Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Позивач, через свого представника, звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить виключити із актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого 04 січня 2023 року за №3 Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відомості про нього, як про батька дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та відповідач із початку вересня 2021 року до кінця січня 2022 року зустрічались та підтримували відносини як чоловік та жінка, однак позивач вимушений був переїхати по роботі до м. Києва, через що їх відносини з відповідачем припинились. У грудні 2022 року позивач дізнався, що відповідач 21 липня 2022 року народила сина та співставивши час перебування з нею у відносинах, позивач зв`язався з відповідачем, яка запевнила його у тому, що саме він є батьком народженої нею дитиною, після чого вони звернулись до органів РАЦСу, де позивач визнав своє батьківство у відношенні [PERSON] , [INFO] . Однак, 25 жовтня 2023 року позивач від знайомих дізнався, що не є батьком дитини, народженої відповідачем, позаяк остання також зустрічалась і з іншим чоловіком. Так, переговоривши з позивачем, відповідач визнала ту обставину, що він не є батьком народженої нею дитиною, проте відмовлятись від батьківства позивача відповідач не мала наміру, оскільки отримувала від нього матеріальну допомогу, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, але його представник надав до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за відсутності сторони позивача. Відповідач також у підготовче судове засідання не з`явилась, але її представник надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що його довіритель позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності та не наполягає на призначенні судової молекулярно-генетичної експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України\~представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, суд уважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих заяв, зазначивши наступне. Так, згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20 січня 2023 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , про що 04 січня 2023 року було зроблено відповідний актовий запис за №3. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Між тим, як убачається зі змісту позову, позивач не є біологічним батьком дитини, народженої відповідачем. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до\~статей 122,\~124,\~126\~і\~127\~цього Кодексу,\~має право\~оспорити своє\~батьківство,\~пред`явивши\~позов про\~виключення запису\~про нього\~як батька\~з актового\~запису про\~народження дитини. \~У разі\~доведення відсутності\~кровного споріднення\~між особою,\~яка записана\~батьком,\~та дитиною\~суд постановляє\~рішення про\~виключення відомостей\~про особу\~як батька\~дитини з\~актового запису\~про її\~народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Визнання зі сторони відповідача позовних вимог, дає суду підстави зробити висновок, що позивач у справі дійсно не є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, зважаючи на визнання зі сторони відповідача пред`явлених позовних вимог, суд приходить до висновку про доведеність відсутності кровного споріднення між позивачем, який записаний як батько та дитиною [PERSON] , що дає підстави ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, позаяк позивач наполягає на задоволенні позову, а відповідач не заперечує проти його задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст.ст.141, 142 ЦПК України та враховуючи факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме у розмірі 429 грн. 44 коп., сплаченого при поданні позову в загальному розмірі 858 грн. 88 коп. а інші 50 відсотків сплаченого судового збору з огляду на характер спору, відсутність вимог про компенсацію понесених позивачем витрат по сплаті судового збору, суд\~вважає за можливе залишити їх за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved