Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Адвокат Завальнюк Д.Ю., який діє від імені та в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою, 25.10.2023 року зменшивши позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача на користь позивачки збитки у розмірі 197 420,55 грн та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 15.06.2022 року о 19:00 год, рухаючись в с. Великий Дальник по вул. Маяцькій, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 313, державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки Nissan Rogue, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка зупинилася попереду нього та яка в подальшому здійснила зіткнення з автомобілем марки Toyota Corolla, який також зупинився попереду неї. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 15.07.2022 року у справі № 496/2490/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 26.07.2022 року . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», страхова сума за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн, франшиза - 1000 грн. Внаслідок ДТП транспортному засобу, який належить позивачці, була нанесена майнова шкода у розмірі 374 948,47 грн, що підтверджується висновком судового експерта Крутих Є.О. № 55-22 від 28.06.2022 року, за підготовку якого позивачкою було сплачено 4000 грн. ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» сплатило 129 000 грн. Таким чином різниця між фактичними збитками та страховим відшкодуванням становить 250 948 грн (374 948,47 - 129 000) + 4000 (підготовка оцінки) + 1000 (франшиза). Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку збитки позивачці не компенсував, представник позивачки звернувся з даним позовом до суду. В свою чергу, від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення збитків відмовити у повному обсязі. При цьому посилається на те, що особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим мають однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція завдавача шкоди. Отже, для відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, достатньо лише трьох підстав: наявність шкоди; протиправна дія заподіювана шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювана шкоди не вимагається. Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначає, що ним було заподіяно їй шкоди в розмірі 374 948,47 грн, що підтверджується висновком судового експерта [PERSON] № 55-22 від 28.06.2022 року. Як вбачається з вказаного висновку експерта, розрахунок вартості відновлювального ремонту було здійснено, виходячи з обсягу необхідних робіт та вартості заміни запчастин «передньої частини» автомобіля. Водночас, наслідком пошкодження передньої частини автомобіля позивачки є недотримання нею безпечної дистанції з автомобілем Toyota Corolla, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду неї. Так, зі схеми ДТП вбачається, після його зіткнення з автомобілем Nissan Rogue, його автомобіль проїхав не більше 2 метрів. В свою чергу, після зіткнення Nissan Rogue продовжив рух в попутному напрямку, через 24,2 м зачепив автомобіль Toyota Corolla та зупинився попереду цього автомобіля на відстані 3,5 м. Вказане свідчить про те, що після його зіткнення з автомобілем Nissan Rogue, позивачка замість того, щоб вжити заходів до екстреного гальмування, навпаки натиснула педаль акселератора та не впоравшись з керуванням скоїла зіткнення з автомобілем Toyota Corolla. Тобто, причиною пошкодженням передньої частини автомобіля Nissan Rogue є дії позивачки, які полягали в порушенні нею вимог п. 13.1. ПДР України. Відповідно до цього, відсутній причинний зв`язок між його діями та шкодою, пов`язаною з пошкодженням передньої частини автомобіля позивачки. Крім того, відповідач зазначає, що наданий позивачкою висновок експерта № 55-22 від 28.06.2022 року, по-перше, всупереч вимог ч. 7 ст. 120 ЦПК України, не містить відомостей про те, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а тому вказаний висновок не є висновком експерта в розумінні ст. 120 ЦПК України, а по-друге, складений з суттєвими порушеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Так, під час визначення вартості складових, підлягаючих заміні, «експертом» було використано не дані офіційного дистриб`ютора та спеціалізованого підприємства виробника КТЗ «Nissan Rogue», а відомості незазначених ним «офіційних джерел інформації Одеської області», що є недопустимим. Відповідно до ремонтної калькуляції до висновку експерта № 55-22 від 28.06.2022 року вартість робіт, запчастин та складових транспортного засобу, по-перше, визначено стосовно автомобіля Nissan X-Trail, а не Nissan Rogue, тобто іншого автомобіля, а по-друге - як для автомобіля з датою першої реєстрації 01.02.2022 року. В той же час, автомобіль позивачки перебував в користуванні на території іншої держави, зокрема Сполучених штатів Америки, де потрапив в ДТП. В подальшому, 23.02.2021 року вказаний автомобіль після ДТП з пошкодженнями ходової частини та передньої правої частини автомобіля з пробігом 48222 міль (~77605 км) був проданий з аукціону iaai.com, що підтверджується відомостями щодо автомобіля Nissan Rogue з vin кодом [NUMBER] . Таким чином вартість робіт, запчастин та складових транспортного засобу була визначена неправильно, оскільки автомобіль знаходиться в експлуатації не з 01.03.2022 року, а значно раніше. Згідно «висновку експерта», до складу збитків, була включена втрата товарної вартості колісного транспортного засобу (ВТВ КТЗ), яка складає 21925,77 грн. Водночас, відповідно до п. 8.6.2. Методики, величина ВТВ КТЗ не нараховується, якщо КТЗ раніше був аварійно пошкоджений. Враховуючи той факт, що автомобіль позивачки був раніше аварійно пошкоджений, експерт безпідставно до вартості збитків включив також втрату товарної вартості автомобіля у розмірі 21925,77 грн. Окрім того, відповідач вважає, що до розміру збитків було необґрунтовано включено ПДВ на загальну 58837,12 грн, оскільки будь-яких доказів здійснення фактичного ремонту автомобіля Nissan Rogue до суду надано не було. Підсумовуючи наведене, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів того, що розмір завданих ним збитків позивачці перевищує суму страхового відшкодування, на думку відповідача, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. 22.11.2022 року від представника позивачки [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що жодного доказу, які підтверджують обставини щодо недотримання позивачкою дистанції та натисканням нею на педаль акселератора після зіткнення відповідач не надав. Таке розташування транспортних засобів обумовлене тим, що від потужного удару транспортний засіб позивачки відразу відкинуло на т/з під керуванням [PERSON] , і після зіткнення Ніссана і Тойоти ці автомобілі за інерцією проїхали ту відстань, про яку зазначає відповідач. Позивачка категорично заперечує щодо натискання на акселератор. Більш того, Ніссан і Тойота зупинилися перед пішохідним переходом. Трансмісія Ніссан є автоматичною, а тому позивачка не могли інакше стояти, ніж із натиснутим гальмом. Лише після удару від Мерседеса та після удару в Тойоту позивачка могла відпустити педаль гальма у зв`язку із подвійним ударом спочатку в задню частину автомобіля, а потім у передню. Але про умисне чи неумисне натиснення на «газ» мова йти не може. В даному випадку відповідач намагається домогтися від суду переоцінки його вини. При цьому вина відповідача у завданні автомобілям механічних ушкоджень встановлена постановою Біляївського районного суду Одеської області від 15.07.2022 року у справі № 496/2490/22, яка набрала законної сили 26.07.2022 року. Протокол за ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] не складався взагалі. Щодо неправильності визначення розміру школи, на яку посилається відповідач, представник позивача повідомив, що для оцінки розміру такої шкоди необхідні спеціальні знання, якими ані позивачка, ані відповідач не володіють, а тому, на його думку, висновок про розмір відшкодування має зробити суд з урахуванням тих доказів, які будуть надані до суду через призму їх достатності та допустимості. 12.12.2022 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшло заперечення (у порядку ст. 180 ЦПК України), в якому він просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків відмовити у повному обсязі. При цьому посилається на те, що представник позивачки, зазначаючи «свою версію подій» у відповіді на відзив жодного доказу на підтвердження «своєї версії подій» не надав. Водночас, відповідач не заперечує дії, які були вчинені ним та означені у постанові Біляївського районного суду Одеської області від 15.07.2022 року у справі № 496/2490/22, зокрема те, що 15.06.2022 року о 19:00 год, рухаючись в с. Великий Дальних, по вул. Маяцькій він ( [PERSON] ), керуючи автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 313, державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки Nissan Rogue, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка зупинилася попереду нього та яка в подальшому здійснила зіткнення з автомобілем марки Toyota Corolla, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який також зупинився попереду неї. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. При цьому у відзиві було зазначено, що дії відповідача завдали шкоди позивачці щодо пошкодження задньої частини автомобіля. В той же час, пошкодження передньої частини автомобіля позивачки пов`язані саме ти позивачки, а не відповідача. Біляївський районний суд Одеської області під час розгляду справи № 496/2490/22 не встановлював дії позивачки, поведінку інших учасників ДТП та перелік пошкоджень, які були завдані саме з вини відповідача. Представник відповідача вважає, що пошкодження передньої частини автомобіля позивачки не знаходиться у причинному зв`язку з діями [PERSON] , а є прямим наслідком недотримання позивачкою дистанції з автомобілем, який рухався попереду її автомобіля, та її діями під час ДТП. Сам по собі факт того, що відносно [PERSON] не складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП за порушення нею ПДР України, не свідчить про те, що її дії не були наслідком пошкодження передньої частини її ж автомобіля. Для встановлення значених [PERSON] у відзиві на позовну заяву обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а тому представник відповідача вважає, що необхідно проведення відповідної експертизи. 19.02.2024 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшли додаткові пояснення по справі, які він просить врахувати під час розгляду справи та прийняття судом рішення. При цьому вказує на те, що згідно висновку експерта № 23-3892 транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу Nissan Rogue, р.н. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу Nissan Rogue, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.06.2022 року, становить 321 420,55 грн; вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Nissan Rogue реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.06.2022 року, становить 321 420,55 грн. Як вбачається з аркушу 16 висновку експерта № 23-3892 та ремонтної калькуляції № 23-3892, до вартості відновлювального ремонту включено ПДВ в розмірі 20 %. В той же час, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі, податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таких операціях. У разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Зазначені зобов`язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Отже, вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17. Враховуючи відсутність доказів здійснення фактичного ремонту автомобіля Nissan Rogue у платника ПДВ, до розміру збитків було необґрунтовано включено ПДВ на загальну суму 64 284,11 грн. Необґрунтованим також є включення позивачем до позовних вимог витрат на проведення експертизи у розмірі 4 000 грн, оскільки наданий позивачем висновок експертизи є неналежним та недопустимим доказом. Як вбачається з положень ЦК України та постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Згідно висновку експерта № 23-3892 транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу Nissan Rogue, р.н. [NUMBER] , підлягали заміні: передній бампер, декоративна накладка бампера, ґратки бампера переднього, вітровий обтічник правий, облицювання бамперу лівого, панель ґратки радіатора, емблема ґратки радіатора, протитуманна фара ліва, захист бампера задній, капот, фара ліва в зборі, фара права в зборі, бампер задній, кронштейн буфера, ґратка радіатора, кріплення лівого бампера, світловідбивач лівий, накладка центрального бампера заднього, демпфер лівого бампера заднього, демпфер правого бампера заднього, підсилювач бампера заднього, задня панель, двері задка, ущільнювач заднього скла, двигун очисника заднього, ліхтар задній лівий в зборі, ліхтар задній вт лівий задні, боковина задня ліва в зборі, демпфер бампера заднього, облицювання дверей задка, облицювання лівого бампера переднього, декор накл крил п л. При цьому, таке пошкоджене майно має певну цінність, а тому представник відповідача просить під час прийняття рішення обговорити питання про передачу відповідачу майна, пошкодженого саме з вини відповідача, після відшкодування збитків. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, а від її представника [PERSON] через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява, в якій він вказав, що позовну заяву підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, а від його представника [PERSON] через підсистему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання, в якому він вказав, що просить провести судове засідання та розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав, зазначених ним раніше у заявах по суті спору, поясненнях та інших процесуальних заявах, поданих до суду по цій справі, докази понесення судових витрат будуть надані протягом п`яти днів з дня прийняття судом рішення. Приймаючи до уваги заяви представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.06.2022 року о 19:00 год, рухаючись в с. Великий Дальник по вул. Маяцькій, [PERSON] , керуючи автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 313, державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки Nissan Rogue, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка зупинилася попереду нього та яка в подальшому здійснила зіткнення з автомобілем марки Toyota Corolla, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який також зупинився попереду неї. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 15.07.2022 року у справі № 496/2490/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та його піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (а.с. 13). Вказана постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили 26.07.2022 року. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц зроблено висновок про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Тобто, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Постанова суду про відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, звільняє такого водія від відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, а тому шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Отже, розглядаючи спір щодо відшкодування шкоди, який випливає із справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак, твердження відповідача про недоведеність його вини у заподіянні механічних пошкоджень передньої частини автомобіля під керуванням позивачки в момент ДТП, за наявності постанови суду про визнання його винним у вчиненні цього ДТП, що має для суду преюдиційний характер, є безпідставними та такими, що необґрунтовані належними та допустимими доказами. Як вже зазначалося вище постановою про притягнення відповідача до відповідальності встановлено, що з вини відповідача автомобіль Nissan Rogue, державний номер [NUMBER] , зазнав пошкоджень задньої частини ТЗ, який в подальшому здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Corolla, державний номер [NUMBER] , що свідчить про пошкодження й передньої частини ТЗ з вини відповідача. З матеріалів справи вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Nissan Rogue, державний номер [NUMBER] , що належить на праві власності позивачці [PERSON] (а.с. 12). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № ЕР-209130778, відповідно до якого страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн, франшиза - 1000 грн ( а.с.14). Позивачка зазначає, що ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» компенсувала їй 129 000 грн. Відповідно до висновку експерта № 23-3892 транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу Nissan Rouge реєстраційний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу Nissan Rouge, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка мала місце 15.06.2022 року становить 321 420,55 грн. Вартість матеріального збиту, завданого власнику транспортного засобу Nissan Rouge, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка мала місце 15.06.2022 року, становить 321 420,55 грн (а.с.189-215). Вказана сума відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. Відповідно до частини першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Як зазначено в пункті 155 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року у справі № 147/66/17 (провадження 14-95цс20) принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене суд вважає, що оскільки страхова компанія виплатила позивачці, як потерпілій особі, страхове відшкодування, сума якого недостатня для відшкодування шкоди, тому позивачка має право на відшкодування понесених збитків з відповідачка, як винної у дорожньо-транспортній пригоді особи. Судом встановлено, що матеріальні збитки особисто винуватцем ДТП, а саме відповідачем у справі, відшкодовані позивачці не були. Позивачка просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 197 420,55 грн (321 420,55 грн (вартість ремонту) + 4000 грн (вартість проведення експертизи) + 1000 (франшиза) - 129 000 грн). Разом з тим, зі змісту висновку експерта № 23-3892 транспортно-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу Nissan Rogue, р.н. [NUMBER] , та ремонтної калькуляції № 23-3892 вбачається, що до вартості відновлювального ремонту включено ПДВ в розмірі 20%. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. У таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15.10.2020 року у справі № 755/7666/19. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази фактичного здійснення ремонту автомобіля Nissan Rogue у платника ПДВ, а тому суд дійшов висновку, що до розміру збитків було необґрунтовано включено ПДВ у розмірі 20 % в сумі 64 284,11 грн. Крім того, суд вважає слушними доводи представника відповідача щодо необґрунтованості включення представником позивачки до позовних вимог витрат на проведення експертизи у розмірі 4 000 грн, оскільки наданий висновок експертизи судом до уваги не прийнятий. Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню матеріальні збитки у розмірі 129 136,44 грн, відтак позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню частково. Щодо передачі позивачкою відповідачу запчастин, які підлягають заміні, суд зазначає наступне. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 14 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Однак, як зазначалось вище, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що автомобіль Nissan Rogue, р.н. [NUMBER] , фактично відремонтовано, немає доказів того, які саме запчастини замінені, їх кількість та вартість, відтак за відсутності цих даних у суду відсутня можливість зобов`язати позивачку передати замінені частини заподіювачу шкоди, адже формальне зазначення у рішенні суду про передачу майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду буде ілюзорним з точки зору можливості виконання такого рішення, натомість принцип необхідності виконання рішення є основою судового акту. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подачу позову до суду, а позовні вимоги задоволено на 65 %, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1291 грн 40 к. за подання позовної заяви.

Outcome: partial