Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

05.09.2023 р. позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у праві спільної часткової власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, - В обґрунтування позову позивач посилається на те, що позивач свою дитину жодного разу не бачив, не спілкувався з нею, не цікавився нею взагалі. Батько дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, що виражається, у тому, що він не бере участі у її вихованні та утриманні, не піклується та не цікавиться про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд і лікування, не надає кошти на її утримання та оздоровлення. Ухвалою Заводського районного суду від 28.10.2022 року прийнято справу до свого провадження та призначено справу до загального позовного провадження. Ухвалою Заводського районного суду від 12.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи неодноразово повідомлялися судом належним чином, правом на надання відзиву не скористалась. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, правом на надання відзиву не скористався. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 11.03.2020 р. Заводським районним судом м. Миколаєва розглянуто цивільну справу №489/1566/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , третя особа Друга Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та винесено рішення, яким позов задоволено: Визнано за [PERSON] 1/10 частку в праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] ; Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] на приналежну йому 1/10 частку домоволодіння [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 07.08.2020 р. Вказаним судовим рішенням встановлено: «… що [PERSON] належала 1/10 частка в праві спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 01.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Павловою Г.Є., за реєстровим N1849 та зареєстрованого в КП «ММБТІ» 30.01.2006 року під N8665902, номер запису 1371. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . виданим Миколаївським міським відділом державної ресстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 16.02.2018 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно; в тому числі на 1/10 частку спірного домоволодіння. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.08.1972р Так, [PERSON] є спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON] який помер [INFO] , яка прийняла спадщину, оскільки подала заяву про прийняття спалщини у встановлений законом строк. [PERSON] , яка є дочкою померлого [PERSON] , своєю заявою N548 від 14.06.2018 року відмовилась від спадщини після смерті батька, на користь [PERSON] . Інших спадкоємців, передбачених ст.ст. 1261-1266 ЦК України, у тому числі малолітніх чи неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, немає. За такого [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] . 22.12.2018 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Рябоконь К.Л. з заявою про видачу свідоцтва про право власності за законом. Однак постановою державного нотаріуса від 22.12.2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв?язку з тим, що з наданих заявником документів неможливо встановити тип об?єкту домоволодіння чи житловий будинок, отже немає можливості встановити склад спадкового майна та провести державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Відповідно до довідки N2-4944 від 25.10.2018 року, наданої Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, [PERSON] на підставі договору дарування. посвідченого 01.12.2005 року за реєстровим No1849 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Павловою Г.Є., належить житловий будинок літ. Б-1, з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] . До житлового будинку прилягають: підвал літ. Бпд, гараж літ. ДІ, вбиральня літ. Ж, гараж ліг. С, сарай літ. У, огорожа N°5, 6, 13, 12, споруди N°4, 9, 11. 111. Крім того, відповідно до вказаної довідки об`єкти самочинного будівництва: гараж літ.ДІ, сарай літ. У - у користуванні [PERSON] . Співвласники станом на 28.12.2012: - [PERSON] - 1/10 частка на підставі договору дарування від 01.12.2005р. N1849 посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Павловою Г.С.; - [PERSON] - 1/100; - [PERSON] - 1/5. Гараж літ. О (1982р.), гараж літ. С (1984р.) - не належить до самочинного будівництва, згідно Інструкції про проведення технічної інвентаризації об?єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Держбуду України від 24.05.2001р. No127, та зареєстрованого Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за N582/5773 зі змінами та доповненнями. Згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 22.06.2007р. No1246, 9/100 часток домоволодіння (частина житлового будинка літ. Б-1, житлова площа 26,6 кв.м., загальна площа 37,1 кв.м., гараж літ. Л), який належав [PERSON] , надана нова адреса [ADDRESS] . Згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 27.02.2007р. No461. 51/100 часток домоволодіння (житловому будинку літ. А, жилова площа 127,2 кв.м., загальна площа 127.2 кв.м.). який належав [PERSON] , надана нова адреса: [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно N150804299 від 22.12.2018 року встановлено, що державна рестранія права власності на домоволодіння [ADDRESS] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому законом порядку не проводилось, але наявна інформація в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, де зареєстровано право власності [PERSON] на 1/10 частку вказаного домоволодіння. За такого, суд приходить до висновку, що після виділу часток вказаного об?єкта у нові адреси, у власності [PERSON] залишилась 1/10 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , у зв?язку з чим позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] 1/10 частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння N47, квартира [ADDRESS] підлягають задоволенню. Відповідно до роз?яснень, викладених в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №624-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Спадкодавцем [PERSON] було належним чином оформлено право власності на спірне домоволодіння, проте нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв?язку з тим, що з наданих заявником документів неможливо встановити тип об?єкту домоволодіння чи житловий будинок, отже немає можливості встановити склад спадкового майна та провести державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно». Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таки чином, право власності в порядку спадкування було вже визнано за Позивачем. Під час винесення вказаного рішення, не було враховано рішення Заводського районного народного суду міста Миколаєва від 04.03.1987 року по справі №2-39/1987 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, виділено у власність [PERSON] в житловому будинку літ. Б житлову кімнату 9-2, приміщення 9-1, 9-4, поріг №2, 1/4 частку підвалу літ. Бпд, по 1/5 частині вбиральні Ж, огорожі №5, воріт №6, водопровідної колонки №9, вигрібної ями №12, замощення П, що складає 1/10 частку домоволодіння по [ADDRESS] . В подальшому, [PERSON] подарував свою частку подарував нині померлому [PERSON] на підставі договору дарування від 01.12.2005 р. Наразі вигрібної ями №12 та замощення П немає. Вказані кімнати так і знаходяться у користуванні Позивача та знаходились у користуванні спадкоємця. 9-2 це житлова кімната, 9-1 кухня, та 9-4 санвузол. Оскільки Позивач не володіла вказаними документами, а саме таким судовим рішення на час розгляду справи, а мінування більше ніж три роки, унеможливлює звернення Позивача до суду для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Таким чином, до Позивача перейшли всі права та обов`язки, які були у попередніх власниках її частки. Крім того, також, як зазначалось у судовому вищевказаному рішенні, два співвласники виділились в окрему адресу: Згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 22.06.2007р. No1246, 9/100 часток домоволодіння (частина житлового будинка літ. Б-1, житлова площа 26,6 кв.м., загальна площа 37,1 кв.м., гараж літ. Л), який належав [PERSON] , надана нова адреса [ADDRESS] . Згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 27.02.2007р. No461. 51/100 часток домоволодіння (житловому будинку літ. А, жилова площа 127,2 кв.м., загальна площа 127.2 кв.м.). який належав [PERSON] , надана нова адреса: [ADDRESS] . Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 367 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Уразі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Відповідно до наданої довідки КП ММБТІ від 29.09.2021 року ідеальні частки співвласників домоволодіння за адресою: [ADDRESS] після перерахунку складають: [PERSON] (померлий, правонаступником якого є [PERSON] ) - 32/100, [PERSON] - 38/100, [PERSON] (померлий, правонаступником якого є Позивач [PERSON] ) - 30/100. На підставі вищевказаної довідки, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.01.2022 р. по справі №487/1438/21 за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третьої особи Миколаївської державної нотаріальної контори, про затвердження ідеальних часток в домоволодінні, визнання права власності на спадкове майно, було визнано право власності співвласника [PERSON] . Позивач звернулась із заявою до Заводського районного суду м. Миколаєва для отримання вищевказаної копії довідки КП ММБТІ від 29.09.2021 р. про перерахунок часток. Після отримання такої довідки вона буде залучена до матеріалів справи. Як роз`яснено у п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» - право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Згідно з вимогами ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За такого, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved