Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради загальною площею 2,81 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 002666, виданого головою Кілійської міської ради народних депутатів 08.10.1998, кадастровий номер 5122310100:01:005:0109, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В позові посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на вказану земельну ділянку, яку він заповів позивачці. Зазначає, що після смерті спадкодавця вона спадщину прийняла, оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом із ним. Враховуючи те, що позивачка не може реалізувати свої законні права на спадкове майно та у зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючих документів відсутній, вона не має іншої можливості захистити свої законні права та інтереси, а ніж звернення до суду з відповідною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради загальною площею 2,81 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ОД № 002666, виданого головою Кілійської міської ради народних депутатів 08.10.1998, кадастровий номер 5122310100:01:005:0109. Вказану земельну ділянку [PERSON] заповів позивачці відповідно до заповіту від 05.10.2006, зареєстрованого в реєстрі за №6473. Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] позивачка прийняла, так як на момент смерті спадкодавця постійно проживала з ним за однією адресою. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини та їй нотаріусом було роз`яснено, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, спадщину після смерті спадкодавця прийняла, спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки дійсно належало спадкодавцеві. Інших спадкоємців не встановлено. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved