Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 13 червня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №Z75.00115.004018256. 07.07.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Z75.00115.004018256 від 13.06.2018р. перейшло до ТОВ "ФК"ЄАПБ". Згідно п. 2.1 Договору факторингу АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "ФК"ЄАПБ", а ТОВ "ФК"ЄАПБ"приймає права вимоги та їх в оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ "Ідея Банк" за плату на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ "Ідея Банк" та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперевому вигляді в день укладення цього договору. У зв`язку із не виконання зобов`язань за договорами кредиту, у останньої виникла заборгованість у розмірі 47 759,34 грн., з яких: 14 801,86 грн. заборгованість за основним боргом; 4 720,89 грн. заборгованість за відсотками; 28 236,59 грн. заборгованість за комісіями. Виходячи з наведеного, ТОВ "ФК"ЄАПБ" просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 47 759,34 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника ТОВ "ФК"ЄАПБ", проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Представник відповідача, адвокат Петричка О.Є. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності [PERSON] Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні\~у матеріалах\~справи письмові\~докази,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~підлягає до\~часткового задоволення,\~виходячи з\~наступного. Відповідно до ст. 1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що 13 червня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №Z75.00115.004018256, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на поточні потреби у сумі 24 964,00 грн. строком на 60 місяців. Як вбачається із Розрахунку заборгованості за кредитним договором №Z75.00115.004018256 від 13.06.2018р. за період з 07.07.2023 по 31.01.2024, станом на 30.01.2024р. заборгованість за кредитним договором [PERSON] становить 47 759,34 грн. 07.07.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №Z75.00115.004018256 від 13.06.2018р., укладеним між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК"ЄАПБ". Таким чином, внаслідок укладення Договору факторингу № №07072023 від 07.07.2023 року відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора - стягувача за кредитним договором №Z75.00115.004018256 від 13.06.2018р., укладеними між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексуУкраїни кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Згідно ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин,на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частина 1 статті 514 ЦКУ зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст.517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Щодо стягнення заборгованості по нарахованій та несплаченій комісії, суд зазначає наступне. Верховний Суд у постанові від 18.03.2020 у справі №183/2122/15 зробив висновок про те, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). У постанові Верховного Суду України від 16.11.2016, справа №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Отже, послугою з надання кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Враховуючи те, що відповідачці [PERSON] встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить висновку, що положення договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а тому у стягненні заборгованості по комісії слід відмовити. Таким чином, із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК « ТОВ "ФК"ЄАПБ"» слід стягнути суму заборгованості в розмірі 19 522,75 грн., яка складається з: 14 801,86 грн. заборгованість за основним боргом; 4 720,89 грн. заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 47 759,34грн. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення (19 522,75 грн х 100 : 47 759,34 грн = 40,90%), тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 1 238,45 грн. (3028 х 40,90: 100) слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial