Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

29.11.2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до Хмельницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер її дядько [PERSON] . Незадовго до своєї смерті [PERSON] нотаріально посвідчив заповіт, яким заповів усе своє майно на ім`я [PERSON] . Після смерті дядька позивачка прийняла спадщину за заповітом і на її ім`я нотаріусом видано Свідоцтво про паво на спадщину за заповітом на частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано лише на частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] з тієї причини, що зазначена квартира належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та його дружині [PERSON] , яка будучи пенсіонером мала право на обов`язкову частку у спадщині. Окрім частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] на день смерті [PERSON] також належала частка у праві власності на Садовий будинок загальною площею 67,2 кв.м., розташований у садівничому товаристві «Берізка» на території Олешинської сільської ради Хмельницького району, а також право на частину земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,06 га з кадастровим номером 6825085100:06:012:0076, на якій розташований зазначений садовий будинок, який був споруджений під час шлюбу за спільні кошти подружжя. [PERSON] померла [INFO] . Оскільки право власності на садовий будинок і на земельну ділянку, на якій він розташований були зареєстровані на її ім`я, при її житті [PERSON] не зверталася до нотаріуса з питанням оформлення свого права на спадщину за заповітом на частку вказаного садового будинку і земельної ділянки після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бережної Л.П. з питанням оформлення права на спадщину за заповітом на частку вказаного нерухомого майна, частка якого належала [PERSON] . Проте, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] частку у праві власності у зазначеному садовому будинку та земельній ділянці, посилаючись на те, що садовий будинок зареєстрований на ім`я дружини спадкодавця. Зазначена відмова змушує [PERSON] звертатися до суду з позовом про визначення частки [PERSON] у спадковому нерухомому майні, а також про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на частки у вказаному спадковому майні. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.12.2023 року відкрито провадження в загальному порядку та призначено у підготовче засідання. 13.03.2024 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовільнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.01.2022 року. Як вбачається із заповіту, складеного [PERSON] 23.06.2021 року та зареєстрованого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Бережною Л.П. за № 997 (номер у спадковому реєстрі 67866251), усе своє майно останній заповів [PERSON] , [INFO] . 26.12.2022 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Бережною Л.П. [PERSON] видано свідоцтво № 1134 про право на спадщину за заповітом на частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.12.2022 року, право власності на вказане майно зареєстроване у встановленому законом порядку. [INFO] померла дружина [PERSON] . [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2023 року. Із наявних матеріалів справи, судом з`ясовано, що на ім`я [PERSON] було зареєстровано право власності право власності на садовий будинок загальною площею 67,2 кв.м., розташований у садівничому товаристві «Берізка» на території Олешинської сільської ради Хмельницького району, а також право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,06 га з кадастровим номером 6825085100:06:012:0076, на якій розташований зазначений садовий будинок. Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.09.2021 року, технічним паспортом на садовий (дачний) будинок від 02.09.2020 року та Державним актом на право приватної власності на землю 10.06.1994 року. Водночас, право власності на вказане майно набуто за час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, який зареєстровано 26.01.1985 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) на спільні кошти подружжя, а тому належить до спільної сумісної власності подружжя. Після смерті [PERSON] [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Бережної Л.П. з питанням оформлення права на спадщину за заповітом на частку вказаного нерухомого майна, частка якого належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя. Проте, листом № 78/01-16 від 10.11.2023 року нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] частку у праві власності у зазначеному садовому будинку та земельній ділянці, посилаючись на те, що садовий будинок зареєстрований на ім`я дружини спадкодавця [PERSON] , яка померла пізніше [PERSON] . З цих причин нотаріусом рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на частку у спадковому майні в порядку спадкування. У відповідності до чинної на час будівництва садового будинку та приватизації земельної ділянки для ведення садівництва 10.06.1996 року редакції статті 22 КЗпШС України садовий будинок та земельна ділянка, на якій він розташований, які були набуті подружжям під час шлюбу, належать подружжю на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно положень ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові в порядку встановленому цивільним законодавством. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у Постанові від 28.12.2022 року у справі № 759/7632/20 дійшов наступного правового висновку: якщо набуте подружжям за час шлюбу майно оформлене на другого з подружжя, який ще живий, і спадкоємці не мають змоги довести факт існування спільного майна подружжя в нотаріальному процесі, у зв`язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, то лише тоді відповідальний спадкоємець може звернутися до суду за правилами позовного провадження і захистити свої спадкові права, зокрема шляхом визнання права на спадкування частки спадкодавця ( на відповідну частку у спільному майні подружжя). Відповідно до ст.178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Таким чином, після смерті [PERSON] , якому належало право власності на частки садового будинку загальною площею 67,2 кв.м., що розташований у садівничому товаристві «Берізка» на території Олешинської сільської ради Хмельницького району, а також право власності на частки земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,06 га з кадастровим номером 6825085100:06:012:0076, на якій розташований зазначений садовий будинок, право власності на половину від зазначеної частки перейшло до [PERSON] в порядку спадкування за заповітом (з урахуванням права на обов`язкову частку у спадщині [PERSON] ). Тобто, позивачці у цій справі належить право на спадкування частки садового будинку та на спадкування частки земельної ділянки для ведення садівництва, на якій цей будинок розташований. Іншим спадкоємцем за законом зазначеного майна [PERSON] була його дружина [PERSON] як особа, яка має право на обов`язкову долю у спадщині. Відтак її частка у праві власності на зазначене майно становила + = частки у праві власності на садовий будинок та на земельну ділянку. Із матеріалів дослідженої під час судового розгляду спадкової справи № 12-2022, заведеної приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Бережною Л.П. після смерті [PERSON] вбачається, що будь-які інші спадкоємці майна померлого [PERSON] , окрім позивачки [PERSON] та [PERSON] , відсутні. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або ж не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У звязку із смертю [PERSON] , позивачка [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права у визначеному законом порядку, а нотаріус правомірно не міг видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів спадкодавця [PERSON] на майно, що є предметом даного судового спору, а саме на частки садового будинку загальною площею 67,2 кв.м., що розташований у садівничому товаристві «Берізка» на території Олешинської сільської ради Хмельницького району, а також на частки земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,06 га з кадастровим номером 6825085100:06:012:0076, на якій розташований зазначений садовий будинок. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази доводять, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві власності на садовий будинок, загальною площею 67,2 кв.м., що розташований у садівничому товаристві «Берізка» на території колишньої Олешинської сільської ради Хмельницького району (на даний час на землях Хмельницької міської ради), а також частка у праві власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,06 га з кадастровим номером 6825085100:06:012:0076, на якій розташований зазначений садовий будинок, яка розташована у садівничому товаристві «Берізка» на території Хмельницької міської ради, складає їх частини та, відповідно, підтверджують право власності [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на частки садового будинку, загальною площею 67,2 кв.м., що розташований у садівничому товаристві «Берізка» на території колишньої Олешинської сільської ради Хмельницького району (на даний час на землях Хмельницької міської ради), та на частки у праві власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,06 га з кадастровим номером 6825085100:06:012:0076, на якій розташований зазначений садовий будинок, що знаходиться у садівничому товаристві «Берізка» на території Хмельницької міської ради. За таких обставин судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування. При подані позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 4569,60 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у випадку повного задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved