Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

ТОВ "ФК "Омега Фінанс" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.08.2018 [PERSON] звернувся до АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», з анкетою-заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, на підставі якої встановлено кредитний ліміт в розмірі 29 900 грн., процентна ставка за користування кредитними коштами 48% річних, строком до 31.08.2019. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.03.2021 його заборгованість перед кредитором складає 43 738,24 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 26 832,73 грн.; прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 48 % річних за період з 31.08.2018 по 01.09.2020 - 7 169,19 грн.; штрафи, пені за період з 31.08.2018 по 01.09.2020 - 400 грн.; прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 60 % річних - 9 336,32 грн. На день звернення до суду з даним позовом відповідачем не вчинено жодних дій щодо погашення заборгованості за договором, тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалами Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08.04.2024 відзив на позовну заяву та відповідь на відзив залишено без розгляду. Представник відповідача подав заяву, в якій визнав позов частково, а саме визнав заборгованість за сумою заборгованості за договором в розмірі 26 630,07 грн. та штраф у розмірі 100 грн., решту позовних вимог заперечив. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що 31.08.2018 відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Юнекс Банк» з анкетою-заявою на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, на підставі якої 31.08.2018 підписано виписку-повідомлення № 26203071764001.UAH. Відповідач підтвердив, що ознайомився і погодився із Публічною пропозицією банку, з умовами та правилами надання банківських послуг. Шляхом підписання анкети-заяви акцептував та приєднався до публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена АТ «Юнекс Банк» на офіційній Інтернет сторінці банку, та погодився, що анкета-заява разом з Публічною пропозицією та додатками до неї становить між банком та ним договір про комплексне банківське обслуговування. Відповідачу відкрито поточний рахунок з використанням платіжної картки у гривні та встановлено кредитний ліміт в розмірі 29 900 грн., процентна ставка за користування кредитними коштами 48% річних, строком до 31.08.2019, у разі виникнення несанкціонованої заборгованості 60% річних, згідно банківського продукту «Кредитна картка», тип картки\~не персоніфікована,\~ціль кредиту\~споживчі потреби,\~спосіб погашення\~щомісячно в\~розмірі ОМП. Реальна річна процентна ставка 69,4811 %, загальна вартість кредиту 40 909,92 грн. (а.с.17). Відповідно до виписки-повідомлення № 26203071764001.UAH від 31.08.2018 до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Юнекс Банк» та Анкети-Заяви, яка підписана власноручним підписом відповідача, на ім`я останнього відкритий поточний рахунок № [NUMBER] з використанням платіжної картки у гривні та встановлено кредитний ліміт в розмірі 29 900,00 грн., процентна ставка за користування кредитними коштами 48 % річних, строком до 31.08.2019. Тип процентної ставки - фіксована процентна ставка. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 69,4811 %. Загальна вартість кредиту - 40 909,92 грн. (а.с. 18). Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується долученими до справи виписками по особовому рахунку АТ «ЮНЕКС БАНК» з 31.08.2018 по 31.03.2021 (а.с.40-62). Згідно з паспортом споживчого кредиту від 31.08.2018 вказані умови були узгоджені сторонами, що засвідчено підписами останніх, в тому числі строк кредитування, а саме можливість продовження на новий строк (продовження строку дії на 12 місяців) до закінчення строку дії платіжної картки. Крім того, у паспорті споживчого кредиту сторони погодили, що за прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором підлягає сплаті штраф у розмірі 100 грн. за прострочення оплати обов`язкового мінімального платежу (а.с. 19). 31.03.2021 між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № 31/03-2021, за умовами якого АТ «Юнекс Банк» передало ТОВ «ФК «Омега Фінанс» права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором, укладеним з [PERSON] № 26203071764001.UAH від 31.08.2018, про що свідчать акт прийому-передачі прав вимоги до договору факторингу від 31.03.2021 та додаток № 1 до договору факторингу та реєстр прав вимоги станом на кінець дня 31.03.2021 (а.с. 71-79). Згідно з повідомленням про відступлення права вимоги від 08.06.2021 № 06-21/1277Ф, ТОВ «ФК «Омега Фінанс» повідомляло відповідача про наявність у нього заборгованості за кредитним договором № 26203071764001.UAH від 31.08.2018 з вимогою погасити дану заборгованість (а.с. 67-70). Відповідно до умов паспорту споживчого кредиту строк кредитування був продовженим на 12 місяців, тобто до 31.08.2020, про що свідчить виписка по особовому рахунку та факт користування коштів відповідачем. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, права вимоги за договором від 31.08.2018, укладеним [PERSON] із первісним кредитором, перейшло до ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС». Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.ст. 625, 1052 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі невиконання ним обов`язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Вирішуючи питання про розмір заборгованості, суд вказує, що згідно абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, суд вважає, що право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги за ч. 2 ст. 1050 ЦК України. При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч .2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Матеріали справи не містять доказів узгодження між відповідачем та АТ «ЮНЕКС БАНК» підвищеної відсоткової ставки за порушення умов надання кредитних коштів чи за користування такими кредитними коштами поза межами терміну кредитування, визначеного договором. Крім того, матеріали справи не місять доказів щодо строків дії платіжної картки, виданої позичальнику. Отже, суд відхиляє посилання представника позивача на те, що [PERSON] та АТ «ЮНЕКС БАНК» узгодили відсоткову ставку в розмірі 60% річних за виникнення несанкціонованої заборгованості та про можливість нарахування таких відсотків поза межами узгодженого сторонами періоду кредитування. Суд не приймає долучений до справи Перелік комісій за послуги та операції тарифного плану "Кредитна картка" для співробітників зарплатно-карткових проектів, оскільки він не містить підпису відповідача та стосуються тарифів АТ «ЮНЕКС БАНК», які діяли лише з 16.09.2022, тобто поза межами періоду нарахування боржнику прострочених відсотків (а.с.22-23). Також суд звертає увагу на те, що публічна пропозиція банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб АТ «ЮНЕКС БАНК» знову ж таки не містить підпису [PERSON] , як сторони такого договору. Суд у цьому сенсі вказує, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів не може бути підставою для стягнення прострочених процентів з відповідача за невиконання умов кредитного договору. Роздруківка ж з сайту позивача належним доказом бути на думку суду не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг АТ «ЮНЕКС БАНК», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату прострочених відсотків за порушення умов користування кредитними коштами, надані представником позивача Тарифи АТ «ЮНЕКС БАНК» та його публічна пропозиція на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Аналогічна правова позиція була викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду в постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Крім того, банком не доведено факту повідомлення позичальника про встановлення та/або зміну простроченої відсоткової ставки за укладеним із ним договором від 31.08.2018. Таким чином, суд дійшов висновку, що за відсутності доказів погодження між сторонами у договорі від 31.08.2018 простроченої відсоткової ставки за користування наданим відповідачу кредитом, нарахування банком позичальнику прострочених відсотків в розмірі 60% річних за таким договором після 31.08.2020 на суму 9 336,32 грн. є безпідставним. Нарахування первісним кредитором відсотків за межами дії укладеного ним кредитного договору від 31.08.2018 суперечить вимогам закону. Аналогічна правова позиції була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 по справі № 444/9519/12. Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір було укладено на підставі вільного волевиявлення відповідача. На підтвердження своєї обізнаності про умови кредитування відповідач поставив свій підпис у анкеті-заяві та паспорті споживчого кредиту, тим самим підтвердивши отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, наданого згідно з обраними умовами кредитування. Крім того, відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується виписками по рахунку. Таким чином, відповідач був обізнаний про умови кредитного договору та прийняв їх як справедливі та прийнятні для себе і не звертався до банку із заявами або скаргами щодо зміни умов кредитування та не пред`являв вимоги щодо визнання кредитного договору недійсним. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконувалися умови кредитного договору в частині погашення заборгованості за кредитним договором, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість, що складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту - 26 832,73 грн. Щодо стягнення заборгованості за простроченими процентами за кредитом у сумі 7 169,19 грн. та штрафу, пені у розмірі 400 грн., суд зазначає таке. Умови договору не містять погоджених положень щодо нарахування та сплати процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування. Доказів, що відбулась пролонгація договору, відповідно до його умов, позивач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Розділом 6 Паспорта споживчого кредиту "Додаткова інформація" передбачено штраф у розмірі 100 грн. за прострочення оплати обов`язкового мінімального платежу. Таким чином, сторони погодили, що у випадку порушення позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в договорі, позичальник сплачує банку штраф у визначеному розмірі, при цьому розмір пені відсутній. Позивачем не надано розрахунку заборгованості щодо відсотку, який ним застосований та за який період. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За таких обставин, оскільки позивач не надав суду детальний розрахунок заборгованості по відсотках, проведеного за період кредитування (до 31.08.2019), а також враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення з відповідача процентів в розмірі 7 169,19 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується таким. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2021 між позивачем ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та адвокатським об`єднанням «Немесіда», укладено договір про надання правової допомоги. Згідно акту наданих послуг від 05.06.2023 АО «Немесіда» виконано підготовку та подачу позовної заяви, за що ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» сплатило АО «Немесіда» кошти в розмірі 4000,00 грн. відповідно до платіжної інструкції № 496 від 05.06.2023. З огляду на викладене вище, враховуючи обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені товариством судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 1 646,59 грн.

Outcome: partial