Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила визнати за нею право власності на 11/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається з 11/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Належність померлій вказаного майна підтверджується технічним паспортом на будинок [ADDRESS] , та інформаційною довідкою від 29.03.2023 № 327333577 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 02 грудня 1997 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого [PERSON] заповідала належне їй на праві власності 11/50 частин житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] своєму сину [PERSON] . 14 грудня 2009 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповідала своєму сину [PERSON] . Відповідно до рішення від 30 червня 2022 року Боярська міська рада вирішила перейменувати вулиці в м. Боярка, а саме: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України (в силу постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), але юридично не оформив своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування як спадкоємець першої черги за законом одержала позивач, як дружина спадкодавця, єдина спадкоємниця. З метою оформлення права на спадщину [PERSON] звернулася із заявою від 13 жовтня 2022 року до нотаріуса, однак, постановою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 11/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що нею не подано документів, що підтверджують право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно та рекомендувала звернутися до суду. Право позивача на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] є невизнаним, приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу право звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 квітня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В., засвідчену належним чином копію спадкової справи № 52/2022 у Спадковому реєстрі, заведеної 21 липня 2022 року, після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату час та місце слухання справи сповіщені належним чином, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 02 грудня 1997 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілатом П.І. і зареєстрований в реєстрі за № 2115, згідно якого [PERSON] заповіла належні їй на праві власності 11/50 частин житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] , своєму сину [PERSON] (а.с.14). 14 грудня 2009 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Мотовилівськослобідської сільської ради народних депутатів Фастівського району Київської області і зареєстрований в реєстрі за № 29, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповіла своєму сину [PERSON] (а.с.15). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 21 червня 2016 року (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, яке складається з 11/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Належність померлій вказаного майна підтверджується технічним паспортом на будинок [ADDRESS] , та інформаційною довідкою від 29 березня 2023 року № 327333577 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.20-23). Згідно з п. 10 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-1Х утворено Фастівський район в складі, серед інших, Боярської міської територіальної громади, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до рішення від 30 червня 2022 року «Про перейменування вулиць населених пунктів Боярської міської територіальної громади Фастівського району Київської області» Боярська міська рада вирішила перейменувати вулиці в м. Боярка, а саме: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України (в силу постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Мотовилівськослобідського старостинського округу від 14 листопада 2023 року № 164) (а.с.16). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, повторно виданим 02 лютого 2022 року, серія [NUMBER] (а.с.13). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, повторно виданим 02 лютого 2022 pоку, серія [NUMBER] (а.с.10). Постановою приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Сергеєвої А.В. від 13 жовтня 2022 pоку № 230/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 11/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з неподанням документів, що підтверджують право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно (а.с.10). Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] як на підставу позову про визнання права власності на майно посилається на те, що за життя її чоловік прийняв спадщину після смерті матері, однак, не встиг належним чином оформити право власності на спадкове майно. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Порядок та умови прийняття спадщини визначено нормами\~ст. 1268 ЦК України. Відповідно до гл.7\~Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається громадянинові за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно з ч. 1\~ст. 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Як роз`яснено у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати, зокрема, чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що після смерті чоловіка позивача [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої як зазначає позивач, увійшло 11/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 11/50 частин зазначеного житлового будинку через відсутність у померлого документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно. Заявляючи позовні вимоги, [PERSON] не надала доказів того, що у померлої [PERSON] немає інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, доказів того, що заповіт, складений на ім`я [PERSON] , є чинним та не був скасований. Жодних клопотань про витребування спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] не заявляла. А, відтак, суд позбавлений можливості з`ясувати обсяг спадкового майна, перевірити коло спадкоємців [PERSON] чи їх відсутність, чинність заповіту та безумовне право виключно [PERSON] на спадщину після смерті матері. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed