Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, так як у них різні погляди на життя та несхожість характерів, наявні непорозуміння, відсутність довіри та втрата один до одного почуттів любові та взаємоповаги. На протязі всього спільного життя між ними поступово погіршувались відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.\~ Шлюб між ними носить формальний характер, примирення між ними не можливе. Спільних дітей від шлюбу немає. Він та відповідач є військовозобов`язаними і зараз проходять службу в Збройних силах України та здійснюють заходи з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності України, а тому не мають можливості розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану. Наприкінці квітня 2023 року відповідач змінила місце проходження служби, а в жовтні 2023 року змінила номер телефону та перестала виходити на зв`язок.\~ Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи. Позивач в своїй заяві просить справу слухати у його відсутність\~ та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відзиву на позов відповідачем до суду не надано, хоча своєчасно та належним чином остання була повідомлена про відкриття провадження у справі з роз`ясненням права на подання відзиву на позов, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.02.2024 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 06.03.2023 (актовий запис №49). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив будь-які виключення з положень вказаних правових норм. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: approved