Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем. У зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, просить шлюб розірвати. Просить вирішити питання про залишення дитини разом з батьком. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримав, відповідач визнав. Представник 3-ї особи подав заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримання позову В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 листопада 2023 року в даній справі відкрите провадження та призначено судове засідання на 20 грудня 2023 року. 20 грудня 2024 року відкладено розгляд справи у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному на 25 січня 2024 року. Протокольною ухвалою головуючого від 25 січня 2024 року у зв`язку з залученням третьої особи відкладено розгляд справи до 23 лютого 2024 року. Протокольною ухвалою головуючого від 23 лютого 2024 року відкладено розгляд справи до 28 березня 2024 року у зв`язку з визнанням явки представника Служби обов`язковою. Протокольною ухвалою головуючого від 28 березня 2024 року відкладено розгляд справи до 4 квітня 2024 року за клопотанням представника третьої особи. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що з 14 листопада 2020 року сторони знаходяться у шлюбі. Шлюб зареєстрований Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №969 (а.с.6). Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис №695 (а.с.7). Подружні стосунки між сторонами припинені, у зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, відновлювати стосунки не бажають, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим, а тому укладений між сторонами шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи заяву позивача про залишення місця проживання дитини після розірвання шлюбу разом з відповідачем, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. На даний час дитина фактично проживає із відповідачем. Позивач підтверджує вказану обставину та просить залишити дитину після розірвання шлюбу разом з відповідачем. Аналогічна позиція висловлена управлянням «Служба в справах дітей» Сумської міської ради за результатами спілкування зі сторонами. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дитину слід залишити із відповідачем, з яким вона на даний час фактично проживає. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому необхідно повернути [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 13 листопада 2023 року за квитанцією через Веб-банкінг за посиланням 331784743099 в сумі 1073,60 грн., тобто в розмірі 536,80 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підялгає сплаті судовий збір у сумі 536,80 грн.

Outcome: approved