Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-04 00:00:00

12 березня 2024 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що сторони перебувають у шлюбі з 07 квітня 2021 року. Спільне життя з відповідачкою не склалось, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, тому просить суд шлюб розірвати. (а.с.1-2) Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки фізичної особи [PERSON] , (а.с.19) ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2024 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.20) Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якому він просив задовольнити позовні вимоги. (а.с.25) Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала відзив на позовну заяву в якому визнала позов та просила проводити розгляд справи за її відсутності. (а.с.23-24) Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 квітня 2021 року, який зареєстровано Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 308, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . При укладанні шлюбу відповідачка не змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с.11) Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що вона розпалася остаточно. Спору щодо поділу майна між сторонами на цей час немає. У разі виникнення спору він вирішуватиметься в самостійному провадженні. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд враховує наступне. Подавши позовну заяву в електронній формі, позивач у відповідності до ставок судового збору, встановлених ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та положень ч.3 ст.4 вказаного Закону, сплатив судовий збір із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тобто в сумі 968 грн. 96 коп. Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням зазначеного, враховуючи подачу відповідачкою до початку розгляду справи по суті заяви про визнання позову та положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору в розмірі 484 грн. 48 коп., а також повернення позивачу з державного бюджету судового збору в розмірі 484 грн. 48 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved