.2022 року між [PERSON] та [PERSON] , розірвано шлюб зареєстрований 23.11.2017 року Холодногірським районним у м. Харкові відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 623. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19.10.2023 року, визначено порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина - [PERSON] , шляхом встановлення побачень у перехідний період та після закінчення перехідного періоду. Початок та закінчення зустрічі відбувається за місцем проживання дитини. Відповідно до висновку директора психологічних наук, професора кафедри практичної психології УІПА члена асоціації сімейних психологів України від 17.07.2023 року, психологічного та психофізіологічного стану [PERSON] вбачається, що [PERSON] з жовтня 2021 року по 23.02.2022 року (до початку війни) відвідував дитячий дошкільний заклад № 9 м. Харкова, проживає за адресою: [ADDRESS] та на даний момент проживає з матір`ю, бабусею, братами матері та їх родинами. Психологічний розвиток [PERSON] загалом відповідає віковим, анатомо-фізіологічним особливостям дитини 5 (п`яти) років. Зважаючи на вік, фізіологічний та психічний стан дитини, а також на небезпечну воєнну ситуацію, не рекомендується поїзди в інше місце, нову родину батька дитини, особливо окремо від матері - саме в ній дитина бачить острівець власної безпеки. Такі поїдки можуть призвести до ускладнення і фізичного, і психічного стану дитини. Можна рекомендувати зустрічі з батьком, який приїде в Харків до сина. При цьому бажано на перших порах у присутності матері, тим більше, що зі слів [PERSON] раніше вони завжди гуляли разом, саме це може сприяти позитивному психологічному стану дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , складеного службою у справах дітей Валківської міської ради Харківської області від 05.07.2023 року, проведено обстеження умов проживання сім`ї, що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: мати [PERSON] , син [PERSON] , бабуся [PERSON] . 14.03.2023 року лікарем Обласного дитячого кардіологічного центру КНП Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня» Обласний дитячий кардіологічний центр складено консультативний висновок спеціаліста-дитячого кардіолога № 779 відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки лікаря КНП Харківської обласної ради «Обласна Клінічна наркологічна лікарня» про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № к6234 від 27.11.2023 року, вбачається, що у [PERSON] ознак психіатричної та наркологічної патології не виявлено. Відповідно до повного витягу Міністерства внутрішніх справ України ВР-001202561 з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вбачається, що [PERSON] , [INFO] на території України станом на 21.07.2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч.1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи викладене, а також те, що позивач має постійне місце проживання, на її утриманні знаходиться син [PERSON] , [INFO] , вона створила для нього належні побутові умови для проживання, займається його вихованням, виходячи із як найкращого забезпечення інтересів дитини, беручи до уваги його вік, а також те, що дитина проживає з позивачем у звичних для нього умовах, ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків, відсутність обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, та те, що відповідач по справі не заперечує проти задоволення позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову згідно квитанції.

Outcome: approved