Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

23 січня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 17 грудня 1988 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі у сторін народились діти, яки на сьогоднішній день є повнолітніми. подружнє життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя. В сім`ї склалась психологічна несумісність, яка призводить до постійних сварок, що тяжким чином впливала на психічний стан та кожен раз спричиняла позивачу душевні страждання. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, так як між ними втрачено почуття поваги та любові. З відповідачкою понад двадцять п`ять років проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Розірвання у адміністративному порядку неможливо у зв`язку з ухиленням [PERSON] від відвідування органу ДРАЦС. Просить розірвати шлюб зареєстрований 17 грудня 1988 року між [PERSON] та [PERSON] Виконавчим комітетом Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №19. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому він просить суд розглядати справу у його відсутність, позов про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, причин неявки до суду не повідомила. Оскільки відповідач належним чином повідомлялась про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача\~суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 грудня 1988 року Виконкомом Новоборисівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, виданого 17 грудня 1988 року, актовий запис №19. На підставі ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. Відповідно до ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштований на розірвання шлюбу, на примирення не згоден, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. щодо вимоги майнового характеру. Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved