Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

29 січня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Великоолександрівського районного суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 30 грудня 1995 року позивач проживає з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що з 2016 року сторони не проживають разом. Фактично шлюб існує лише на папері. Вони не спілкуються, не є однією сім`єю, не ведуть спільний побут. Відповідачка також мала намір розірвати з позивачем шлюб, проте поїхала за кордон після чого він її не бачив. Існування шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки він не може укласти шлюб знову з іншою жінкою, крім цього він позбавлений права на отримання соціальних виплат, у розрахунок яких включається сукупний дохід сторін. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним, у зв`язку з чим і звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 30 грудня 1995 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Великоолександрівському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 77, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . На даний час сторони припинили шлюбні відносини та не бажають їх у подальшому зберігати, не проживають однією сім`єю і не ведуть сумісне господарство, між ними було втрачено почуття любові та взаємної поваги. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису\~статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно положень\~статті 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved