Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (згідно уточнених даних - [PERSON] ) про виключення запису про нього, яка батька, з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначав, що 06 березня 2021 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . 20 травня 2021 року [PERSON] (на той час - Нещерет) народила доньку [PERSON] , батьком якої відповідно до вимог ст. 133 СК України записано позивача. Проте рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 серпня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано у зв`язку з припиненням сімейних стосунків. Підставою для припинення сімейних стосунків став той факт, що відповідачка повідомила позивача про те, що останній не є біологічним батьком [PERSON] . Незважаючи на це, [PERSON] на підставі судового наказу стягує з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі частини його заробітку (доходу). Тому позивач, вказуючи на те, що він не є біологічним батьком [PERSON] , про що дізнався лише після народження та реєстрації дитини, на підставі ст. 136 СК України просив про виключення запису про нього, як батька, з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Цією ж ухвалою провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 08 лютого 2024 року від судового експерта надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи у зв`язку з нез`явленням [PERSON] разом з [PERSON] для відібрання зразків біологічного матеріалу. Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року провадження у справі відновлено та справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивача [PERSON] , його представниця [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала повністю, також визнала той факт, що позивач не є біологічним батьком її доньки [PERSON] . Представниця третьої особи Вознесенського відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін та представниці третьої особи, оскільки матеріали справи містять усю інформацію та докази, необхідні для вирішення спору. Заслухавши пояснення\~представниці позивача\~ [PERSON] ,\~показання свідка\~ [PERSON] ,\~дослідивши матеріали\~справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачкою позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому суд встановив, що з 06 березня 2021 року по 13 вересня 2022 року (дати набрання законної сили рішенням про розірвання шлюбу) сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 20 травня 2021 року [PERSON] (на той час - Нещерет) народила доньку [PERSON] , батьком якої відповідно до вимог ст. 133 СК України записано позивача. Проте сторони (зокрема відповідачка) не оспорюють як те, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] , так і те, що про вказану обставину [PERSON] дізнався лише після народження та реєстрації дитини. Крім цього, вказані факти знайшли своє додаткове підтвердження: - показаннями свідка [PERSON] , яка в судовому засіданні пояснила, що після народження та реєстрації дитини [PERSON] дізнався від стороннього чоловіка, що саме він, а не позивач є біологічним батьком [PERSON] . В подальшому цю інформацію як позивачу, так і свідку підтвердила й сама відповідачка та її батьки, що стало приводом для припинення між сторонами сімейних стосунків та розірвання шлюбу; - діями [PERSON] щодо ухилення від участі в проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи з метою підтвердження/спростування батьківства позивача. При цьому, відповідно до вимог ст.. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно п.п. 10, 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Судам слід враховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Відповідно до п.п. 2.13.1 п. 2.13 розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року, №96/5 (зі змінами) рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актовий запис цивільного стану, є підставою для внесення змін до відповідного актового запису про народження дитини. За встановлених обставин, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved