Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування буд. [ADDRESS] . Заявлені вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . В даному будинку, крім неї, зареєстрований її син - [PERSON] . Зазначає, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.11.2023 встановлено, що відповідач не проживає у будинку більше десяти років. З урахуванням тих обставин, що відповідач зареєстрований, однак фактично не проживає в спірному будинку, що призводить до неможливості розпорядження її приватною власністю, отримання субсидії, тому, відповідно до ст. 405 ЦК України відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 128, 130 ЦПК України. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою суду від 04.04.2024, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали даної справи, матеріали справи № 751/8788/23, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.2024 та витягу з Державного реєстру речових прав, [PERSON] є власником буд. [ADDRESS] (а.с. 8,9). У будинку [ADDRESS] , крім позивача, зареєстрований [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 16.01.2024 № 322 (а.с. 10). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.11.2023 встановлено, що [PERSON] не проживав за місцем реєстрації з 14.02.2023 (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не мешкає у спірному будинку без поважних причин більше одного року, жодних перешкод відповідачу вчинено не було щодо користування спірним приміщенням. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Згідно положень ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як убачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved