Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач [PERSON] (далі-позивач) в особі представника [PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі-відповідач ) про поділ спільного майна подружжя. У позовній заяві просить суд визнати за [PERSON] право право власності на 1/2 частину трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 37,00 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у нього з відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Олійниківською сільською радою Сахновщинського району Харківської області, про що складений актовий запис № 03. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . [INFO] у шлюбі народилась донька [PERSON] . 15 березня 2021 року заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області у справі №635/7542/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Після розірвання [PERSON] змінила своє прізвище на дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Під час шлюбу та за спільні кошти подружжя була придбана трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2018р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П. За взаємною згодою подружжя право власності на вказані квартиру було зареєстроване на ім`я Відповідача. В п.6.3 договору купівлі-продажу квартири вказано, що договір купівлі-продажу квартири укладається [PERSON] за попередньою письмовою згодою її чоловіка [PERSON] , а придбання нерухомого майна відбувається за грошові кошти, які є спільною власністю подружжя. Згідно з п.2.1 договору купівлі-продажу квартири, ринкова вартість квартири складає 294\~828,50 гривень. У спірній квартирі фактично мешкає відповідач [PERSON] та діти. Позивач [PERSON] мешкає окремо. В теперішній час назва вулиці «Інтернаціональна» змінена на назву вулиця «Незалежності». Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позов та його не надала. До канцелярії суду відповідачем надана заява про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Рух справи 12 квітня 2023 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , від імені якого діє його представник - [PERSON] , до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 17 квітня 2023 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області позовна заява залишена без руху, наданий позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. 04 травня 2023 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. 25 серпня 2023 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області задоволено клопотання представника позивача адвоката Полупанової Ольги Олександрівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EASYCON». 25 серпня 2023 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя було закрито. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи своєчасно та належним чином, представник позивача надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та за відсутності позивача, задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомила, до канцелярії суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд дійшов до наступного. Відповідно до\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 4 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до правових позицій, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду у справі №675/2136/19 (провадження №61-2251св22) від 25.05.2022; у справі № 588/1311/17від 15.06.2020, зазначено, що суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. При розгляді справи про поділ спільного майна подружжя [PERSON] до [PERSON] та визнання права власності на частину трикімнатної квартири, яка набута під час шлюбу, повинна мати місце не лише реєстрація права власності на об`єкти нерухомості, на яку посилається позивач, а й з`ясовані підстави набуття права власності, а також встановлено, що спільне майно набуте подружжям під за спільні кошти. Так, з копії заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 березня 2021р. у справі №635/7542/20 судом встановлено, що розірваний шлюб [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 11 жовтня 2003 року Олійниківською сільською радою Сахновщинського району Харківської області за актовим записом 03. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне « [PERSON] ». Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 24 квітня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П.(а.с.18-21), продавець Публічне акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» продав, а покупець [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п.6.3 договору купівлі-продажу квартири, договір укладається [PERSON] за попередньою письмовою згодою її чоловіка [PERSON] , а придбання нерухомого майна відбувається на грошові кошти, які є спільною власністю подружжя. Позивачем до суду в якості доказу надана Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованого 02.04.2023 за запитом представника позивача - [PERSON] (а.с.16-17). Відповідно до якої зазначено, що трикімнатна квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 37,00 кв.м., належать на праві власності у частці 1/1 [PERSON] . Згідно статті 60, 61 СК України, майно, набуте подружжямза часшлюбу, належить дружиніта чоловіковіна правіспільної сумісноївласності незалежновід того,що одинз нихне мавз поважноїпричини (навчання, ведення домашньогогосподарства,догляд задітьми,хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно\~статті 57 СК України, встановлено особистою приватною власністю дружини,чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2)майно, набуте нею,ним зачас шлюбу,але напідставі договорударування абов порядкуспадкування; 3)майно,набуте нею,ним зачас шлюбу,але закошти,які належалиїй,йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними(ч.1\~ст. 63 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу(ч.1\~ст.69 СК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави(ст.2 ЦПК України). За правилами частини 3 статті\~12, частини 1 статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 5, 6\~статті 81 ЦПК\~визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведені належними та допустимими доказами обставини, передбачені\~статтею 60 СК України, а саме що трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 37,00 кв.м., є майном, набутим подружжям за час шлюбу, у зв`язку з чим існують підстави для поділу спільного майна подружжя та визнання за позивачем права власності на частину спірної квартири. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог частини 1 статті 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», в яких зазначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд враховує, що в позовній заяві позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved