Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

У грудні 2023 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , від імені та в інтересах яких діє адвокат Куцоконь В.В., звернулися до Старосинявського районного суду Хмельницької області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державний нотаріус Старосинявської державної нотаріальної контори Хмельницької області, про визнання права на спадкування за законом по 1/2 частині спадкового майна. Ухвалою суду від 17.01.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13.02.2024 вирішено питання про витребування доказів. В лютому 2024 року представник позивачів змінив предмет позову. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори постановою від 13.10.2023 відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом в рівних частках кожному позивачу по 1/2 частині, на спадкове майно померлої [PERSON] , оскільки з матеріалів спадкової справи вбачається, що розмір часток кожного із спадкоємців померлої, які прийняли спадщину, становить по 1/3 частині. Заповіту померла не залишила, а за місцем проживання померлої зареєстрований її син [PERSON] - відповідач, який із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, з 2019 року постійно проживає в російській федерації, та фактично спадщину не прийняв. До спадкового майна входить земельна ділянка з кадастровим номером 6824455100:06:026:0427 площею 1,2969 га, та земельна ділянка з кадастровим номером 6824455100:06:026:0282 площею 1,6805 га. Оскільки відсутні перешкоди для видачі нотаріусом свідоцтва про спадщину на 1/3 частину спадкового майна, просить суд визнати за кожним із позивачем в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , право власності на не прийняту відповідачем частину спадщини, а саме, на 1/6 частину земельної ділянки з кадастровим номером 6824455100:06:026:0427 площею 1,2969 га, та 1/6 частину земельної ділянки з кадастровим номером 6824455100:06:026:0282 площею 1,6805 га. Ухвалою суду від 29.02.2024 прийнято заяву про зміну предмета позову. Ухвалою суду від 25.03.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та їхній представник - адвокат Куцоконь В.В. заявлені вимоги підтримали. Допитані в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] як свідки, пояснили суду, що їх рідний брат відповідач по справі [PERSON] , проживає з 2018 року в російській федерації, де має сім`ю, за цей період до матері не приїжав, зареєстрований, але фактично не проживав з мамою, не був на її похороні. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з?явився,\~за допомогою месенджеру Viber через позивачів надав до суду заяву про визнання позовних вимог, підтвердив факт, що на час смерті його матері [PERSON] 02.03.2023 він з нею не проживав, надав копію свого паспорта громадянина російської федерації, в якому місце його реєстрації є: [ADDRESS] . Від третьої особи в судове засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі. Заслухавши позивачів, представника позивачів, допитавши позивачів як свідків, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши наявні у справі докази, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими з наступних підстав. Судом встановлено наступне. [PERSON] , померла [INFO] у смт Стара Синява Хмельницького району Хмельницької області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно: земельну ділянку з кадастровим номером 6824455100:06:026:0427 площею 1,2969 га, яка знаходиться на території Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯА №973900 від 22.01.2009; та земельна ділянка з кадастровим номером 6824455100:06:026:0282 площею 1,6805 га, яка знаходиться на території Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯА №973790 від 22.01.2009. [PERSON] заповіту не залишила. Спадкоємцями за законом першої черги на спадкуванн є діти [PERSON] : син - [PERSON] , дочка - [PERSON] , син - [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори Гоменюк О.О. за заявами [PERSON] та [PERSON] відкрито спадкову справу № 33/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У відповідності до свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] виданого 31.08.1974, [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис № [NUMBER] відділу ЗАГС Старосинявської Районї Ради, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено з [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00041512086 від 21.09.2023 [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . У відповідності до повідомлення відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 06.04.2023 № 216/01-19/2023 на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала за адресою [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] , за вказаною адресою був зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] . Постановою від 13.10.2023 №363/02-31/2023 нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори Гоменюк О.О. відмовлено [PERSON] ,\~ [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва на\~спадщину за\~законом,\~після смерті\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] на усе спадкове майно у розмірі 1/2 частки кожному, оскільки згідно довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 06.04.2023 № 216/01-19/2023 разом з [PERSON] , адресою [ADDRESS] був зареєстрований спадкоємець першої черги син померлої [PERSON] , який вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, як такий, що постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки відсутня його заява про відмову від прийняття спадщини або рішення суду про усунення його від права на спадкування, а тому розмір часток кожного із спадкоємців є 1/3 частина. [PERSON] не подавав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.ст.\~1216,\~1217,\~1218,\~1220,\~1222,\~1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом ст.ст.\~1268,\~1269,\~1270,\~1278 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Так, частиною першою\~статті 29 ЦК України\~визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення\~статті 29 ЦК України\~не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у\~статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного Кодексу, він не заявив про відмову від неї.\~У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя\~статті 1268 ЦК України\~вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що мешкає за адресолю: [ADDRESS] , добре знає сусідів - Комарніцьку [PERSON] та її дітей, зокрема син [PERSON] , який виїхав на заробітки в росію, де одружився та там постійно проживає. До матері на похорони не приїжав, за час війни він до родичів не приїжав, на час відкриття спадщини з мамою [PERSON] не проживав. Аналогічні показання надали суду й позивачі. Дослідженими судом доказами встановлено, що фактичне місце проживання відповідача [PERSON] було відмінним з 2018 року він не проживав з матірю, а мешкав у російській федерації, 19.04.2022 отримав паспорт громадянина російської федерації, з 29.04.2022 місцем реєстрації його місця проживання є: [ADDRESS] . Наведені обставини визнаються відповідачем. Отже, оскільки [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] був зареєстрований, проте не проживав, а сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання та свідчити відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~про своєчасність прийняття спадщини, тому він як спадкоємець не прийняв своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті матері, а отже, не набув права на спадкове майно. Такі висновки відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження\~№ 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) та від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210). Оскільки в судовому засіданні на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин встановлено, що позивачі прийняли спадщину після смерті матері, шляхом подачі заяви до нотаріуса, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину не має, оскільки відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса не звертався у встановлений шестимісячний строк, однак позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, враховуючи викладені обставини справи, вимоги закону, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог. Підстави для відмови в задоволенні позову відсутні.

Outcome: approved