Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] з посиланням на те, що житловий будинок [ADDRESS] , 1969 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членом його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Згодом в будинок вселилася [PERSON] , яка станом на 15.04.1991 року перебувала у складі вказаного двору, з якого вибула у 1997 році у двір по [ADDRESS] , де проживала до дня смерті, [INFO] , вимог щодо витребування частки з майна колгоспного двору не пред`являла. Рішенням № 32 від 16 жовтня 1991 року виконавчого комітету Юрківської сільської ради Ставищенського району «Про затвердження списків власників будинків Юрківської сільської Ради народних депутатів для одержання свідоцтв на право власності», було встановлено право власності на вказаний житловий будинок [PERSON] .. 25 грудня 2014 року його батько, [PERSON] , в Юрківській сільській раді на випадок своєї смерті склав заповіт, яким вищевказаний житловий будинок заповів позивачу. Заповіт посвідчено секретарем Юрківської сільської ради Ясінською К.В. та зареєстровано за реєстром №11. 20 січня 2016 року рішенням № 27 четвертої сесії сьомого скликання Юрківської сільської ради Ставищенського району Київської області «Про перейменування вулиць в населений пунктах Юрківка та Торчицький Степок» змінено назву вулиці «Пролетарська» на «Польова». Як вбачається з довідки КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня. [INFO] помер [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняли позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] , спадкоємці за заповітом. [PERSON] спадщину не прийняла. 24 листопада 2021 року він отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. На його (позивача) заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний померлому житловий будинок приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Кошинська Л.О. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний об`єкт нерухомості. Відповідно до технічного паспорта на вищевказаний житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями, за адресою: [ADDRESS] розташовані: житловий будинок «А» з прибудовою «а» та ґанком «а1» (загальною площею 86,6 м кв., житловою площею 59,1 м кв.), 1969 року побудови, сарай «Б»; сарай «В», жомова яма «Г», огорожа №1. Ринкова вартість будинку становить 140700 гривень. Вважає, що [PERSON] за життя набув права власності на вищевказаний житловий будинок як на майно колгоспного двору, а тому це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останнього. Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 86,6 м2 , житловою площею 59,1 м2, вартістю 140700 гривень. Ухвалою судді Ставищенського районного суду 21 березня 2024 року відкрито провадження та справу призначено до підготовчого засідання (а.с. 36-37). Позивач в підготовче судове засідання не прибув, в позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати без його участі (а.с. 2-5). Представник відповідача Ставищенської селищної ради в підготовче засідання не прибув. Ставищенська селищна рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі представника (а. с. 136). Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, направили до суду заяву, в якій не заперечив проти задоволення позову, просять справу розглядати без його участі (а.с. 146). Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову представником відповідача, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копій погосподарських книг Юрківської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 (а. с. 7-12) та довідки Ставищенської селищної ради від 29 червня 2022 року № 314 (а.с. 18) житловий будинок [ADDRESS] , 1969 року побудови, належав до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членом його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . В подальшому, в будинок вселилася [PERSON] , [INFO] , яка вибула із вказаного двору у 1997 році в інше господарство і більше в нього не поверталися, і через сплив трирічного строку давності, передбаченого статтею 71 ЦК України (1963 р.), втратили право на її витребування. Рішенням № 32 від 16 жовтня 1991 року виконавчого комітету Юрківської сільської ради Ставищенського району «Про затвердження списків власників будинків Юрківської сільської Ради народних депутатів для одержання свідоцтв на право власності», вирішено затвердити списки і встановити право власності на вказаний житловий будинок [PERSON] (а. с. 19). Відповідно до витягу з рішення № 27 від 20 січня 2016 року «Про перейменування назв вулиць населених пунктів Юрківка та Торчицький Степок» (а.с. 20), в с. Юрківка Ставищенського району Київської області вулицю «Пролетарська» перейменовано на вулицю «Польову». Відповідно до копій технічного паспорту (а.с. 28-30), висновку про ринкову вартість житлового будинку (а.с. 31) інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.03.2024 (а.с. 27), вказаний житловий будинок загальною площею 86,6\~кв.\~метри,\~житловою площею\~59,1\~кв.\~метри,\~вартістю 140700\~гривень, розташований на приватизованій земельній ділянці кадастровий номер 3224287601:01:001:0009, на якій також знаходяться: прибудова «а», ганок «а1», сарай «Б», сарай «В», жомова яма «Г», огорожа № 1. [INFO] помер [PERSON] (а. с. 21). До спадкового майна померлого належить, в тому числі і вищевказаний житловий будинок. З копій заповіту (а.с. 22), свідоцтв про право на спадщину за заповітом (а.с. 24, 25), спадкової справи (а.с. 44-133) довідки Ставищенської селищної ради від 29 червня 2022 року № 317 (а.с. 23), встановлено, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса за місцем\~відкриття спадщини\~у встановлений\~шестимісячний строк\~звернулися спадкоємці за заповітом, посвідченим 25 грудня 2014 року секретарем виконкому Юрківської сільської ради Ставищенського району Київської області [PERSON] , діти померлого, [PERSON] та [PERSON] (спадкоємці першої черги), які отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. 26 травня 2022 року приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Кошинська Л.О. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність документів щодо належності вказаного житлового будинку спадкодавцю (а. с. 32). Реєстрація права власності на даний будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 року не проводилась (а.с. 26) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 27). Відповідно до ч. 1 ст.\~120\~ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22.12.1995\~року №20\~"Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220 ч.1, 1223 ч.3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.\~1\~ст.\~1270\~ ЦК\~України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] за життя набув права власності на житловий будинок [ADDRESS] , як на майно колгоспного двору,\~а позивач\~набув право\~власності в\~порядку спадкування\~за заповітом\~після смерті\~ [INFO] батька\~ [PERSON] на\~вказаний житловий\~будинок, тому\~позов слід задовольнити. Оскільки позивач в позовній заяві вказав, що понесені судові витрати просить покласти на нього (а.с. 2-5), а Ставищенська селищна рада до пред`явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved