Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

Представник позивача Микитенко Валерій Іванович, який діє в інтересах [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) звернувся до суду з позовом до Черкаської обласної прокуратури (180010, м. Черкаси, бул. Шевченка, 286, ЄДРПОУ 02911119) про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового слідства. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 вересня 2017 року [PERSON] був затриманий в порядку ст. 208 КПК України слідчим військової прокуратури Черкаського гарнізону старшим лейтенантом юстиції Дмуховським Р.С. у кримінальному провадженні № 42017250020000062, відомості щодо якого внесені в ЄДРДР від 26.06.2017 року за ч. 3 ст. 368 КК України, а відтак у відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України, набув статусу підозрюваного та було проведено його ослідування. 20 лютого 2018 року обвинувальний акт скеровано до Соснівського районного суду м. Черкаси. 13 грудня 2022 року Соснівським районним судом м. Черкаси постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження № 42017250020000062, відомості щодо якого внесені в ЄДРДР від 26.06.2017 року за ч. 3 ст. 368 КК України та в подальшому перекваліфіковано на ч. 4 ст. 368-4 КК України, на підставі постанови прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіальних управлінь ДБР Черкаської обласної прокуратури Посохова О., погодженої заступником керівника Черкаської обласної прокуратури Пидоричем С. від 12.12.2022 року про відмову від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні в звязку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Зазначена ухвала набрала законної сили 22.12.2022 року. Таким чином, кримінальне переслідування тривало 75 повних місяців та 22 дня. У разі припинення кримінального провадження єдиним законом про відшкодування шкоди є ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завдане громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду» № 266/94-ВР, сфера дії якого поширюється на широке коло субєктів. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає зокрема у випадках: «…закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.» (п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону № 4652-VS від 13.04.2012). Обов`язок роз`яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди у разі постановлення виправдувального вироку, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати, а також у разі закриття справи про адміністративне правопорушення покладається на слідчого, дізнавача, прокурора або суд, що також зобов`язані на прохання особи письмово повідомити у місячний строк про своє рішення трудовий колектив, в якому працює особа, або за її місцем проживання». При цьому, в повідомленні має бути зазначено куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав. Відсутність такого роз`яснення (повідомлення) не позбавляє особу права на віддшкодування, встановленого законом. Зазначає, що жодного повідомлення щодо порядку поновлення порушених прав [PERSON] не отримував. Вказує, що відповідно до діючого законодавства України мінімальний розмір заробітної плати з 1 січня 2024 року встановлено на рівні 7100 грн. 00 коп. Вказує, що згідно з положенням п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у випадка, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Обгрунтовуючи заподіяну моральну шкоду зазначає, що в зв`язку з незаконними діями органу досудового слідства, прокуратури та суду, позивач був позбавлений права працювати, навчатись та жити повноцінним життям, спілкуватись з рідними та близькими, займатись вихованням свого сина. Незаконне притягнення до кримінальної відповідальності призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, та вимагали додаткових зусиль для організації свого життя. Тобто, [PERSON] зазнав моральних страждань, які спричинені внаслідок вчинення відносно нього процесуальних дій під час перебування під слідством та судом, дана ситуація мала психотравмуючий характер у зв`язку з спричиненням [PERSON] моральних втрат і переживань внаслідок обмеження його конституційних прав внаслідок незаконного перебування під слідством та судом, необхідністю брати участь в слідчих діях та судових засіданнях, чим були порушені нормальні життєві зв`язки, що об`єктивно негативно вплинуло на психологічний стан [PERSON] та його соціальні зв`язки. Станом на 30.01.2024 року розрахунок суми моральної шкоди є наступним: 75 місяців і 22 дні Х 7100 грн. 00 коп. +539600 грн. 00 коп. Вказує, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, в зв`язку з розглядом справи у вигляді витрат на правову допомогу складає 3000 грн. 00 коп. Просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] 539600 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. 05 лютого 2024 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. 22 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» представник Черкаської обласної прокуратури Дубіч Т.М. надала Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вважають, що позов не підлягає задоволенню. 26 лютого 2024 року через канцелярію суду представник Черкаської обласної прокуратури Дубіч Т.М. надала Відзив аналогічного змісту. 29 лютого 2024 року через канцелярію суду адвокат Микитенко В.І., який діє в інтересах позивача [PERSON] , надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначено, що, оскільки, під час подання позовної заяви сталася математична помилки щодо кількості місяців перебування позивача під слідством та судом, то позовні вимоги слід зменшити на фактичну кількість місяців за період 01.09.2017 року по 22.12.2022 року, тобто, 63 повних місяців і 22 дні. Відтак, станом на 30.01.2024 року розрахунок суми моральної шкоди є наступним: 63 місяці і 22 дні х 7100=447300 грн. 00 коп. А тому, просить стягнути з Державної казначейської служьи України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] 447300 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. 29 лютого 2024 року через канцелярію суду адвокат Микитенко В.І., який діє в інтересах позивача [PERSON] , надав Відповідь на Відзив, в якій просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі. 02\~квітня 2024\~року через\~систему «Електронний\~суд» адвокат Микитенко В.І., який діє в інтересах позивача [PERSON] , надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що, оскільки, під час подання позовної заяви позивач вважав, що початок перебування під слідством та судом розпочався з 01.08.2017 року, тобто, з моменту затримання [PERSON] працівниками правоохоронних органів то і обрахування періоду перебування під слідством і судом було здійснено з 01.08.2017 року. Проте, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 534/955/17: «Період перебування під слідством та судом у спірних правовідносинах має бути обрахований за час, починаючи з моменту вручення позивачу письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення до набрання виправдувальним вироком законної сили». У відповідності до ЗУ від 09.11.2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» мінімальна заробітна плата з 01.04.2024 року становить 8000 грн. 00 коп. Станом на 02.04.2024 року розрахунок суми моральної шкоди є наступним: початок періоду 30.11.2017 року, закінчення періоду 21.12.2022 року, тривалість 60 повних місяців і 22 дні. На підставі наведеного, позивач зменшує розмір позовних вимог до 60 місяців та 22 дня, що з врахуванням розміру мінімальної заробітної плати з 01.04.2024 року становить 488000 грн. 00 коп. Адвокат Микитенко В.І., який діє в інтересах позивача [PERSON] , в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволити. Представника відповідача - прокурор Головко Д.Д. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення зменшених позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Суд, заслухавши пояснення адвоката Микитенко В.І., прокурора [PERSON] , дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтями 15, 16\~ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За змістом\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Згідно з пунктом 2 ч. 2\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом (ч. ч. 1, 2, 7\~ст. 1176 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду» виникає зокрема у випадку постановлення виправдувального вироку суду, як це п. 1 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону. У випадку незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян громадянинові відшкодовується зокрема моральна шкода (стаття 3 Закону). В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 червня 2017 року Військовий прокурор Черкаського гарнізону Гліган С. доручив слідчому військової прокуратури Черкаського гарнізону старшому лейтенанту юстиції Дмуховському Руслану Сергійовичу провести досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42016250020000062 від 26.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. З матеріалів указаного провадження вбачається, що арбітражний керуючий вчиняє дії спрямовані на отримання неправомірної вигоди від керівника приватного підприємства за сприяння у позитивному вирішенні питання щодо швидкого здійснення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство. 26 червня 2017 року постановою військового прокурора Черкаського гарнізону Гліган Сергія Олександровича по матеріалам кримінального провадження, внесеного жо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 4201725002000062 від 26 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, доручено здійснення досудового розслідування указаного кримінального провадження слідчому військової прокуратури Черкаського гарнізону старшому лейтенанту юстиції Дмуховському Р.С. 23 серпня 2017 року постановою військового прокурора Центрального регіону України Рябенко Григорія Миколайовича по матеріалам кримінального провадження № 42017250020000062 від 26.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, постанову заступника військового прокурора Центрального регіону України Візнюка П.М. від 26.06.2017 про доручення проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017250020000062 слідчим військової прокуратури Черкаського гарнізону скасовано; постанову направлено військовому прокурору Черкаського гарнізону для забезпечення її негайного виконання та визначення підслідності у кримінальному провадженні № 42017250020000062 з урахуванням положень ст.ст. 216,218 КПК України. 30 серпня 2017 року постановою військового прокурора Черкаського гарнізону Глаган Сергія Олександровича по матеріалам кримінального провадження № 42016250020000062 від 26.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України визначено підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 42017250020000062 від 26.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за прокуратурою Черкаської області. 01 вересня 2017 року постановою прокурора Черкаської області Овчаренко Сергія Анатолійовича по матеріалам кримінального провадження № 42017250020000062 від 26.06.2017 доручено здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 42016250020000062 від 26.06.2017 слідчому відділу прокуратури Черкаської області. 30 листопада 2017 року слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області Лагута Юлія Олександрівна по матеріалам кримінального провадження № 42016250020000062 від 26.06.2017 та встановивши наявність достатніх доказів для підозри у вчинені кримінального правопорушення повідомив [PERSON] про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 -4 КК України одержання особою, яка проводить професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. 30 листопада 2017 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. застосовано щодо підозрюваного [PERSON] запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 29 грудня 2017 року, включно. 27 грудня 2017 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Дунаєва С.О. продовжено відносно підозрюваного [PERSON] строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на період часу до 29 січня 2018 року включно. 02 березня 2018 року ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси по матеріалам кримінального провадження № 42017250020000062 відносно [PERSON] за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України, застосовано до обвинуваченого [PERSON] запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 діб до 30.04.2018 року в період часу з 22-00 год. по 06-00 год. 09 вересня 2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси прийнято до свого провадження кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України. 13 грудня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси закрито кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 -4 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 42017250020000062 від 26.06.2017, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України, в зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. Дана ухвала набрала законної сили 21 грудня 2022 року. Представник Черкаської обласної прокуратури у Відзиві на позовну заяву зазначає, що враховуючи те, що ст. 2 Закону № 266/94-ВР містить вичерпний перелік підстав відшкодування державою шкоди заподіяної внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України, не передбачає у особи виникнення права на відшкодування шкоди в розмірах і порядку, передбачених цим законом. А тому, на їхню думку, відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року. Проте, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Відповідно до\~ст.\~2\~ЗУ «Про\~порядок відшкодування\~шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури і\~суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду;1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода. Відшкодування моральної шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету, як це передбачено ст. 4 вищевказаного Закону. Вказана стаття також визначає, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 4 Закону). Згідно зі статтею 13 вказаного Закону розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з\~частиною першою\~статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативну-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. За змістом п. 14 ч. 1 ст.\~3\~КПК України притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. В пунктах 1.1, 1.2 Рішення Конституційного Суду України від 27.10.1999 року у справі №1-15/99 зазначено що кримінальна відповідальність настає з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду. Притягнення до кримінальної відповідальності, як стадія кримінального переслідування, починається з моменту пред`явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину. Таким чином, період перебування під слідством та судом у спірних правовідносинах має бути обрахований за час, починаючи з моменту вручення особі письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення до набрання остаточного рішення суду у справі законної сили. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.08.2020 року у справі № 607/10144/18. Враховуючи зазначене, період під слідством та судом [PERSON] має бути обрахований з моменту вручення останньому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тобто з 30 листопада 2017 року по 21 грудня 2022 року (дата набрання ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси законної сили). Період перебування позивача [PERSON] під слідством та судом становить 60 місяців і 22 дня ( з 30 листопада 2017 року по 21 грудня 2022 року). Таким чином підстави визначені законом для відшкодування шкоди позивачу [PERSON] наступили. Обґрунтовуючи власні позовні вимоги позивач стверджував, що протягом вказаного періоду, він був позбавлений права жити повноцінним життям, спілкуватись з рідними та близькими, займатись вихованням сина. Притягнення до кримінальної відповідальності призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків та вимагали додаткових зусиль для організації свого життя.Протягом вказаного періоду позивач був вимушений регулярно приймати участь у слідчих діях та судових засіданнях, витрачаючи на це час, що вимагало від нього додаткових зусиль необхідних для організації життя. Сам факт знаходження під кримінальним переслідуванням, мав для нього стресові наслідки, він був змушений захищатись від пред`явленого обвинувачення, що призводило до цілком природних хвилювань, що негативно вплинуло на його звичний уклад життя, тобто зумовило моральні страждання і переживання. А тому, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на відшкодування моральної шкоди, а відтак, відхиляє доводи відповідачів щодо недоведеності факту завдання позивачу моральної шкоди. Вирішуючи питання про розмір відшкодування, суд виходить із наступного. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Як вже зазначалось, згідно\~ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Тобто, законом передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом повинен визначатися судом із врахуванням мінімального розміру заробітної плати. У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. В постанові Верховного Суду від 28.10.2020 року № 610/3221/19-ц зазначено: «отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. Зазначені висновки узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, висловленими у постановах від 02 грудня 2015 року у справі № 6-2203цс15, від 24 квітня 2017 року у справі № 6-2885цс16, від 22 червня 2017 року у справі № 6-501цс17. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, тобто з інших підстав, ніж неправомірне перебування під судом та слідством, судам необхідно виходити із загальних положень про відшкодування шкоди, які вимагають враховувати характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі фактичні підстави позову, якими обґрунтовано як обставин спричинення, так і розмір відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості». В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовом, зазначив, що підставою відшкодування моральної шкоди час перебування під слідством чи судом. Інших самостійних підстав для відшкодування моральної шкоди позивач не зазначає. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається відповідно до частини першої статті 12 цього Закону. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Аналіз вказаної вище норми закону свідчить про те, що межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. У постанові від 20.09.2018 року у справі № 686/23731/15 Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Такий же висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.04.2019 року у справі № 236/893/17 (провадження № 14-4цс19). В Законі України «Про державний бюджет на 2024 рік» встановлений розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, який із 01 січня 2021 року становить 8 000 гривень. Відповідно мінімальна заробітна плата на час розгляду справи складає 8 000 грн., тому сума, яка підлягає до стягнення на користь позивача [PERSON] складає 488000 грн. 00 коп., виходячи із наступного розрахунку: 60 місяців 22 дня х 8000 грн. 00 коп. = 488000 грн. 00 коп. Таким чином до стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь позивача [PERSON] підлягає моральна шкода в загальному розмірі 488000 грн. 00 коп. Крім того, такий розмір для відшкодування моральної шкоди, що завдана позивачу, є мінімальним розміром, який гарантований законом. А тому, з урахуванням вищевикладеного, а також із врахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] .

Outcome: approved