Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог? ? У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі - ТОВ «Бізнес позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 серпня 2022 року [PERSON] уклала з ТОВ «Бізнес позика» Договір про надання кредиту №441635-КС-003, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 40 000 грн строком на 16 тижнів до 11 грудня 2022 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом в розмірі 1.15957097% в день (фіксована ставка), із сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 6000 грн. Договір був укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізпозика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця https://bizpozyka.com/. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 02.11.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 126 651 грн 07 коп, з яких 40000 грн - основна сума боргу, 80651 грн 07 коп - заборгованість за відсотками; 6000 грн - комісія за надання кредиту, котру позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати. Процесуальні дії суду Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.55). Ухвалою суду від 19.02.2024 року, за клопотанням представника позивача, витребувано з АТ КБ "ПриватБанк" інформацію щодо банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та?інформацію про рух коштів (виписку) по банківській карті № [NUMBER] за період з 21.08.2022 року по 02.11.2023 року включно (а.с.69). 20.03.2024 року на адресу суду надійшли з АТ КБ «ПриватБанк» витребувані документи (а.с.83-84). Позиція учасників справи Представник позивача ТОВ «Бізнес позика» Цюпа О.В. в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо винесення по справі заочного рішення не заперечує (а.с.59). Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з`явилася,?про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку, через засоби поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України (а.с.58,65,67,72,74,78,88), відзив на позов не подавала. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у разі якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; він не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, з письмової згоди представника позивача, виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України. Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Фактичні обставини встановлені судом Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 21 серпня 2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №441635-КС-003, згідно з умовами якого останній надано грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн строком на 16 тижнів, до 11.12.2022, з фіксованою процентною ставкою 1,15957097% в день, комісією за надання кредиту 6000,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 84 000,00 грн (а.с.16-19). Орієнтована річна процентна ставка 12126,10 процентів. Також установлено, що договір про надання кредиту № 441635-КС-003 був укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, що підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту №441635-КС-003 від 21 серпня 2022 року та паперовими копіями з текстів пропозиції (оферти) укласти договір, прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти договір та договору №441635-КС-003 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) від 21.08.2022, анкети клієнта, а також паспорту споживчого кредиту, яким проінформовано позичальницю про його умови, що підписані відповідачкою електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.14-30). 21.08.2022 позивач перерахував на вказану відповідачем картку № [NUMBER] Приватбанку грошові кошти в сумі 40 000,00 грн, що підтверджується копіями довідок ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» про проведені успішні транзакції перерахування коштів [PERSON] за даним договором та відомостями АТ КБ «Приватбанк» про рух коштів по картці № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за період з 21.08.2022 по 02.11.2023 (а.с.31зворот, а.с.84,91-92). Позичальниця [PERSON] у рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом не здійснила жодного платежу. Також станом на день подачі позову до суду відповідачка борг за кредитним договором не повернула. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість позичальниці перед кредитором ТОВ «Бізнес позика» станом на 02.11.2023 року нарахована в розмірі 126 651,07 грн, з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 40000 грн; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом - 80651,07 грн; заборгованість за простроченим платежем за комісією - 6000 грн (а.с.11-13). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Нормами частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг упродовж певного часу, а саме - упродовж строку кредитування, визначеному в кредитному договорі. Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Як убачається з матеріалів справи, позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, що нараховані у межах строку дії договору, який був установлений умовами договору № 441635-КС-003 про надання кредиту від 21 серпня 2022 року та закінчувався 11 грудня 2022 року. Включення до тексту кредитного договору умов про сплату відповідачем процентів за користування кредитом, а також і подальше нарахування позивачем зазначених процентів та витребування їх від відповідача, в тому числі і за ставкою як зниженою так і стандартною, є законним та обґрунтованим, оскільки базується на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо надання споживчих кредитів, яким і є за своєю правовою сутністю спірний кредитний договір. Матеріалами справи встановлено, що 21 серпня 2022 року між сторонами укладено договір про надання кредиту в сумі 40000 грн строком на 16 тижнів, до 11.12.2022 року. За вказаним договором комісія за надання кредиту встановлена в сумі 6000 грн (п. 2.5. договору). Відповідно до п. 2.4. договору стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,0%, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15957097 %, фіксована. За умовами п. 3.2. договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою, вказаною у п. 2.4. договору, на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, у залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, і розраховується в порядку, описаному нижче. Згідно з п. 3.2.1. договору у разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим сторонами графіком платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4. договору. Відповідно до умов п. 3.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка за кредитом, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку№1 до договору, та до закінчення терміну дії договору. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернула належні до сплати грошові суми, тим самим порушила встановлений графік обов`язкових платежів. ТОВ «Бізнес позика», заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просило у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Матеріалами цивільної справи підтверджується, що у підписаному позичальницею договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована знижена процентна ставка у розмірі 1,15957097 % за кожен день користування кредитом та фіксована стандартна процентна ставка у розмірі 2,0%, якщо буде допущена прострочка сплати заборгованості. Зважаючи на зазначене, оскільки відповідачкою не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі 80651,07 грн. Щодо нарахування комісії у розмірі 6 000 гривень, суд зазначає наступне. За умовами кредитного договору №441635-КС-003 від 21.08.2022, а саме п.3.2.3 передбачено повернення кредиту згідно графіку платежів в тому числі і сплату комісії в розмірі 6000 грн на протязі перших двох місяців, яку позичальник повинен сплатити 04.09.2022 року в розмірі 3542,55 грн, 18.09.2022 року в розмірі 2457,45 грн. Пунктом 7.3.1 вище зазначеного договору передбачено, що позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця https://bizpozyka/com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та відповідно, укладає договір. Згідно з пунктами 2.7 та 5.3 Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю « Бізнес позика» передбачено , що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Нарахування комісії здійснюється момент укладення договору, Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року N 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту". Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Аналізуючи умови кредитного договору №441635-КС-003 від 21.08.2022 та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» суд приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо нарахування заборгованості за комісією, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання про обґрунтованість заявлених позовних вимог Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та вважає, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №441635-КС-003 від 21.08.2022 у розмірі 126 651,07 грн., з яких: заборгованість за основним боргом становить 40000 грн, за нарахованими процентами 80651,07 грн, за комісією 6000 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач ТОВ «Бізнес позика» при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2147,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 05.12.2023 (а.с. 10). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачені та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2147,20 гривень.

Outcome: approved