Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Павленка С.В. надійшла позовна заява Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 11.02.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-262273. Згідно із п. 1 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит надається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному Договорі. Відповідно до п. 2.1 Договору, сума та валюта кредиту 167\~470,23 грн. Строк кредитування до 10.08.2026 року (п. 2.3 Договору). Відповідно до п. 2.4 Договору, Позичальник доручає Банку здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 66\~737,73 грн., а інша частина суми коштів за кредитним договором на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника, передбаченої у п. 2.4 Договору. Відповідно до п. 4.1 договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35% річних. На виконання умов договору Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином тривалий час не виконує. Згідно розрахунку заборгованості станом на 01.12.2023 року заборгованість [PERSON] становить 191\~439,86 грн., що складається з: 126\~704,44 грн. заборгованість за тілом кредиту, 64\~735,24 грн. заборгованість за відсотками. 01.11.2023 року представник Банку звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором до [PERSON] , однак 21.11.2023 року вказана вимога повернулась на адресу банку з причин «за закінченням терміну зберігання». [PERSON] не зверталась до Банку для мирного врегулювання спору. У зв`язку із зазначеним позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 191\~439,86 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2\~871,60 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 19 1473,98 грн. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 10.01.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому позовну заяву повністю підтримав та просив її задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, крім того повідомлялась через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 09.04.2024 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Встановлено, що 11.02.2020 року між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-262273 (а.с. 32-34). Згідно з п. 1 Договору Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором. Кредит надається виключно на цілі зазначені в цьому Кредитному Договорі. Згідно з п. п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору Сума та валюта кредиту 167\~470,23 грн., дата видачі кредиту 11.02.2020 року, строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 10.02.2025 року. Відповідно до п. 2.4 Договору, Позичальник доручає Банку здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 66\~737,73 грн., а інша частина суми коштів за кредитним договором на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника, передбаченої у п. 2.4 Договору. Згідно з п. 4.1 Договору за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 35% річних. Загальні витрати позичальника за цим Кредитним Договором становлять 192\~325,39 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка 41,19%; орієнтовна загальна вартість кредиту 359\~795,62 грн. (п. п. 4.4-4.6 Договору). Додатком №1 до Кредитного Договору є графік платежів за кредитним договором та розрахунок сукупної вартості кредиту. Також, 11.02.2024 року [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, де зазначені основні умови кредитування (а. с. 35-37). Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши на рахунок [PERSON] грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером №8111496 від 11.02.2020 року (а. с. 8). Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту №CL-262273 від 11.02.2020 року станом на 01.12.2023 заборгованість [PERSON] складає 191\~439,86 грн. та складається з: 126\~704,44 грн. тіло кредиту, 64\~735,42 грн. відсотки (а. с. 6-7). Вказаний розрахунок підтверджується випискою по особовим рахункам з 11.02.2020 року по 04.12.2023 року (а. с. 9-31). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Кредобан»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Враховуючи ту обставину, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Кредобан» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Кредобанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. У спростування позовних вимог будь-яких доказів відповідачами суду не надано. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2\~871,60 грн. Разом з тим, вимога про\~стягнення витрат\~на правничу\~допомогу\~задоволенню не підлягає, оскільки матеріали позовної заяви не містять доказів, які відповідно до приписів ЦПК України має подати позивач чи його представник на підтвердження понесених (чи такі, що будуть понесені)\~витрат\~на\~правову допомогу. На підставі статей 526, 530, 626-629, 1054 ЦК України та

Outcome: partial