Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

В січні 2024 року позивач приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19 червня 2017 року № 815 видано ліцензію Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (далі - ПрАТ «Тернопільгаз»), який є позивачем по справі, на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. Фактом, що підтверджує акцептування договору розподілу природного газу [PERSON] з ПрАТ «Тернопільгаз» є вчинення дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, на об`єкті за вказаною адресою: [ADDRESS] , а саме: споживання природного газу, що підтверджується відомостями контрольного знаття показників лічильника газу від 02 вересня 2020 року, актом № б/н про демонтаж лічильника газу побутовому споживачу від 12 листопада 2021 року, актом №1176 про монтаж лічильника газу побутовому споживачу від 12 листопада 2021 року, актом №94 про демонтаж лічильника газу побутовому споживачу від 23 листопада 2021 року, актом № б/н про монтаж лічильника газу побутовому споживачу від 23 листопада 2021 року, актом №17 контрольного огляду вузла обліку газу від 22 лютого 2023 року та проводив оплату за послуги з розподілу природного газу, що підтверджується витягами з електронних реєстрів прийнятих платежів від 19 лютого 2020 року, 21 жовтня 2021 року, 24 січня 2022 року, 01 березня 2023 року, 21 вересня 2023 року, 20 жовтня 2023 року та 21 листопада 2023 року. [PERSON] здійснювалось постачання природного газу ПрАТ «Тернопільгаз», однак відповідач в період з січня 2022 року по грудень 2023 року допустив виникнення заборгованості за надані послуги в загальному розмірі 5874,98 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та сплачений судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої він визнає заявлені позовні частково, сам борг визнає, однак заперечує щодо заявленої позивачем суми боргу, оскільки частину заборгованості він вже сплатив, на підтвердження чого надав суду квитанції про сплату на користь ПрАТ «Тернопільгаз», на загальну суму 3500 гривень. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. 23 травня 2016 року споживачем [PERSON] було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) на підставі типової форми, затвердженої постановою ІТКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Оператором ГРМ зазначено ПрАТ «Тернопільгаз» (Оператор ГРМ). 27 квітня 2017 року між споживачем [PERSON] та Оператором ГРМ ПрАТ «Тернопільгаз» було підписано акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності стосовно об`єкта розташованого за адресою: [ADDRESS] . Обставинами, що підтверджує акцептування договору розподілу природного газу [PERSON] з ПрАТ «Тернопільгаз» є вчинення дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, на об`єкті за адресою:\~\~ [ADDRESS] , а саме: споживання природного газу, що підтверджується відомостями контрольного зняття показників лічильника газу від 02 вересня 2020 року, актом № б/н про демонтаж лічильника газу побутовому споживачу від 12 листопада 2021 року, актом №1176 про монтаж лічильника газу побутовому споживачу від 12 листопада 2021 року, актом №94 про демонтаж лічильника газу побутовому споживачу від 23 листопада 2021 року, актом № б/н про монтаж лічильника газу побутовому споживачу від 23 листопада 2021 року, актом №17 контрольного огляду вузла обліку газу від 22 лютого 2023 року та проводив оплату за послуги з розподілу природного газу, що підтверджується витягами з електронних реєстрів прийнятих платежів від 19 лютого 2020 року, 21 жовтня 2021 року, 24 січня 2022 року, 01 березня 2023 року, 21 вересня 2023 року, 20 жовтня 2023 року та 21 листопада 2023 року. Таким чином на підставі Договору ПрАТ «Тернопільгаз» надає послуги з розподілу природного газу, на об`єкті за адресою:\~\~ [ADDRESS] [PERSON] . Відповідно п.1.2 розділу І Договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України від 09 квітня 2015 року №3219«Про ринок природного .газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494.\~За\~умовами\~п.\~ІІ розділу II Договору Оператор ГРМ зобов`язаний надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплати її вартість у розмірі, в строки та в порядку, визначені цим договором. За умовамип.2.1 розділу II Договору Оператор ГРМ зобов`язаний надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплати її вартість у розмірі, в строки та в порядку, визначені цим договором. Згідно п.1.4 розділу І Договору послуги з розподілу природного газу, яка надається Оператором ГРМ Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. Пунктом 2.3 розділу II Договору сторонами узгоджено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем. Постановою НКРЕКП від 07 жовтня 2019 року № 2080 внесено зміни до Кодексу газорозподільних систем та до Типової форми договору, згідно з якими з 01 січня 2020 року запроваджено новий порядок розрахунків за послуги з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ, виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік. Для розрахунку річної замовленої потужності на 2022 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року. Щодо визначення величини фактично спожитого природного газу враховувались наступні показники газового лічильника САМГАЗ, заводський № 4722138: станом на 01 жовтня 2020 року 4496,8 м.куб. - працівниками ПрАТ «Тернопільгаз» відповідно до відомості станом на 09 вересня 2020 року у відповідача встановлено показник лічильник газу 4485 м.куб., у зв`язку із недотриманням Споживачем вимог п.5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається нарівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період; станом на 30 вересня 2021 року показник лічильника газу 6129 м.куб. - у зв`язку із недотриманням Споживачем вимог п.5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. За вказаний газовий рік відповідачем фактично спожито 1632,2 м.куб. природного газу (6129м.куб. 4496,8 м.куб.= 1632,2 м.куб.). Дані обсяги є величиною замовленої потужності на календарний 2022 рік. Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2020 року становить 136,02 м.куб. природного газу (1632,2 м.куб. /12міс = 136,02 м.куб./міс.). Місячна вартість послуги розподілу природного газу на 2022 рік становить 285,64 грн. Для розрахунку річної замовленої потужності на 2023 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року. Щодо визначення величини фактично спожитого природного газу враховувались наступні показники газового лічильника САМГАЗ, заводський № 4722138: станом на 01 жовтня 2021 року 6129 м.куб.; станом на 30 вересня 2022 року 7424 м. куб., у зв`язку із недотриманням Споживачем вимог п.5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Протягом вказаного газового року працівниками оператора ГРМ на об`єкті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] 12 листопада 2021 року було проведено демонтаж лічильника САМГАЗ заводський № 4722138 на повірку (показник лічильника 06145 м.куб.) та монтаж лічильника газу G-4 ВК заводський №12620307 (показник лічильника 00194 м. куб.). Після повірки, 23 листопада 2021 року лічильник газу G-4 ВК заводський №12620307 було демонтовано (показник лічильника 00200 м.куб.) та проведено монтаж лічильника САМГАЗ заводський № 4722138 (показник лічильника 06145 м. куб.) За вказаний газовий рік Боржником фактично спожито 1301 м.куб. природного газу ((7424 м.куб. 6129 м.куб.) + (200 м.куб. 194 м. куб.)). Дані обсяги є величиною замовленої потужності для споживача на календарний 2023 рік. Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2023 року становить 108,42 м.куб. природного газу (1301 м.куб./12 міс. = 108,42 м.куб /міс.). Місячна вартість послуги розподілу природного газу з січня 2023 року становила 227,68 грн. (108, 42 м.куб. * 2,1 грн = 227,68 грн./міс). За період з січня 2022 року по грудня 2023 року, включно, ПрАТ «Тернопільгаз» надано Боржнику послуги з розподілу природного газу на суму 6159,72 грн. Протягом вказаного періоду відповідачем [PERSON] частково погашено заборгованість за надані ПрАТ «Тернопільгаз» послуги з розподілу природного газу. Протягом періоду з січня 2022 року по грудень 2023 року [PERSON] частково оплатив надання послуг з розподілу природного газу в сумі 1914,80 грн. Станом на 12 січня 2023 року у відповідача наявна заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в загальній сумі 5874,98 грн Відповідно до ч.2 ст.205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За змістом статей 626,628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6\~цього\~Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Відповідно до частини 2 стаття 37\~Законом\~України\~від 09\~квітня\~2015\~року\~№\~329-УШ\~«Про\~ринок\~природного газу» оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19 червня 2017 року № 815 видано ліцензію Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (далі - ПрАТ «Тернопільгаз») на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕП від 30 вересня 2015 року №2494. Послуги з розподілу природного газу регулюються Законом України від 09.04.2015 року № 329-\ІІ «Про ринок природного газу», «Кодексом газорозподільних систем», затверджений Постановою НКРЕКП\~від\~30.09.2015\~року\~№\~2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем). Згідно абз.1 ст.40\~ЗУ\~«Про\~ринок природного\~газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу; доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи; оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Пунктом 2 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної\~комісії,\~що\~здійснює\~державне регулювання\~у\~сферах\~енергетики та\~комунальних\~послуг,\~від\~30\~вересня\~2015\~року\~№\~2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до п. З глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642\~Цивільного\~кодексу\~України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.\~633\~ЦК\~України публічним є договір, в якому одна сторона -підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст.\~634\~ЦК\~України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Абзацом 1 пункту 4 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. За змістом ст.162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Положеннями п.2 ч.1ст.5\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу. Частиною 1 статті 12\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7\~цього\~Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7\~цього\~Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16. Відповідно до п. 1 Постанову Кабінету Міністрів №206 від 05 березня 2022 року «Про деякі питання оплати комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі; стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно здодатком 2до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 1\~жовтня\~2014\~року\~№\~509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо). Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] приєднався до умов Договору розподілу природного газу та повинен був виконувати вимоги Договору щодо своєчасної та повної оплати послуги розподілу природного газу. Отже відповідачем, як споживачем, порушено умови Договору з позивачем щодо своєчасної та повної оплати за розподіл спожитого газу. Однак відповідач частково сплатив суму наявної заборгованості, ним сплачено 3500 гривень на користь позивача, що підтверджується наданими ним квитанціями. Тому з врахуванням наведеного, позов щодо стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу підлягає частковому задоволенню, з урахуванням вже погашеної частини суми заборгованості. Враховуючи обґрунтованість позову, а також те, що оплата відповідачем частини боргу мала місце після подання позивачем позовної заяви до суду та відкриття провадження у справі, з урахуванням положення частини 3 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім витрат зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви у повному розмірі, а саме 2154 гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору наданою предстаником позивача.

Outcome: partial