Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

11.01.2024 [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Раврик І. Д. звернулась до суду із заявою про встановлення фактів, зокрема, встановити, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , і якій належить державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий Мединською сільською радою від 15.10.2002 на ім`я [PERSON] ; а також встановити факт, що її матір, [PERSON] , яка померла [INFO] є дружиною її батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Уточнивши заявлені вимоги, як підставу вказала, що вона, [PERSON] проживає по [ADDRESS] . ЇЇ дівоче прізвище « [PERSON] », батьками були [PERSON] та [PERSON] . Після одруження змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] помер її батько, [PERSON] , а 22.06.2023 померла мати, [PERSON] , якій згідно Державному акту на праві приватної власності на землю належала земельна ділянка. Після смерті матері звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу, однак при подачі документів виявились розбіжності у прізвищі матері, оскільки у свідоцтві про народження мати записано « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть записано неправильно як « [PERSON] ». Тобто, у зв`язку з вказаними розбіжностями неможливо встановити родинний зв`язок між ним та матір`ю. Окрім того, неможливо встановити родинний зв`язок померлої матері «Пасеки» з її чоловіком « [PERSON] », спадщину після якого вона прийняла, проте не оформила спадкові права. Так, у свідоцтві про одруження прізвище її батька та матері записано « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть батька « [PERSON] », а отже неможливо встановити родинний зв`язок між його батьком та матір`ю. Крім цього, у Державному акті на право приватної власності на землю від 15.10.2002 мати записано як « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть значиться « [PERSON] ». Просить встановити, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , і якій належить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий Мединською сільською радою від 15.10.2002 на ім`я [PERSON] ; а також встановити факт, що її матір, [PERSON] , яка померла [INFO] є дружиною її батька, [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 14.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні 03.04.2024 [PERSON] та її представник заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві, наполягали на їх задоволенні. Надалі, 10.04.2024 заявниця подала заяву про продовження розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних доказів, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, з`ясувавши позиції заявника та заінтересованої особи, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями частини 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що\~\~ [INFO] помер батько заявниці, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а. с. 13/. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла мати заявниці, [PERSON] (а. с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] . ЇЇ батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] /а. с. 10/. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] одружився із [PERSON] , змінено прізвище на « [PERSON] » /а. с. 11/. У копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] зазначено, що [PERSON] одружився із [PERSON] , змінено прізвище на « [PERSON] » /а. с. 14/. Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії II-ІФ № 048520 [PERSON] на підставі рішення 9 сесії 3 скликання Мединської сільської ради від 04.03.2001 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,3756 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Мединської сільської ради за призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 17). З довідок Галицької міської ради Мединського старостинського округу № 11 від 13.02.2024 № 42-43 вбачається, що [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] видано Державний акт на права приватної власності на землю, зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 296 (а. с. 34). [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] видано Державний акт на права приватної власності на землю, зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 295 (а. с. 35). Постановою від 09.08.2023 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у зв`язку з неможливістю встановити родинний зв`язок спадкоємиці зі спадкодавцями та належністю спадкодавцю правовстановлюючого документа /а. с. 15/. Відповідно до заяви державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] від 09.08.2023 № 566 на спадкове майно за заповітом, посвідченим Мединською сільською радою 11.01.2012, реєстровий номер 2, звернулась дочка [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: с. Мединя Івано-Франківської області (а. с. 37). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу 73509687, зареєстрована спадкова справа, спадкодавець [PERSON] (а. с. 38). За заповітом від 11.01.2012 [PERSON] все своє майно заповіла дочці [PERSON] (а. с. 44). З довідок Галицької міської ради Мединського старостинського округу № 11 від 03.08.2023 № 209, 210 вбачається, що заповіт від [PERSON] не змінювався та не відмінявся (а. с. 45). На день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: дочка [PERSON] , внук [PERSON] , правнук [PERSON] (а. с. 46). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] належав приватний житловий будинок по [ADDRESS] , частка 1/1 (а. с. 48). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії II-ІФ № 048519 [PERSON] на підставі рішення 9 сесії 3 скликання Мединської сільської ради від 04.03.2001 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,3700 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Мединської сільської ради за призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 54). Згідно Державним актам на право приватної власності на землю серії ЯК № 533982, ЯК № 805747, ЯК № 805748 [PERSON] є власником земельних ділянок площами: 0,1628 га, 0,2187 га,0,2392 га,0,0367 га (а. с. 55-58). У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником земельної ділянки площею 0,0758, кадастровий номер 2621285500:02:001:0339, є [PERSON] (а. с. 59). Копією посвідчення № [NUMBER] колгоспу ім. Мічуріна підтверджено, що вказане посвідчення видано [PERSON] , 1938 року народження, вид пенсії-по старості. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що майже все свідоме життя (більше 45 років) були сусідами [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відомо, що у розрахункових книжках прізвище зазначено « [PERSON] ». Прізвищ « [PERSON] » у селі ніколи не було. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявниці для реалізації її спадкових справ. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 316 ЦПК України). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити відповідний факт.\~\~ Водночас, відповідно до ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення майнових прав. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Встановлення такого факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на спадкування. Тобто, [PERSON] зможе прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, що знаходиться в с. Мединя Івано-Франківської області. Відповідно до положень ст. ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положень\~ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявниці для реалізації її спадкових справ. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити відповідні факти.\~\~ На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved