Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернувся у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ПрАТ\~«Черкаське хімволокно» в особі ВП\~«Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії та рішення Черкаської міської ради №\~520 від 24.05.2000 забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м.\~Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води) у будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ\~«Черкаське хімволокно» в особі ВП\~«Черкаська ТЕЦ». Оскільки у будинку [ADDRESS] встановлено будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно\~до п.\~12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №\~630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири. У період до встановлення будинкового лічильника загального обліку теплопостачання в будинку [ADDRESS] нарахування за послугу здійснювалися згідно п.п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, а саме у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища, відповідно до Методики розподілу, затвердженої Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315. У квартирі [ADDRESS] не встановлено квартирний лічильник теплової енергії, тому згідно п. 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності\~ пропорційно опалювальній площі (об`єму) приміщення споживача, відповідно до Методики розподілу, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №\~315. Як зазначено, лічильник обліку гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] , не встановлено, тому, відповідно до п.\~21 вказаних вище правил, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на зареєстровану особу. Відповідно до п.\~26 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 №\~1182, обсяг спожитої у будівлі гарячої води та обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) визначаються та розподіляються між споживачами, відповідно до Методики розподілу, згаданої вище. Типові договори приєднання на надання відповідних послуг, згідно із зазначеними вище постановами №\~830 та №\~1182, опубліковані на офіційному веб-порталі підприємства. Крім того, проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано у Черкаській обласній газеті Нова Доба (випуск від 23.11.2017 №\~47). Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) незалежно від обсягу спожитої гарячої води у кожному розрахунковому періоді в опалювальний та між опалювальний період пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Відповідно до інформації Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради №\~9206-01-10 від 06.07.2022, за вказаною вище адресою відповідачі зареєстровані протягом усього спірного періоду. Позивач вказує, що на сьогоднішній день, постачання гарячої води у дану квартиру не припинено, трубопровід не опломбований. Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п.\~1 ч.\~2 ст.\~7, п. 2 ч. 2 ст.\~8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.\~13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Разом з тим, відповідачі, фактично споживши зазначені вище послуги, не надсилали товариству жодних скарг чи претензій (передбачених п.\~37 Правил надання послуг, з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №\~630 від 21.07.2005 та ст.ст.\~27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачам житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. До того ж, зазначена вище квартира не від`єднана від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання з додержанням вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом №\~4 від 22.11.2005 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України (та Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом №\~169 від 26.07.2019 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України). У позовній заяві зазначено, що заходи досудового врегулювання спору з відповідачами не проводились. Таким чином, відповідно до зазначених вище норм закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Стаття 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Як зазначено, відповідачі своєчасно та у повному обсязі з грудня 2017\~року не вносили плату за отримані послуги централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води), внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2024 складає 60 432\~грн. 71\~коп., що підтверджується листом-розрахунком по особовому рахунку №\~ [NUMBER] . До того ж, відповідачам на суму боргу, відповідно до ст.\~625 ЦК України, нараховані інфляційні втрати у сумі 6 447\~грн. 89\~коп. та 3 % річних, що становить 2 628\~грн. 97\~коп. На підставі викладеного вище, позивач просить суд, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 60 432\~грн. 71\~коп., інфляційну складову боргу у розмірі 6 447\~грн. 89\~коп., три відсотки річних у розмірі 2 628\~грн. 97\~коп., а всього 69 509\~грн. 57\~коп. Крім того, просить стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати у розмірі 3 028\~грн. 00\~коп. Ухвалою суду від 23.02.2024 прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. 08.04.2024 представниця позивача за довіреністю Гребенюк О.В. подала до суду письмову заяву від 08.04.2024 з проханням розгляд даної справи проводити за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Крім того, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. У судове засідання відповідачі не з`явилися, хоча судом повідомлялися у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п.\~3 ч.\~8 ст.\~128, ст.\~131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідачів належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст.\~8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Справу розглянуто за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст.\~280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів, які повідомлялися судом у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи та не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову, а представниця позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Врахувавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.\~3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Відповідно до\~статті 11\~ЦК України,\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Підставами\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є договори та інші правочини . Цивільні обов`язки\~виконуються у\~межах,\~встановлених договором\~або актом\~цивільного законодавства. Особа\~не може\~бути примушена\~до дій,\~вчинення яких\~не є\~обов`язковим\~для неї. Виконання\~цивільних обов`язків\~забезпечується засобами\~заохочення та\~відповідальністю,\~які встановлені\~договором або\~актом цивільного\~законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що ПрАТ\~«Черкаське хімволокно» в особі ВП\~«Черкаська ТЕЦ», на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 №\~374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 №2444) та рішень Черкаської міської ради №\~520 від 24.05.2000, №\~1480 від 31.10.2007, забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація, а послуг з постачання гарячої води\~- суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. Згідно з наведеним вище, ПрАТ\~«Черкаське хімволокно», як суб`єкта господарювання з постачання теплової енергії, законодавством визначено виконавцем послуг з централізованого постачання гарячої води. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з відповіді №\~9206-01-10 від 06.07.2022, на адвокатський запит [PERSON] , наданої Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , станом на 06.07.2022, зареєстровано 2 (дві) особи: [PERSON] ,\~ [INFO] , з 25.03.1983 року та [PERSON] ,\~ [INFO] , з 21.01.2005 року. Вказану інформацію перевірено судом та підтверджено відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру №\~443405 від 09.02.2024, з яких вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 10.06.1994, а також відомостями департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 19.02.2024, з яких вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 21.05.2005. Згідно із ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. До квартири [ADDRESS] надаються послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання від ВП\~«Черкаська\~ТЕЦ», відповідачі отримують відповідні послуги, відкрито о/р №\~ [NUMBER] , за яким, відповідно до листа-розрахунку, станом на 01.01.2024 наявна заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, яка становить 60 432\~грн. 71\~коп., оскільки відповідачі ухиляються від перерахування щомісячної оплати за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання у повному розмірі, про що свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованості. З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Основні засади організаційних, господарських відносин між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №\~830 та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №\~630, які на час розгляду справи по суті хоч і втратили чинність, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №\~85 від 02.02.2022, проте період, за який виникла заборгованість у відповідачів, підпадає під їх регулювання. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №\~2189-VІІІ, житлово-комунальні послуги\~- це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги\~- послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.\~2 ч.\~1 ст.\~5 цього Закону). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 згаданого Закону. Частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №\~1875-ІV (у редакції, що чинна до дії вказаного вище Закону, тобто й на час виниклих правовідносин) визначено, що житлово-комунальні послуги\~- результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №\~1875-ІV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема й на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№\~1875-ІV) визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача\~- є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця\~- надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №\~1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Аналогічні положення\~закріплені і\~у нині\~чинному Законі\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» (№2189-VІІІ),\~зокрема,\~статтями 7,\~8\~визначені права\~та обов`язки\~споживача й\~виконавця житлово-комунальних\~послуг.\~Зокрема,\~правом споживача\~є одержання\~вчасно та\~відповідної якості\~житлово-комунальних\~послуг згідно\~з законодавством\~та умовами\~договору на\~надання житлово-комунальних\~послуг,\~а обов`язком\~споживача -\~є укладення\~договору на\~надання житлово-комунальних\~послуг,\~підготовленого виконавцем\~на основі\~типового договору,\~а також\~оплата житлово-комунальних\~послуг у\~строки,\~встановлені договором\~або законом.\~Обов`язком виконавця\~-\~забезпечувати своєчасність\~надання,\~безперервність і\~відповідну якість\~комунальних послуг\~згідно із\~законодавством та\~умовами договорів\~про їх\~надання,\~у тому\~числі шляхом\~створення системи\~управління якістю\~відповідно до\~національних або\~міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №\~2189-VІІІ, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями\~21 та 22 цього Закону. До того ж, нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №\~630 (які були чинними на час спірних правовідносин, але з 01.05.2022 втратили чинність, враховуючи постанову КМУ від 02.02.2022 №85). Відповідно до п. 12 Правил, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послуги здійснюється згідно із п.п.\~40-49 вказаних Правил, а саме,\~- у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач сплачує послуги пропорційно опалювальній площі квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках, зокрема, - у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до п.\~18 цих Правил. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування. Встановлено, що у квартирі [ADDRESS] не встановлений лічильник обліку гарячого водопостачання, тому згідно з п.\~21 Правил, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Відповідно до п.\~26 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 №1182 обсяги спожитої у будівлі гарячої води та обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) визначаються та розподіляються між споживачами відповідно до Методики розподілу. За змістом\~частини першої\~статті 901,\~частини першої\~статті 903\~ЦК України\~за договором\~про надання\~послуг одна\~сторона (виконавець)\~зобов`язується\~за завданням\~другої сторони\~(замовника)\~надати послугу,\~яка споживається\~в процесі\~вчинення певної\~дії або\~здійснення певної\~діяльності,\~а замовник\~зобов`язується\~оплатити виконавцеві\~зазначену послугу,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст.\~610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.\~611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які, станом на момент виникнення заборгованості, були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , мали право на проживання, були споживачами послуг, які надаються до вказаної квартири, проте своєчасно та у повному обсязі не вносили плату за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, тож згідно з розрахунком ПАТ\~«Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», повинні сплатити заборгованість по оплаті вказаних послуг у розмірі\~60 432\~грн. 71\~коп. Відповідачами не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також свого розрахунку заборгованості, або ж доказів про повне погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням ними зобов`язань з оплати за отримані послуги. Крім того, відповідачами не доведено наявності розбіжності між здійсненими оплатами та тими оплатами, які зараховані позивачем. Також відсутні докази, що позивач неналежно надавав послуги, або відповідачі відмовились від отримання вказаних послуг. При вирішенні спору судом враховані висновки Верховного Суду, які висловлені у постановах від 02.04.2020 у справі №757/29813/17-ц, від 25.06.2020 у справі №520/16591/16ц. Що стосується відсутності укладеного договору між позивачем та відповідачами, то слід звернути увагу на висновки Верховного Суду, які висвітлені у постанові по справі №210/5796/16-ц від 18.03.2019. Зокрема, зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані йому послуги, так як вони є споживачами наданих послуг. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні\~акти претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення. Аналогічна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі №6-59цс13, постановах Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц, від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, від 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц, від 25.03.2020 у справі №211/3347/18-ц, від 18.05.2020 у справі №176/456/17, постанові ВП ВС від 07.07.2020 у справі №712/8196/20. Таких документів споживачами (відповідачами по справі) надано не було. Як і не наведено обставин про те, що відповідачі не користувалися послугами, наданими позивачем, які постачаються централізовано. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги (централізоване опалення та гаряче водопостачання) у розмірі 60 432\~грн. 71\~коп. підлягають до задоволення. Крім того, оскільки правовідносин, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, то на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано вірний розрахунок інфляційних втрат у сумі 6447\~грн. 89\~коп. (за період з лютого\~2018\~року по січень 2022\~року) та 3\~% річних у сумі 2628\~грн. 97\~коп. (за період з січня\~2018\~року по січень 2022\~року), у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг. Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Відповідно до ст. 541 ЦПК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч.ч.\~1, 2 ст. 543 ЦК України). За таких обставин, оцінивши докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, ним надані відповідні послуги відповідачам, як споживачам таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами та не спростовані відповідачами, а тому до солідарного стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 60 432\~грн. 71\~коп., а також інфляційні\~ 6 447\~грн. 89\~коп. і 3\~% річних 2 628\~грн. 97\~коп., у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг, у зв`язку з тим, що вони зареєстровані та мають і мали право на проживання у помешканні, до якого позивачем надаються житлово-комунальні послуги і, якими вони користуються, не відмовилися від послуг, а відтак\~ є споживачами даних послуг. Відсутність договору не є підставою для звільнення відповідачів від обов`язку сплачувати надані та отримані комунальні послуги у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 3\~028\~грн. 00\~коп. (платіжна інструкція №\~215 від 31.01.2024). Тож, враховуючи те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» задоволено у повному обсязі, до стягнення із відповідачів на користь позивача підлягає сума 3028\~грн. 00\~коп. (судовий збір) у рівних частках по 1514грн. 00коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved