Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло від 18 липня 1996 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів, а саме квартиру [ADDRESS] . В обґрунтуванні заяви вказала, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.07.1996р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів. Після звернення до Центру надання адміністративних послуг для внесення квартири в новий реєстр речових прав, їй повідомили, що в свідоцтві про право власності на житло невірно написані прізвища та рекомендували звернутися до суду, щоб уникнути проблем в подальшому з оформленням квартири, так як її прізвище зазначено як « [PERSON] », а згідно її паспорту [NUMBER] від 25.12.1996, що виданий Автозаводським РВ КМУ УМВС в Полтавській області від 17.05.2003р., її прізвище зазначено як « [PERSON] ». Звернувшись з заявою до Комунального підприємства «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, які діють за договором доручення від Управління ЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради, з проханням внести зміни в свідоцтво про право власності на житло заявниця отримала відповідь за №01-12/437 від 29.11.2023 в якій відмовлено у внесенні змін до свідоцтва про право власності та надано роз`яснення і рекомендовано звернутися до суду, для вирішення цього питання. Ухвалою суду від 20.12.2023 заяву про встановлення факту прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності заявлені вимоги підтримує та прохає задовольнити. Заінтересована особа - Комунальне підприємство «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до суду свого представника не направила, направила заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Заінтересована особа - Департамент житлово-комунального господарства Кременчуцького району Полтавської області до суду свого представника не направила, хоча про час місце та день розгляду справи належним чином були повідомлені. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про час місце та день розгулу справи належним чином були повідомлені, в справі мається заява згідно якої вони не заперечують проти задоволення заяви. Враховуючи наявні заяви, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17 травня 2003 року Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, прізвище, ім`я, по батькові заявника [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло (на квартиру [ADDRESS] ) виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів 18.07.1996 року, прізвище ім`я по батькові заявника зазначено, як « [PERSON] ». Згідно Технічного паспорту, від 26.06.1996 року, на квартиру [ADDRESS] , прізвище, ім`я та по-батькові заявника записано як « [PERSON] ». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Тож, дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що зазначений вище документ, а саме свідоцтво про право власності на житло від 18.07.1996 року, що видано Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів належить заявнику, при цьому у вказаному документі різниться написання прізвища заявника з його прізвищем, зазначеним у паспорті громадянина України. Вказаний документ, важливий для заявника з метою подальшої реєстрації своїх прав на означене нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, при цьому встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, а це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З урахуванням наведеного, вимоги заявника щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягають до задоволення.

Outcome: approved