Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила: визнати спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки «VOLVO XC90 » 2007 року випуску, колір сірий, тип загальний легковий В, об`єм двигуна 2401, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований за [PERSON] ; припинити право спільної сумісної власності подружжя на автомобіль та виділити вказаний автомобіль [PERSON] ; стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля марки «VOLVO XC 90» 2007 року випуску, колір сірий, тип загальний легковий В, об`єм двигуна 2401, номер кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] в сумі 206 620 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 листопада 2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2022 року. За час перебування у шлюбі, за рахунок заощаджень, за спільні кошти1 сторонами було придбано автомобіль марки «VOLVO XC90», 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] , право власності на який зареєстровано за відповідачем [PERSON] Автомобіль було придбано 02 липня 2022 року. Позивач вказує, що в більшій мірі чим відповідач приймала участь у накопиченні заощаджень на придбання автомобіля, оскільки працювала постійно офіційно і отримувала стабільний дохід, а [PERSON] постійно змінював місця роботи. Угоди про добровільний поділ спільного подружнього майна між сторонами не досягнуто. Вартість автомобіля на час розгляду справи складає 413\~241 грн., що підтверджується консультацією щодо визначення ринкової вартості транспортного засобу. Оцінка автомобіля проводилася оцінювачем без огляду автомобіля, оскільки відповідач відмовився надати автомобіль на огляд. Посилаючись на статті 60, 61, 63, 69, ч. 1 ст. 70, ч.2 ст. 7 СК України, частини 1 та 2 ст. 372 ЦК України, [PERSON] вважає, що має право на поділ вказаного майна. Позивач працювала у ТОВ «ФІТТІХ АГ Україна», на посаді секретар помічник директора, отримувала хорошу заробітну плату, займалася копірайтерською діяльністю, що приносило додатковий дохід. З відповідачем були спільні грошові заощадження та декретні кошти, отримані після народження нашого сина, за які було придбано зазначений автомобіль. Позивач з відповідачем мають спільного сина [PERSON] , який залишився проживати разом зі позивачем. До вересня 2022 року сторони мешкали разом однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, разом працювали, отримували доходи та заощаджували грошові кошти для придбання спірного автомобіля. Враховуючи, що спірний автомобіль знаходиться в користуванні відповідача, позивач хоче одержати матеріальну компенсацію за належну їй частку автомобіля, тому що вказаний автомобіль підлягає поділу між сторонами у справі шляхом виділення відповідачу спірного транспортного засобу з визнанням за ним права власності на цей автомобіль, із стягненням з відповідача на користь позивача 1/2 частини його вартості. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 25 травня 2020 року у справі № 347/955/16. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2023 року у складі судді Ковальчук Л.М. забезпечено позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки «VOLVO XC90», 2007 року випуску, колір сірий, тип загальний легковий В, об`єм двигуна 2401, номер кузова [NUMBER] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2023 року у складі судді Ковальчук Л.М. відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче провадження. У відзиві на позовну заяву [PERSON] зазначає, що з червня 2022 року він став проживати однією сім`єю та вести спільне господарство з іншою жінкою. У зв`язку з дозволом держави на ввезення на територію України транспортних засобів, що походили з країн ЄС, без сплати митних платежів, в червні 2022 року знайомий матері [PERSON] , а саме [PERSON] , запропонував ввести для неї з країни ЄС автомобіль. Оскільки ні у [PERSON] , ні у відповідача не було коштів на купівлю автомобіля, однак, враховуючи введений на території України воєнний стан, який триває і нині, та потребу, у зв`язку з цим в автомобілі з метою виїзду, в разі необхідності, у безпечне місце, 08 червня 2022 року [PERSON] , за його домовленістю з [PERSON] , отримав у позику від [PERSON] 8 000 Євро для купівлі авто, які зобов`язався повернути до 01 березня 2023 року. Спірний автомобіль марки VOLVO XC90, 2007 року випуску, колір сірий номерний знак [NUMBER] був ввезений на митну територію України [PERSON] 30 червня 2022 року згідно міжнародної митної декларації №UA100130/2022/282286 та на підставі довіреності від 23 червня 2022 pоку, для покупця [PERSON] за ціною 5 500 Євро. В подальшому, [PERSON] відчужила вказаний автомобіль на користь свого сина [PERSON] , за договором купівлі-продажу від 02 липня 2022 року. Отже, право власності на вказаний автомобіль перейшло до відповідача тоді, коли він не проживав спільно з [PERSON] , не вів з нею спільного господарства, а навпаки тоді, коли мав шлюбні (незареєстровані) стосунки з іншою жінкою, з якою спільно проживає з червня 2022 року і веде з нею спільне господарство. Крім того, в рахунок повернення позики, 27 травня 2023 року, відповідач відчужив спірний автомобіль на користь [PERSON] за договором купівлі-продажу, що оформлений у сервісному центрі РСЦ ГСЦ МВС в Київській області. Згідно звіту експерта-оцінювача від 27 травня 2023 року ринкова вартість автомобіля складає 251\~200 грн. Відчуження автомобіля на користь [PERSON] відбулося у той час, коли ні [PERSON] , ні [PERSON] не було відомо про відкриття провадження у справі №369/5474/23, як і не було відомо про ухвалення Києво-Святошинським районним судом Київської області судового рішення у формі ухвали від 17 квітня 2023 року у даній справі про накладення арешту на цей транспортний засіб. Спірний автомобіль марки VOLVO XC90, 2007 року випуску, колір сірий номерний знак [NUMBER] , придбаний [PERSON] 02 липня 2022 року самостійно, за власні кошти, тобто, без участі коштів та праці позивача [PERSON] . Крім того, вказаний автомобіль наразі перебуває у власності третьої особи [PERSON] , що виключає можливість задоволення позовних вимог позивача [PERSON] . Розпорядженням в.о. керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дяченко В.В. щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи № 256 від 28 вересня 2023 року призначено повторний автоматизований розподіл справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2023 року прийнято справу до провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату час та місце слухання справи сповіщені належним чином, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи сповіщені належним чином, представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 27 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (свідоцтво [NUMBER] ). Відповідно до розписки від 08 червня 2022 року [PERSON] отримав у позику від [PERSON] кошти у розмірі 8\~000 доларів США для придбання автомобіля та зобов`язався повернути їх до 01 березня 2023 року (а.с.109). 02 липня 2022 року [PERSON] придбав автомобіль марки «VOLVO XC90» 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] [NUMBER] [NUMBER] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 жовтня 2022 року у справі № 694/1700/22 шлюб між сторонами розірвано. Вартість автомобіля на час розгляду справи складає 413 241 грн., що підтверджується консультацією № 03-28 від 28 березня 2023 року щодо визначення ринкової вартості транспортного засобу, складеної ФОП [PERSON] 27 травня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого [PERSON] відчужив [PERSON] автомобіль марки «VOLVO XC90» 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] (а.с.118). Згідно зі звітом № 1908-2705 про оцінку транспортного засобу від 27 травня 2023 року ринкова вартість автомобіля станом на дату оцінки становить 251\~200 грн. 08 коп. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі\~ст. 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України\~та\~статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи; вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами\~ст. 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно з вимогами\~ст. 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. З матеріалів справи вбачається, що під час перебування у шлюбі з позивачем, [PERSON] набув у власність автомобіль марки «VOLVO XC90 » 2007 року випуску, а, відтак, вказаний транспортний засіб належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує на те, що з червня 2022 року він став проживати однією сім`єю та вести спільне господарство з іншою жінкою. На підтвердження вказаних обставин [PERSON] надав довідку про місце проживання особи без реєстрації місця проживання, в якій зазначено, що [PERSON] проживає без реєстрації по [ADDRESS] з червня 2022 року (а.с.110). Відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Статтею 74 СК України визначені умови для визнання відносин фактичними шлюбними відносинами це не перебування в будь-якому іншому шлюбі. А, відтак, посилання відповідача на проживання з іншою жінкою жодним чином не спростовує презумпцію спільної власності подружжя на майно. [PERSON] також зазначає, що вказаний автомобіль йому відчужила його мати [PERSON] за договором купівлі-продажу від 02 липня 2022 року. Отже, право власності на вказаний автомобіль перейшло до відповідача тоді, коли він не проживав спільно з [PERSON] . Разом з тим, у вказаному договорі відсутні будь-які відомості щодо набуття майна в особисту власність відповідача. Наявність розписки від 08 червня 2022 року про отримання [PERSON] у [PERSON] в борг коштів у розмірі 8\~000 євро на придбання автомобіля не свідчить про те, що ці кошти були витрачені на придбання спірного автомобіля. Крім того, за договором купівлі-продажу від 02 липня 2022 року ціна спірного транспортного засобу, який було придбано [PERSON] , становить 49\~000 грн. (а.с.124). Відповідно до вимог ст.\~76,\~89 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом 27 травня 2023 року спірний автомобіль було відчужено [PERSON] за договором купівлі-продажу, укладеним між відповідачем та [PERSON] Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга\~статті 364 Цивільного кодексу України). У разі відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц). На підтвердження вартості транспортного засобу [PERSON] надала суду консультацію № 03-28 від 28 березня 2023 року щодо визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу «VOLVO XC90 » 2007 року випуску станом на 28 березня 2023 року, згідно з якою ймовірна вартість автомобіля могла б скласти 413\~241 грн. Однак, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок у наданій суду консультації № 03-28 від 28 березня 2023 року побудований на припущеннях, а, відтак, вказаний доказ не є належним. У той же час, у матеріалах справи міститься наданий відповідачем звіт № 1908-2705 про оцінку транспортного засобу, складений 27 травня 2023 року, згідно з яким ринкова вартість спірного автомобіля становить 251\~200 грн. (а.с.120). Враховуючи зазначене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація у розмірі 125\~600 грн. (251\~200/2). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. При подачі позовної заяви [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 2\~066 грн. 20 коп. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (60,8 %), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі 1\~256 грн. 25 коп. Крім того, позивач понесла витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536 грн. 80 коп.

Outcome: partial