Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

В жовтні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця, посилаючись на те, що з листопада 2012 року проживала разом [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у позивача та [PERSON] . [INFO] народився син - [PERSON] . Проте, спільне життя не склалось і у липні 2016 року між позивачкою та [PERSON] припинились фактичні шлюбні відносини. [PERSON] свої обов`язки по утриманню дитини не виконував, внаслідок чого позивач у 2018 році звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року по цивільній справі № 754/8827/18 вищевказану позовну заяву позивачки було задоволено частково. Судом було вирішено стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] . Позивачем отримано виконавчий лист та пред`явлено його до органів виконавчої служби до виконання. [INFO] [PERSON] помер. Станом на день смерті, спадкодавець проживав разом зі своєю рідною матір`ю [PERSON] , яка одноособово вступила у спадщину у повному обсязі. Матір спадкодавця, [PERSON] , успадкувала 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Відповідач, не повідомляла позивача жодним чином ні про смерть [PERSON] , ні про відкриття спадщини, ні про отримання нею свідоцтва про право на спадщину, хоча вона є бабусею їх спільного зі спадкодавцем сина та достовірно знала про наявність заборгованості зі сплати аліментів у [PERSON] . Про смерть [PERSON] позивачка дізналась в кінці квітня 2023 року від старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дєдова-Осипенко В.Ю., яка здійснювала супроводження виконавчого провадження № [NUMBER] (по виконанню виконавчого листа про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, де стягувачем була позивач). Відповідно до даних, що наявні у постанові старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження станом на [INFO] (день смерті [PERSON] ) невиконане зобов`язання [PERSON] перед позивачем складає 82 400,00 грн., з яких: 74 000,00 грн. - заборгованість зі сплати аліментів 8 400,00 грн. - штраф. Позивачка намагалась задовольнити свої кредиторські вимоги в порядку спадкування від [PERSON] яка вступила в спадщину на 1/3 квартири [ADDRESS] в позасудовому порядку надсилавши свої кредиторські вимоги (претензії) як до нотаріуса, у якого була відкрита спадкова справа, так і особисто спадкоємиці. Вимоги були отримані, проте, задоволення кредиторських вимог від відповідача не відбулось. Враховуючи те, що спадкоємиця в межах вартості отриманого у спадщину майна зобов`язана погасити заборгованість зі сплати аліментів на дитину, які були нараховані за період життя спадкодавця, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2023 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2024 року закрито підготовче провадження. Представник позивача був присутній на судових засіданнях під час підготовчого провадження, після чого подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Відзив не подала. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що позивач, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , батьком є [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 302, що підтверджується копією свідоцтва про народження видане 29.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.12.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з 09.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання даного рішення деснянським районним судом м.Києва 04.01.2019 року видано виконавчий лист № 754/8827/18. Постановою головного державного виконавця Дніпровського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 754/8827/18. [INFO] [PERSON] помер, про що зроблений відповідний актовий запис № 17666, що підтверджується копією свідоцтва про смерть видане 25.04.2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у м.Києві закінчено виконавче провадження у зв`язку зі смертю [PERSON] . З постанови вбачається, що на момент смерті заборгованість за виконавчим документом скаладає 82 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) зобов`язання особи як кредитора або боржника, якщо такі зобов`язання нерозривно пов`язані з особою кредитора або боржника і у зв`язку з цим не можуть бути виконані іншою особою. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця. У день смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/3 частка квартири [ADDRESS] та належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01 липня 1994 року Бюро по приватизації виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного управління Господарського управління Кабінету Міністрів України згідно з розпорядженням від 30 червня 1994 року № 1464. Відповідач вступила в спадщину на 1/3 частку квартири [ADDRESS] отримавши від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Довбах Наталії Петрівни свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за № 21, як єдина спадкоємиця. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1281 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Судом встановлено, що відповідач, порушивши, приписи ст. 1281 Цивільного кодексу України, не повідомила кредитора спадкодавця - позивача про відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 1281 Цивільного кодексу України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Положення ст. 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредитора, а має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг. Вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини. З позову вбачається,що в кінці квітня 2023 року позивач дізналась про смерть [PERSON] від старшої державної виконавиці Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дєдової-Осипенко В.Ю., яка здійснювала супроводження виконавчого провадження № [NUMBER] про стягнення аліментів з померлого. На підтвердження цієї інформації позивачем надано постанову про закінчення виконавчого провадження № [NUMBER], у зв`язку зі смертю боржника - [PERSON] , що прийнята 27.04.2023 року вказаним державним виконавцем. У цей період часу позивачем також отримано дублікат свідоцтва про смерть [PERSON] (дата дублікату - [INFO] ). Відповідно до постанови старшої державної виконавиці Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)- Дєдовою-Осипенко Валерії Юріївни, а також розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, які містяться у матеріалах справи за виконавчим листом № 754/8827/18 від 04.01.2019 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва, станом на [INFO] (день смерті [PERSON] ) невиконане зобов`язання [PERSON] перед позивачем складає 82 400,00 грн, з них: 74 000,00 грн - заборгованість зі сплати аліментів, 8 400,00 грн - штраф. Отже, судом встановлено, що заборгованість спадкодавця [PERSON] перед позивачем на день смерті становила 82 400,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2023 року, позивач, діючи як законний представник та в інтересах малолітнього сина - [PERSON] та з метою встановлення кола осіб, що отримали свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріально округу Довбах Н.П. заяву про ознайомлення з матеріалами спадкової справи № 22/2021 року, яка була заведена після смерті [PERSON] 17.07.2023 року, позивачем було подано до приватного нотаріуса Київського міського нотаріально округу Довбах Н.П. заяву (претензію) з кредиторськими вимогами до спадкоємця. Вказана заява була зареєстрована нотаріусом 17.07. 2023 року за вх. № 49/02-15 та в цей же день долучена до матеріалів спадкової справи № 22/2021. З відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріально округу Довбах Н.П. вбачається, що спадкоємцям, які прийняли спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , буде доведено до відома щодо вимоги виконати зобов`язання по сплаті 82 400 гривень. 20.07.2923 року приватний нотаріус Київського міського нотаріально округу Довбах Н.П. направила [PERSON] подану позивачем заяву (претензію) з кредиторськими вимогами до спадкоємця, що вбачається з матеріалів справи. Про факт направлення вищезазначеного листа, приватний нотаріус Київського міського нотаріально округу Довбах Н.П. проінформувала позивача 2.07.2023 року повідомленням за вих. № 74/02-14. Зазначений лист від нотаріуса разом з заявою (претензією) позивача було особисто отримано відповідачем 10.08.2023 року. Крім цього, 17.07.2023 року, позивачем також було направлено заяву (претензію) з кредиторськими вимогами безпосередньо до відповідача. Зазначену заяву (претензію) було особисто отримано відповідачем 24.07.2023 року, що підтверджується доказами вручення. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 Цивільного кодексу України, вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] , була відчужена відповідачем 07.06. 2023 року (в тому числі і 1/3 частки, яка була отримана нею після смерті [PERSON] ) на користь [PERSON] за відповідним Договором купівлі-продажу. З договору купівлі-продажу квартири від 07.06. 2023 року, продаж квартири [ADDRESS] було вчинено за 3 210 540,00 грн. Пунктом 6 договору купівлі-продажу квартири від 07.06.2023 року також визначено, що ринкова (оціночна) вартість майна складає 3 210 540,00 грн. (три мільйони двісті десять тисяч п`ятсот сорок гривень 00 копійок), згідно Звіту про оцінку майна від 31.05.2023 року, виданого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Оцінка майна України». Отже, зважаючи на вищевказану ціну квартири, за яку відповідач здійснила її відчуження, вартість 1/3 частки квартири [ADDRESS] та була набута відповідачем у спадщину після смерті [PERSON] складає: 1 070 180,00 гривень (один мільйон сімдесят тисяч сто вісімдесят гривень) (1/3 від загальної вартості квартири 3 210 540,00 грн.) та є значно більшою ніж кредиторські вимоги позивача в порядку спадкування. За змістом статті 194 СК України від погашення заборгованості за аліментами боржника не може звільнити жодна обставина. У випадку смерті платника аліментів його спадкоємці за рахунок наявних активів спадкової маси зобов`язані погасити заборгованість за аліментами на дитину. Обов`язок платника аліментів по їх сплаті після його смерті припиняється як нерозривно пов`язаний з його особою батька і не може бути виконаний іншою особою (стаття 608 ЦК України). Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 серпня 2020 року по справі № 199/5826/16-ц. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України) В силу ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, обов`язок доказування обставин покладається на кожну із сторін спору. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог частин першої, другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи все вищевикладене та зважаючи на те, що предметом спору у даній справі є стягнення на користь позивача боргу спадкодавця, [PERSON] , у сумі 82 400,00 грн., який померлий мав за життя у вигляді заборгованості за аліментами та у зв`язку з прийняттям спадщини відповідачем більшою за вартістю, а ніж заявлені кредиторські вимоги, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно із статтею 141 ЦПК України, оскільки позов задовольняється в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1 073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved