Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

28 вересня 2023 року позивач звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначив те, що 22 листопада 1997 року він уклав шлюб із відповідачем, зареєстрований Виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 57. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2021 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу неможливо, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Постановленою суддею ухвалою від 20 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання. Постановленою судом ухвалою від 05 лютого 2024 року надано сторонам строк для примирення тривалістю два місяці. У судовому засіданні 08 квітня 2024 року судом поновлено провадження у справі. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала з підстав, указаних у ньому, просила задовольнити. Зазначила, що посилання представника відповідача на можливість збереження шлюбу не відповідає дійсності, оскільки у позивача вже наявна інша жінка, з якою він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила шлюб не розривати, вказала, на можливість зберегти сім`ю. Також заявила клопотання про відкладення судового засідання для обов`язкової явки позивача, в задоволенні якого судом відмовлено відповідною ухвалою. Зазначила, що сторони можуть примиритися, мали розмову щодо примирення, яка на думку відповідача може принести позитивні результати. Просила не розривати шлюб через наявність у сторін трьох дітей, одна з яких є неповнолітньою та вважає помилкою твердження відповідача про наявність іншої сім`ї. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що 22 листопада 1997 року [PERSON] та [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб, про що Виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис за № 57 /а.с.14/. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] /а.с.20/. Також, сторони мають повнолітнього сина [PERSON] та повнолітню дочку [PERSON] /а.с.19/. За ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено право одного з подружжя подати позов про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, ураховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 СК України, те, що заходи з примирення подружжя, вжиті судом результату не досягли, суд висновує, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Твердження представника відповідача про необхідність надання більшого терміну для примирення суд не приймає до уваги, оскільки строк, визначений судом тривалістю в два місяці не призвів до будь-яких результатів, представник позивача у судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу. Посилання відповідача, представника відповідача на наявність дітей не є підставою для обмеження особистих немайнових прав позивача. Також суд зазначає, що інститут шлюбу передбачає добровільність, як одну із основних засад шлюбу, і примушування державою особи до продовження перебування у шлюбі суд вважає недопустимим. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved