Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовною заявою, в якій просить провести поділ майна, набутого нею та [PERSON] у шлюбі та належного їм на праві спільної сумісної власності наступним чином: визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , квартиру [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності на вищевказане нерухоме майно. В обґрунтування позову покликається на те, що вона з [PERSON] з 08.08.2010 року до 20.07.2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 20.07.2022 року шлюб між ними розірвано рішенням Сихівського районного суду м.Львова. Під час шлюбу ними набуто квартиру [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] , квартиру [ADDRESS] . Відтак, вона просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , квартиру [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності на вищевказане нерухоме майно. Такий варіант поділу пропонує через те, що після розірвання шлюбу з нею залишилися проживати спільні діти подружжя [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому комфортним буде проживання саме у трьокімнатній квартирі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 10 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді від 12 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача подала заяву, в якій позов підтримала, просить справу слухати за її відсутності. Відповідач подав суду заяву, в якій просив у задоволенні позову відмовити, справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] разом з [PERSON] з 08.08.2010 року до 20.07.2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 20.07.2022 року шлюб між ними розірвано рішенням Сихівського районного суду м.Львова (справа №464/2389/22). Під час шлюбу учасники справи набуто квартиру [ADDRESS] (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 279829182 від 18.10.2021 року); квартиру [ADDRESS] (свідоцтво про право власності від 09.12.2014 року № 30696321), квартиру [ADDRESS] (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 170343221 від 13.06.2019 року). Відповідно до статті 60 СК Украі?ни маи?но, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільноі? сумісноі? власності незалежно від того, що один з них не мав з поважноі? причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самосійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільноі? сумісноі? власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК Украі?ни. Враховуючи вищенаведене у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] перебувають: квартира [ADDRESS] (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 279829182 від 18.10.2021 року), ринкова вартість якої становить 950 000 грн, квартира [ADDRESS] (свідоцтво про право власності від 09.12.2014 року № 30696321), ринкова вартість якої становить 290 000 грн, квартира [ADDRESS] (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 170343221 від 13.06.2019 року), ринкова вартість якої становить 650 000 грн Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Відповідно до статеи? 69,70 СК Украі?ни, дружина і чоловік мають право на поділ маи?на, що належить і?м на праві спільноі? сумісноі? власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу маи?на, що є об`єктом права спільноі? сумісноі? власності подружжя, частки маи?на дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. № 11). Статтею 372 ЦК України визначено, що майно яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі такого поділу, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено законом або домовленістю між ними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч. 3 ст. 372 ЦК України). Судом встановлено, що після розірвання шлюбу з позивачкою залишилися проживати спільні діти подружжя [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачкою право власності на квартиру [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , квартиру [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності на вищевказане нерухоме майно. Суд вважає, що такий поділ є рівним оскільки ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 950 000 грн, а ринкова вартість квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] становить 290 000 грн+650 000 грн=940 000 грн. При цьому, суд враховує, що після розірвання шлюбу з позивачкою залишилися проживати спільні діти подружжя [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відтак доцільним та справедливим є виділення позивачці більшої за площею квартири. Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає, що судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved