Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

В провадженні Ленінського районного суду міста Полтави перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 27.03.2024 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів задоволено частково. Змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 13.09.2016 у справі № 553/2832/16-ц, що стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн 00 к. та визначено їх у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто із [PERSON] до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 к. Позивачем в позовній заяві було зроблено заяву про намір подати докази понесення нею витрат на правничу допомогу, які підтверджують розмір таких витрат у відповідності до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. 29.03.2024 представник позивача - адвокат Ткаченко А.В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4667, 46 грн. Розгляд зазначеної заяви призначено на 08.30 год. 10.04.2024. На обґрунтування заяви зазначено, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про витрати, які позивач поніс при розгляді справи і які складаються із витрат на професійну правничу допомогу. Так, позивачем по справі було сплачено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. У зв`язку з тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, розмір яких складає 66 % від суми понесених витрат, а саме у розмірі 4667,46 грн. Докази понесених витрат [PERSON] підтверджуються квитанціями про сплату, договором про надання правничої допомоги № Т-12/06/23 від 30.06.2023, детальним описом робіт та надання послуг, актом надання послуг та виконаних робіт від 27.03.2024. Позивач [PERSON] та її представники адвокат Ткаченко А.В. та адвокат Семенчук Ю.М. у судове засідання не прибули, адвокат Ткаченко А.В. подала заяву про розгляд заяви без їх участі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Нестеренко Н.М. про причини неявки до суду не повідомили, про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідно до частини 4 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України не прибуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, зазначає наступне. Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1, 2 статті 246 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (частина 3 статті 246 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). Зі змісту статті 58 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно статті 15 Цивільного процесуального кодексу України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, виходячи з наведених правових положень, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,000 грн надано: - Договір № 12/06/23 від 30.06.2023, укладений між [PERSON] та адвокатами: Нестеренко Н.М., [PERSON] ; - Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 14.08.2023 серії ВІ № 1157492; - Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 14.08.2023 серії ВІ № 1157929; - акт надання послуг та виконаних робіт від 27.03.2024; -детальний опис робіт та наданих послуг адвокатами Нестеренко Н.М. та [PERSON] по Договору № Т-12/06/23 від 30.06.2023; - квитанціями до платіжної інструкції № 0.0.3077800546.1 від 03.07.2023 та № 0.0.3077798729.1 від 03.07.2023. 30.06.2023 між [PERSON] та ФОП з ознакою провадження незалежної професійної діяльності - адвокатом Нестеренко Н.М., ФОП з ознакою провадження незалежної професійної діяльності - адвокатом Ткаченко А.В. укладено договір № 12/06/23 про надання правової допомоги. Згідно підпункту 1 Договору виконавець - адвокати Нестеренко Н.М. та Ткаченко А.В. зобов`язуються надати правову (правничу) допомогу, а саме представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції у справі зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до пункту 3.1 Договору гонорар виконавця складає: - 7000,00 грн, дана сума сплачується наступним чином: [PERSON] - 3500,00 грн до 10.07.2023, [PERSON] - 3500,00 грн до 10.07.2023. 27.03.2024 між [PERSON] та ФОП з ознакою провадження незалежної професійної діяльності - адвокатом Нестеренко Н.М., ФОП з ознакою провадження незалежної професійної діяльності - адвокатом Ткаченко А.В. було підписано акт наданих послуг та виконаних робіт. З детального опису робіт та надання послуг адвокатами Нестеренко Н.М. та [PERSON] по договору № Т-12/06/23 від 30.06.2023 було виконані наступні роботи: надання усної консультації та формування правової позиції у справі - 1 година; встановлення об`єму необхідних доказів, їх зібрання для написання позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - 2 години; написання та подання адвокатського запиту № 132 від 14.08.2023 - 1 година; написання та подання позовної заяви - 3 години; написання та подання до СБУ заяви про надання інформації - 1 година; написання та подання відповіді на відзив 3 години; написання та подання клопотання про витребування доказів - 1 година; прибуття до суду для участі у судових засіданнях - 10 годин. Всього надано послуг на суму: 7000 (сім тисяч) грн 00 к. З квитанцій до платіжної інструкції № 0.0.3077800546.1 від 03.07.2023 та № 0.0.3077798729.1 від 03.07.2023 вбачається, що позивачем [PERSON] сплачено на рахунок адвокатів 7000,00 грн. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та доказів, на підтвердження їх неспівмірності від відповідача не надходило. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та те, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 4667,46 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved