Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-21 00:00:00

22.03.2024 року [PERSON] в особі представника адвоката Єрмоленко А.В. звернувся до суду з наданим позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відділ ДВС) про припинення арешту на нерухоме майно, мотивуючи тим, що в березня 2024 року він звернулась до приватного нотаріуса з питанням щодо придбання на своє ім`я квартири, який йому повідомив, що за ним рахується арешт нерухомого майна, який накладено постановою державного виконавця, однак за інформацією відділу ДВС виконавче провадження завершено, передано до архіву і в подальшому знищене, у зв`язку з чим відсутня можливість скасувати арешт майна через відділ ДВС. Вважає, що відсутні належні правові підстави для обтяження його майна в даний час, а існування такого арешту перешкоджає повноцінній реалізації його права власності, тому просить скасувати зазначене обтяження. Ухвалою суду від 25.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у наданій справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено право подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень, доказів і клопотань. Представник відповідача надав до суду заяву, в якій зазначив, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відзиву на позовну заяву не подав, отже проти задоволення позову не заперечував. Сторонами не подано інших заяв по суті справи, а також будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції Бойченко Є.О. № 30338756 від 12.12.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11958188 від 13.12.2011 року, накладено арешт на все нерухоме майно, належне [PERSON] . Зазначене обтяження підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 369821717 від 14.03.2024 року. З листа Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 37213 від 21.03.2024 року вбачається, що протягом трьох років на виконанні у відділі відносно [PERSON] виконавчі провадження не відкривались та не перебували. Виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт на майно [PERSON] , завершене, передане до архіву і знищене. Відповідно до ч.1\~ст. 328 ЦК України\~особа має право вільно володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Судом встановлено, що відсутні будь які правові підстави для існування обтяження у вигляді арешту майна [PERSON] в межах виконавчого провадження, оскільки будь-які виконавчі провадження щодо нього відсутні на даний час. Виконавче провадження, в межах якого накладено арешт на майно, завершене і знищене. Однак, завершуючи виконавче провадження, державний виконавець не скасував арешт майна. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження майном. За таких обставин суд вважає, що є підстави для скасування вищезазначеного обтяження, оскільки наявна заборона перешкоджає позивачу повноцінно здійснювати своє право власності, а в інший спосіб таке право неможливо відновити. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved