Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] (далі по тексту позивач) через представника [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області через систему\~«Електронний суд» із позовною заявою до Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області (далі по тексту відповідач), у якому просила вилучити з реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер майна: №34716437, тип майна: господарські будівлі та споруди, адреса нерухомого майна: [ADDRESS] , що внесено 26.09.2011 року, власник якого [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності від 29.01.1991 року, видане Червономотовилівською сільською радою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.12.2012 року [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,1687 га на території [ADDRESS] , на якій на той час були відсутні капітальні забудови. Проте, у вересні 2023 року, позивач не змогла відчужити належну їй земельну ділянку, так як в реєстрі містяться дані, що на казаній земельній ділянці наявні господарські будівлі та споруди, власником яких є [PERSON] Звернувшись із заявою про припинення права власності на демонтовані господарські будівлі та споруди позивач отримала відмову, так як остання не є їх власником. При цьому, їх власник [PERSON] померла [INFO] . Оскільки наявність даного запису порушує права позивача, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що на його думку справу слід розглядати у порядку адміністративного судочинства. Щодо суті спору зазначив, що позивачу слід пред`являти позов до спадкоємців [PERSON] та заявляти основну вимогу про захист права власності та похідну про вчинення реєстраційних дій. Тому, у задоволенні даного позову просив відмовити. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, але подав додаткові пояснення, де вказав, що позивачем у позовній заяві зазначено відповідачем державного реєстратора, а не Томашівську сільську раду як юридичну особу. Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.\~ Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від 01.03.2024 року відкрито провадження у даній у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 05.03.2024 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача. Ухвалою суду від 27.03.2024 року відмолено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Суд, заслухавши пояснення\~представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає\~задоволенню з наступних підстав. Під час розгляду справи судом встановлено, що 28.07.2012 року [PERSON] передала у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1687 га в зовнішніх межах згідно планом, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території [ADDRESS] , кадастровий номер 3224987201:01:007:0209, про що сторони уклали договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Куцевол Н.М. та зареєстровано в реєстрі за №869 (а.с. 14-15). Як вказано у даному договорі, відповідно до довідки, виданої Червономотовилівською сільською радою Фастівського району Київської області від 17\~липня 2012\~року за № 139, на відчужуваній земельній ділянці капітальні забудови відсутні. При цьому, у Державному реєстрі речових прав наявний запис про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на вказану земельну ділянку (а.с. 17). У той же час, у реєстрі також наявний запис про об`єкт нерухомого майна - реєстраційний номер майна: №34716437, тип майна: господарські будівлі та споруди, адреса нерухомого майна: [ADDRESS] , що внесено 26.09.2011 року, власник якого [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності від 29.01.1991 року, видане Червономотовилівською сільською радою, та вказано, що при проведенні поточної технічної інвентаризації виявлено, що житловий будинок знесено (а.с. 18). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 19). 05.02.2024 року [PERSON] звернулась до державного реєстратора Томашівської сільської ради із заявою про державну реєстрацію припинення права власності на об`єкт, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). 08.02.2024 року державним реєстратором Томашівської сільської ради Демченко С.А. прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №71484825, оскільки документи для припинення права власності у зв`язку із знищенням господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , подані [PERSON] , яка не є власником даного об`єкта нерухомого майна (а.с. 21). За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач звернулася до суду з даним позовом, оскільки, як вона вказувала, припинення права власності на демонтовані господарські будівлі та споруди, можливе за заявою їх власника [PERSON] , яка померла. При цьому, нею заявлено вимогу видалити з реєстру прав власності відомості про об`єкт нерухомого майна, який є знищеним. За умовами ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених\~пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому\~пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому\~пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до\~пункту 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до\~статті 37\~цього Закону. У той же час, позивач, як власник земельної ділянки, наділена правом пред`явлення позову до особи, яка, на її думку, порушує її право користування та розпорядження земельною ділянкою, про усунення перешкод у здійсненні ним цього права. Згідно ч.1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1\~ст. 319 ЦК України), усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3\~ст. 319 ЦК України). Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі знищення майна. За змістом статті 349 цього Кодексу у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Таким чином, власник має право за своєю волею визначати фактичну та юридичну долю речі. Одним із видів визначення такої фактичної та юридичної долі речі є знищення майна, тобто обставина, яка припиняє існування у подальшому конкретного об`єкта права власності. За загальним правилом право власності на майно припиняється в момент його знищення, проте на майно, права на яке підлягають державній реєстрації (наприклад, об`єкти нерухомості (стаття 181 ЦК України)), таке право припиняється з моменту внесення відповідним органом за заявою власника змін до державного реєстру. Припинення права власності на таке майно пов`язується із фактом звернення власника за своєю волею до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. \~\~ Зазначені висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 907/710/17. Так, у даній справі встановлено, що власник господарських будівель та споруд, які, як заявляє сторона позивача, є знищеними, померла. Таким чином, належним способом захисту прав позивача у даній справі є пред`явлення позову про припинення права власності на нерухоме майно до спадкоємців особи, яка є його власником та згідно зі статтею 349 ЦК України, є наявність встановленого факту знищення майна. Так, відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного суду від 17.01.2019 року (справа №\~708/254/18)\~умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно вимог статі 349 ЦК Украйни є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру.\~Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. При цьому, запис в реєстрі не являється документом, який встановлює факт знищення майна, а вноситься державним реєстратором на підставі поданих йому документів, які свідчать про знищення майна, за заявою власника майна. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, державна реєстрація не є способом набуття чи припинення права власності. Вона виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав. При цьому, оскільки подаючи позов до суду стороною позивача не зазначено відповідачем конкретної посадової особи Томашівської сільської ради, тобто державного реєстратора, та вказано код за ЄДРПОУ саме відповідача, судом постановлено ухвалу про відкриття провадження саме до конкретної юридичної особи. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed