Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 12.09.2023 року в інтересах позивача [PERSON] до суду звернулась адвокат Бикова О.В., яка просить: - Позбавити [PERSON] , [INFO] , громадянку України, батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №169 від 27.01.2009 року народження, складений Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, де зазначено в графі "Мати" - [PERSON] . - Встановити піклування над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , призначивши [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] його піклувальником. - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 150, 151, 157, 164, 165, 243, 244, 180, 182, 183 СК України. Ухвалою від 05.10.2023 року провадження у справі відкрито. Ухвалою від 22.11.2023 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Бикової О.В. про витребування доказів задоволено. Витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо дати та термінів перетину державного кордону України відповідачем [PERSON] ; а також зобов`язано Службу у справах дітей ОМР надати проект письмового висновку щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановлення піклування та призначення піклувальника неповнолітньому сину; зобов`язано орган опіки та піклування КРА ОМР надати висновок щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , встановлення піклування та призначення піклувальника неповнолітньому [PERSON] , [INFO] . 17.12.2023 року та 22.12.2023 року суд отримав інформацію з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на виконання ухвали суду. Ухвалою суду від 07.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 08.04.2024 року судом отримано Висновок №280/01-11 від 14.03.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та призначення гр. [PERSON] , [INFO] , піклувальником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . 08.04.2024 року представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до підготовчих засідань не з`явилася, представника до суду не направила, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв щодо позовних вимог не надала. Матеріали справи містять листи представника третьої особи органу опіки та піклування КРА ОМР щодо проведення судових засідань за відсутності представника органу. В вирішенні клопотань сторін покладаються на розсуд суду, просять врахувати інтереси дитини, та надають інфрмацію щодо виконання ухвали суду від 22.11.2023 року. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах [PERSON] адвокат Бикова О.В. посилається на те, що позивач є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . З часу [PERSON] , відповідач фактично дитиною не переймалася. [PERSON] мешкав разом з іншою бабусею по лінії матері у с. Кремидівка Комінтернівського району Одеської області, яка за ним фактично і доглядала. Коли дитині виповнилося 5 років, відповідачка створила родину, народила іншу дитину та виїхала на постійне місце проживання до Туреччини. Оскільки бабуся дитини по лінії матері зловживала спиртними напоями, [PERSON] з 5 років переїхав до позивача [PERSON] і постійно проживає з нею до теперішнього часу. Позивач вирішує усі питання, що стосуються онука, здійснює догляд, піклується про його здоров`я, приймає активну участь у його вихованні, навчанні та матеріальному забезпеченні. Батько [PERSON] , є сином позивача, який помер [INFO] . Мати [PERSON] - відповідач [PERSON] з дитиною не спілкується в тому обсязі, котрий є необхідним дитині, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відсутність її на території України вже тривалий час створює перепони для вирішення питань, пов`язаних з оформленням документів на дитину, а також представництва його інтересів в усіх органах. Така поведінка матері свідчить, що вона самоусунулась та нехтує своїми обов`язками, а [PERSON] позбавлений батьківського піклування, а зв`язку з чим позивач звертається до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав та встановлення піклування над онуком. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи по суті не скористалася. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] народився [INFO] , про що 27.01.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №169, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] (син позивача [PERSON] , про що суду надано відповідне свідоцтво про народження) помер [INFO] , про що 19.02.2022 року складено відповідний актовий запис №2251, що вбачається з свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до акту бесіди, складеного уповноваженою особою територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі з гр. [PERSON] , повідомляється, що мати дитини знаходиться за кордоном, а саме у Республіка Туреччина, м. Стамбул. Зобов`язалась надати заяву з питання позбавлення її батьківських прав у відношенні сина. Однак жодних заяв від гр. [PERSON] до Служби у справах дітей Одеської міської ради та відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради не надходило. Гр. [PERSON] , [INFO] , запрошувалась до територіальнорго відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі шляхом розміщення оголошення в засобах друкованої масової інформації (обласній громадсько-політичній газеті "Одеські вісті" від 14.12.2023 №50 (5535), але не з`явилась, про причини неявки не сповістила. Заяв та пояснень з приводу висловлення своєї думки на адресу територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради з питання позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , не надала. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.11.2023 року, складеного уповноваженими особами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської у Київському районі за адресою: [ADDRESS] , встановлено наступне. Житло розміщене на шостому поверсі дев`яти поверхового будинку, складається з трьох кімнат. Загальна площа 62,8 кв.м., житлова 58,5 кв.м. В квартирі чисто, в наявності всі умови: у дитини є окрема кімната, ліжко, шафа для одягу, стіл для навчання, комп`ютер, речі особистого використання. Згідно з висновком Центру соціальних служб Одеської міської ради від 01.12.2023 року №04/01-4282а гр. [PERSON] виконує батьківські обов`язки по відношенню до онука, здатка до самообслуговування, знаходиться у стабільному емоційному стані, урівноважена. Здатна долати складні життєві обставини та забезпечувати потреби дитини. Родина мешкає в окремій трьох кімнатній квартирі з усіма зручностями. Відповідно до відомостей про опікуна, піклувальника від 25.01.2024 року №1501-664 Служби у справах дітей Одеської міської ради гр. [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку з числа осіб кандидатів в опікуни. В ході проведення засідання комісії з питань захисту прав дітей, яке відбулось 22.02.2024 року гр. [PERSON] , [INFO] , наполягала на задоволенні своєї заяви. Повідомила, що її невістка гр. [PERSON] , перебуває в Республіці Туреччина з 2014 року і з того часу фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , повідомив, що не спілкується з матір`ю взагалі та втратив з нею зв`язок. На запитання, чи не проти він позбавлення батьківських прав матері та призначення своїм піклувальником бабусі гр. [PERSON] , [INFO] , повідомив, що не проти. Київською районною адміністрацією Одеської міської ради 14.03.2024 року, №280/01-11 видано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та призначення гр. [PERSON] , [INFO] , піклувальником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ При прийнятті рішення по справі судом береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В силу ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України). Відповідно до ст.63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частиною 4 ст.167 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Таким чином, в ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що мати [PERSON] дитиною не опікується та не переймається життям сина, з ним не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тобто ухиляється від виховання дитини та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Дитина проживає з бабусею - позивачем [PERSON] , яка здійснює догляд за дитиною, матеріально утримує онука, створює належні умови для проживання, навчання та розвитку його природних здібностей. За таких обставин, враховуючи перш за все інтереси дитини [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , а також щодо встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] та призначення піклувальником позивача [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved