Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Бондаренко Г.М., звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Заява обгрунтована тим, що [INFO] у віці 78 років, померла бабуся заявника - [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 10.11.1999 року зроблено запис № 217. Його бабуся [PERSON] , була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] , За життя його бабуся [PERSON] заповідала своє майно своїй дочці - його матері [PERSON] . [INFO] у віці 62 роки, померла його мати [PERSON] . Його мати [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За час життя його мати [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за спадкодавцем - своєю мамою [PERSON] , померлою [INFO] до нотаріальної контори не зверталася, бо фактично її прийняла, так як на час смерті спадкодавця (своєї матері, заповідача) та у подальшому вона проживала у спадковому майні, за адресою: [ADDRESS] , де була зареєстрована та проживала спадкодавець (її мати) - [PERSON] . 22 липня 2023 року заявник звернувся до державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] , на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами номер [ADDRESS] , що належав [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за заповітом була - [PERSON] . Того ж дня 22 липня 2023 року нотаріус винесла Постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії з підстав відсутності документів підтверджуючих фактичне прийняття спадщини [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] , тому він змушений звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 року було відкрито провадження по справі. Заявник в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій підтримує заяву та просить її задовольнити, справу розглядати за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Золочівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за його відсутності та вирішити на розсуд суду. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] в рядку мати зазначена [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , [PERSON] уклала шлюб 03.10.1964 року з [PERSON] . Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище - [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 листопада 1999 року, [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.02.2008. Відповідно до довідки від 11.07.2023 року № 1405/15-21 виданою «Центром надання адміністративних послуг» Золочівської селищної ради та будинковою книгою, [PERSON] , була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з заповіту, який посвідчено 19 лютого 1986 року державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Пендюриною Л.С., про що зроблено відповідний запис в реєстрі за № 363, за життя [PERSON] заповідала своє майно [PERSON] . [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за спадкодавцем - [PERSON] , померлою [INFO] до нотаріальної контори не зверталася, на час смерті спадкодавця (своєї матері, заповідача) та у подальшому вона проживала у спадковому майні, за адресою: [ADDRESS] , де була зареєстрована та проживала спадкодавець (її мати) - [PERSON] , що підтверджується актом про фактичне місце проживання від 28 січня 2024 року, який завірений секретарем виконкому Головань С . Відповідно до постанови державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Катерини Борисенко про відмову у вчинення нотаріальної дії від 22.07.2023 №691/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої його матері [PERSON] , з підстав відсутності документів підтверджуючих фактичне прийняття спадщини [PERSON] після померлої [INFO] [PERSON] . Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги заявника про встановлення факту прийняття спадщини, з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З положень ст.549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) вбачається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього. І нструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. В цьому випадку таким доказом , який підтверджує факт вступу [PERSON] володіння спадковим майном є Акт про фактичне місце проживання від 28 січня 2024 року, складений комісією у складі голови вуличного комітету - [PERSON] та сусідів - [PERSON] , [PERSON] , яким підтверджено факт проживання за однією адресою ( [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved