Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 12.03.2024 [PERSON] звернулася до Черняхівського районного суду Житомирської області з заявою, за змістом якої просить встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Подана заява обґрунтовується тим, що з 2018 року заявник постійно проживала однією сім`єю з [PERSON] як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с.Браженка, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та несли спільні витрати, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю. Під час спільного проживання, у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із збройною агресією рф проти України [PERSON] був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації. 03.01.2024 [PERSON] отримала сповіщення про те, що її чоловік [PERSON] зник безвісті 28.12.2023 під час бойового завдання в районі села Новомихайлівка Покровського району Донецької області. Факт проживання як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, заявник просила встановити з метою здійснення організаційних заходів, зумовлених фактом зникнення [PERSON] . безвісті та можливого його розшуку, оформлення та одержання держаних гарантій і виплат як члена сім`ї зниклого безвісті під час бойових дій військовослужбовцем. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 12.03.2024, справа №293/391/24 передана на розгляд судді Збаражському О.М. 13.03.2024 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 08.04.2024. 08.04.2024 судове засідання відкладено на 16.04.2024 у зв`язку із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті по справі №276/1727/22. 16.04.2024 в судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Відповідно до довідки, виданої Селецьким старостинським округом Черняхівської селищної ради від 17.01.2024, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала на території Селецького старостинського округу Черняхівського селищної ради Житомирського району Житомирської області за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації за даною адресою із цивільним чоловіком [PERSON] , [INFO] , вели спільне господарство з 2019 року. Разом з ними за даною адресою проживали їхні діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Від спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, доданими до заяви [PERSON] (а.с.8,9). Відповідно до довідки виданої військовою частиною [NUMBER] 04.12.2023 встановлено, що солдат [PERSON] перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до листа [INFO] від 03.01.2024, [PERSON] була повідомлена про те, що її чоловік [PERSON] зник безвісті 28.12.2023 під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі села Новомихайлівка Покровського району Донецької області (а.с.17). 05.01.2024 до реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] за фактом зникнення [PERSON] під час виконання бойового завдання по захисту територіальної цілісності України від війська рф (а.с.23). Заявником також додані до заяви копія виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , копії спільних світлин із зображенням родини [PERSON] та [PERSON] (а.с.21-22,26-40). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] які є сусідами заявниці, підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік та дружина з 2019 року в [ADDRESS] , виховували спільних двох дітей, вели спільне господарство. IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно статті 315 Цивільного процесуального кодексу України до фактів, що мають юридичне значення належить встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 319 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно із статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1264 ЦК України). Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ Предметом розгляду справи є доведеність факту проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи [PERSON] зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19.10.2000. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)». Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Дослідивши належність, допустимість, достовірність кожного наявного в матеріалах справи доказу окремо, а також їх достатність і взаємозв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати доведеним факт спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , який зник безвісті 28.12.2023. Враховуючи те, що встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт заявник не має, у суду відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб, у зв`язку зі встановленням факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а тому заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved