Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

02 листопада 2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої позивач просить суд стягнути на користь АТ «УКРСИББАНК» з [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з Правилами № 11487003000 від 16.01.2017 у розмірі 424 734 грн. 99 коп. з яких: - 339 791,69 грн. - заборгованість за кредитом, - 82 136,90 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 2 806,40 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 11487003000 від 16.01.2017 року (в системі обліку банку №11487003001). Відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у загальній сумі 494 178,60 грн., шляхом зарахування коштів на рахунок позичальника, а відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі та сплачувати проценти шляхом сплати 16 числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі 11 890,72 грн. та сплачувати проценти, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі в строки встановлені кредитним договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.1, 1.2. Кредитного договору). Додатковою угодою № 1 від 28.11.2018 року змінено ануїтетний платіж у розмірі 5348,00 грн. та термін повернення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 16.12.2023 року та викладеного додаток №1/1 до договору у новій редакції. Станом на 25.10.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 424 734 грн. 99 коп. з яких: 339791,69 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 24 832,87 грн. з 16.03.2022 року по 25.10.2023 року; 82 136,90 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом за строк з 16.02.2022 року по 15.10.2023 року; 2806,40 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін. У зв`язку із викладеним, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі. 13 листопада 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий - суддя Слободянюк А.В.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Укрсиббанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. 01 лютого 2024 року керівником апарату Дніпровського районного суду міста Києва Коровичем О.С. винесено розпорядження №75 «Щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ». 02 лютого 2024 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддя вказану цивільну справу передано у провадження головуючому судді Коваленко І.В. 06.02.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження вказаній цивільній справі, розгляд цивільної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Представник позивача Гладиш Я.М. , в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами ним отримано не було, а конверт разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», правом подати відзив на позов та докази на спростування заявлених вимог не скористалася. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. У зв`язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» загальними зборами акціонернів банку 17.10.2018 було прийнято імення про зміну типу товариства на приватне акціонерне товариство про зміну найменування Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», яке є правонаступником за всіма правами та обов`язками Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», що підтверджується статутом АТ «УКРСИББАНК». Судом встановлено, що 16.01.2017 р. між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладений Договір про надання споживчого кредиту з Правилами №11487003000. За умовами цього договору Банк надав кредит в сумі 494 178,60 грн. шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] на строк до 20.12.2021 р. Терміни повернення кредиту встановлені в Графіку погашення кредиту згідно з додатком №1 до Договору. За користування кредитними коштами встановлюється фіксована процентна ставка. Підписуючи цей договір позичальник погодився з викладеним у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування, які оприлюднені у офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №117 від 03.07.2014 р. Правила є невід`ємною частиною, підписуючи договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами Договору, які викладені в цьому Договорі та Правилах. Відповідно до п. 1.2.1 договору сума кредиту становить 494 178,60 грн. Кредит надається у вигляді одного траншу в розмірі суми кредиту, зазначеному в п. 1.2.1 договору. Кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості 20.12.2021, при цьому згідно умов договору може бути встановлено інший термін повернення кредиту. За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 15.00 % річних та у розмірі і порядку, встановленому п.1.2.9 кредитного договору та п.1.3 Правил. Відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі та сплачувати проценти шляхом сплати 16 числа кожного місяця ануїтетних платежів у розмірі 11 890,72 грн. Також судом встановлено, що 28.11.2018 між банком та [PERSON] була укладена додаткова угода до договору про надання споживчого кредиту № 11487003000 від 16.01.2017. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору було підписано договір іпотеки № 39458 від 16.01.2017 року укладеного між Банком та [PERSON] . Таки чином, станом на 25.10.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 424 734 грн. 99 коп. з яких: 339791,69 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 24 832,87 грн. з 16.03.2022 року по 25.10.2023 року; 82 136,90 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом за строк з 16.02.2022 року по 15.10.2023 року (відповідно до ст. 1048 ЦК України); 2806,40 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України). 28.09.2022 позивачем на адресу відповідача була направлена письмова вимога за вих. № 27-1-01/1063, в якій їх було повідомлено про існуючу заборгованість, а також про необхідність погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення банк визнає термін повернення кредиту таким, що настав та вимагає від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит з 32 календарного дня, з дати одержання позичальником цього повідомлення про дострокове повернення кредиту. При цьому у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення термін повернення кредиту вважається таким, що настав з 41 календарного дня з дати відправлення позичальник повідомлення про дострокове повернення кредиту. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту АТ «Укрсиббанк», вимагає виконання ними своїх зобов`язань за кредитним договором. [PERSON] повідомлено про те, що у випадку не виконання своїх зобов`язань перед банком позивач буде змушений звернутись з позовом до суду. Вказана вище вимоги була направлена відповідачу, що підтверджується копією реєстру № 6237 на відправлення, що здані до Державного підприємства спеціального зв`язку (відправник АТ «Укрсиббанк» від 30.09.2022 року. Однак таке досудове врегулювання спору не призвело до погашення позичальником [PERSON] існуючої в нього заборгованості. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання [PERSON] за договором від 16.01.2017 своєчасно не виконав, кредитні кошти в повному обсязі не повернула, унаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 25.10.2023 становить 424 734,99 грн. Такий розмір заборгованості відповідає умовам договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «УКРСИББАНК» за договором про надання споживчого кредиту з Правилами № 11487003000 від 16.01.2017 у розмірі 424 734 грн. 99 коп. В свою чергу, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, за змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 6 371,02 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved