Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви зазначив, що є сином померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України. Факт смерті був зафіксований окупаційною владою. Встановлення факту смерті має юридичне значення для заявника, оскільки є потреба у реєстрації факту в органах державної реєстрації та отримання свідоцтва про смерть відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі викладеного заявник просить: встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Луганську Луганської області Україна. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, разом з цим, 12.04.2024 року (вх. № 12615) звернувся на адресу суду з заявою про слухання справи за його відсутності (а.с.28). Заінтересована особа: Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання також не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена (а.с.27;30). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані заявником документи на підтвердження факту смерті, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до частини 2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заява про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України, подана сином померлої, що відповідно підтверджується копією свідоцтва про народження заявника (а.с.8). На підтвердження факту смерті [PERSON] , заявник надав суду низку документів, а саме: копію свідоцтва про смерть, копію довідки про смерть та копію фотографії, згідно якої зафіксовано місце поховання, а також накладну на проведення ритуальних послуг. Судом досліджується копія свідоцтва про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис № 132. Свідоцтво про смерть видане Жовтневим відділом запису актів громадянського стану м. Луганська, департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки (а.с.12). Згідно довідки про смерть [PERSON] , [INFO] , уродженка Ленінградської області Тосненського району, селище Нікольськ, громадянка України, померла [INFO] , в 19 год. 40хв. Причина смерті: Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст. Атересклероз сосудів головного мозку ІІІ ст. (а.с.17-18). Також, захоронення [PERSON] підтверджується фотографіями з кладовища (а.с.15). Оцінюючи свідоцтво про смерть, лікарське свідоцтво про смерть, копію свідоцтва про поховання, накладну на поховання та копії фотографій на підтвердження захоронення, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Отже, підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті матері у зв`язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують даний факт, видані органами, які розміщені на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Виходячи з наявних у справі доказів вбачається, що реєстрація смерті батька заявника в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, можливості зареєструвати його смерть на підставі вищезазначеного лікарського свідоцтва про смерть немає, оскільки воно не відповідає визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті, тому відновлення порушених прав заявника неможливо в іншій спосіб, як встановлення даного юридичного факту в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Наведене свідчить, що факт смерті матері заявника [PERSON] є доведеним, та враховуючи, що вона померла на тимчасово окупованій території, реєстрація її смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі наданого свідоцтва є неможливою, а встановлення факту смерті необхідне для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved