Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

29 лютого 2024 до Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Славутич НБ» в особі заступника голови правліня Вилівної Ольги Іванівни до [PERSON] про стягнення заборгованості за внесками на обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2017 по 31.01.2024 у розмірі 16168,88 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 11 грудня 2016 багатоквартирний будинок [ADDRESS] було прийнято в управління ОСББ «Славутич НБ» на підставі протоколу №2 загальних зборів ОСББ «Славутич НБ». Відповідно до п. 1 Статуту, ОСББ «Славутич НБ» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] та [ADDRESS] . [PERSON] є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а отже на відповідача покладений обов`язок з оплати внесків на обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території. Загальна площа\~квартири, що належить відповідачу та застосовується для розрахунків розмірів внесків та платежів за утримання будинку та прибудинкової території, становить 49,6 кв. м. 11.12.2016 Протоколом №2 загальних зборів було затверджено розмір внесків на утримання будинків та прибудинкових територій ОСББ «Славутич НБ» на 2017 рік у розмірі 2,25 гривень за 1 кв.м загальної площі квартири. Додатково всі співвласники багатоквартирного будинку щомісячно вносять у фонд розвитку ОСББ 10,00 гривень з квартири: квартири, що утримують домашніх тварин вносять 5,00 гривень щомісячно. З 01.03.2018 31.12.2020 розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території складав 4,10 гривень за 1 кв.м. 29.11.2020 Протоколом №29/11/2020 загальних зборів було затверджено розмір внесків на управління будинком і прибудинковою територією ОСББ «Славутич НБ» на період з 01.01.2021 по 31.05.2021 включно у розмірі 6,00 гривень за 1 кв.м, за період з 01.04.2021 по 30.09.2021 у розмірі 8,00 гривень за 1 кв. м, за період з 01.10.2021 у розмірі 6,00 гривень за 1 кв.м. 20.02.2022 Протоколом №20/02/22 загальних зборів було затверджено розмір внесків на управління багатоквартирним будинком у розмірі 8,00 гривень за 1 кв.м. Вказані рішення загальних зборів щодо встановлення плати за утримання будинку та прибудинкової території є чинними, прийнятими у відповідності до норм законодавства та положень Статуту і у встановленому законом порядку недійсним не визнавалися. Відповідач не\~виконує передбачений\~статутом об`єднання\~обов`язок\~по сплаті\~внеску на\~обслуговування та\~утримання будинку\~та прибудинкової\~території,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~01.02.2024\~у неї утворилась заборгованість за період з 01.01.2017 по 31.01.2024 у розмірі 16168,88 гривень, що підтверджується розрахунком. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Славутич НБ» заборгованість за внесками на обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 16168,88 гривень та судові витрати, які складаються з витрат на професійну правову допомогу у розмірі 20000,00 гривень та витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень. 01.03.2024\~ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників по справі. Представник позивача - адвокат Бабенко Г.О. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення не заперечує, відзив на позовну заяву не подавала. Дослідивши матеріали справи та надані письмові доказів судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляд\ цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що "Є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо. У постанові від 07 липня 2020 року у справа № 910/10647/18 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17). Предметом спору є витрати пов`язані з утриманням нерухомого майна - квартири відповідача [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому позовна заява плодана з дотримання правил підсудності. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.01.2024 №362986372 відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальна площа якої складає 49,6 кв.м. 11.12.2016 багатоквартирний будинок [ADDRESS] було прийнято в управління ОСББ «Славутич НБ» на підставі протоколу №2 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Славутич НБ». Відповідно до п. 1 розділу І Статуту, ОССБ «Славутич НБ» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] та [ADDRESS] . Відповідно до п. 1 розділу IV Статуту, джерелами фінансування об`єднання є, зокрема, внески і платежі співвласників. Відповідно до п. 8 розділу III Статуту, рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників, згідно з п. 11 розділу III Статуту. Сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язком для всіх співвласників, який закріплено в п. 2 розділу IV та п. 2 розділу V Статуту, а також у ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. З 01.03.2018 31.12.2020 розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території складав 4,10 гривень за 1 кв.м. 29.11.2020 Протоколом №29/11/2020 загальних зборів було затверджено розмір внесків на управління будинком і прибудинковою територією ОСББ «Славутич НБ» на період з 01.01.2021 по 31.05.2021 включно у розмірі 6,00 гривень за 1 кв.м, за період з 01.04.2021 по 30.09.2021 у розмірі 8,00 гривень за 1 кв. м, за період з 01.10.2021 у розмірі 6,00 гривень за 1 кв.м. 20.02.2022 Протоколом №20/02/22 загальних зборів було затверджено розмір внесків на управління багатоквартирним будинком у розмірі 8,00 гривень за 1 кв.м. Вказані рішення загальних зборів щодо встановлення плати за утримання будинку та прибудинкової території є чинними, прийнятими у відповідності до норм законодавства та положень Статуту і у встановленому законом порядку недійсним не визнавалися. Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення зобов`язань є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У ст. 322 ЦК України передбачений обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до статті 1 Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно з частиною 4 статті 4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільних: майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинково': території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належно: якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 10 Закону вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення загальних зборів є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. У статті 15 Закону передбачено, що співвласник у багатоквартирному будинку, зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно ст. 16 Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту: приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; давати згоду на укладення договорів на виконання робіт та надання послуг для об`єднання; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; тощо. Відповідно до статті 17 Закону ОСББ вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів. Статтею 20 Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно частини другої ст. 21 Закону порядок сплати, перелік і розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, установлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства і статуту об`єднання. Згідно частини 3 ст. 23 Закону внески на утримання та ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває в спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до вимог частини 3 статті 23 Закону внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. В рішенні ВССУ №212/4917/15-ц, 05.04.2017 року сказано, що відповідно положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч.ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч.4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів». Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідне -до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач не\~виконує передбачений\~статутом об`єднання\~обов`язок\~по сплаті\~внеску на\~обслуговування та\~утримання будинку\~та прибудинкової\~території,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~01.02.2024\~у неї утворилась заборгованість за період з 01.01.2017 по 31.01.2024 у розмірі 16168,88 гривень, що підтверджується розрахунком. Вказані нарахування підтверджуються також бухгалтерськими документами, а саме: карткою боржника за період з 01.01.2017 по 31.03.2019; карткою боржника за період з 01.04.2019 по 31.12.2020 року; карткою боржника за період з 01.01.2021 по 31.12.2023; карткою боржника за період з 01.01.2024 по 31.01.2024. З урахування вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованим, доведеними належними та допустимими доказами, а отже, вони підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 6 частини 1\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. За змістом\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно ч.3\~ст.141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем надано суду докази на підтвердження понесених витрат: копія договору про надання правничої допомоги від 23.01.2024; копія ордеру про надання правничої допомоги; копія додаткової угоди про надання правничої допомоги від 23.01.2024 до договору про надання правничої допомоги від 23.01.2024; копія акту №1 виконаних робіт від 02.02.2024 за длооговором про надання правничої допомоги від 23.01.2024 та додатковою угодою №1 від 23.01.2024; копія рахунку на оплату від 02.02.2024 за актом виконаних робіт від 02.02.2024, за актом виконаних робіт від 02.02.204, за договором про надання правничої допомоги від 23.01.2024, додатковою угодою №1 від 23.01.2024; копія платіжної інструкції №1080 від 06.02.2024; копія акту №2 виконаних робіт вілд 26.02.2024 за договором про надання правничої допомоги від 23.01.2024 та додатковою угодою №1 від 23.01.2024, копія рахунку на оплату від 26.02.2024 за актом виконаних робіт від 26.02.2024, за договором про надання правничої допомоги від 23.01.2024, за договором про надання правничої допомоги від 23.01.2024, додатковою угодою №1 від 23.01.2024; копія платіжної інструкції №1110 від 28.02.2024; копія акту №3 виконаних робіт від 26.03.2024 за договором про надання правничої допомоги від 23.01.2024 та додатковою угодою №1 від 23.01.2024; копія рахунку на оплату від 09.04.2024 за актом виконаних робіт від 26.03.2024, за договором про надання правничої допомоги від 23.01.2024, додатковою угодою №1 від 23.01.2024; копія платіжної інструкції №1143 від 10.04.2024; копія додаткової угоди №2 від 09.04.2024 до договору про надання правничої допомоги від 23.01.2024; копія рахунку на оплату від 09.04.2024 за додатковою угодою №2 від 09.04.2024 до договору про надання правничої допомоги від 23.01.2024; копія платіжної інструкції №1144 від 10.04.2024. Так, згідно договору від 23.01.2024 року про надання правничої допомоги та додаткових угод про надання правничої допомоги від 23.01.2024 та від 09.04.2024 до договору про надання правничої допомоги від 23.01.2024 визначено види правової допомоги та їх вартість, що становить 20000,00 гривень. Згідно копій платіжних інструкцій від 10.04.2024 № 1143 та №1144 позивачем сплачено на користь АО «Бі Енд Джи Партнерс» 20000,00 гривень за послуги про надання правничої допомоги. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності, враховуючи всі аспекти та складність справи, ціну позову, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 гривень. Згідно з положеннями частини 1\~статті 142 ЦПК України, частини 3\~статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при зверненні до суду з вимогою про стягнення заборгованості сплатив судовий збір в розмірі 3028,00 гривень. Отже, з урахуванням вищенаведених норм, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 1514,00 гривень від 3028,00 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а інші 50 відсотків судового збору в сумі 1514,00 гривень підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved