Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-16 00:00:00

[PERSON] (далі заявник), через представника, звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просила: - встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с. Очитків, Оратівського р-ну, Вінницької обл., та померла [INFO] в смт Донське, Свєтлогорський р-н, Калінінградська обл., російська федерація. Заявник обґрунтовує свою заяву наступними обставинами. [INFO] в смт Донське, Свєтлогорський р-н, Калінінградська обл., російська федерація померла бабуся заявника [PERSON] , про що відділом РАГС адміністрації піонерського міського округу (російська федерація) було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 04.08.2020 та зроблено запис акту про смерть №170209390001900161008. Після смерті бабусі заявника залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок в с. Очитків, Вінницької обл., яке заявник бажала прийняти подавши нотаріусу відповідну заяву. Однак, нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви з тих підстав, що заявником надано свідоцтво про смерть спадкодавця, яке видане в російській федерації. Встановлення судом факту смерті бабусі заявника [PERSON] дасть можливість заявнику реалізувати спадкові права. Ухвалою суду від 28.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в окремому провадженні з викликом учасників справи, а заінтересованій особі визначено строк для подання відзиву. Заінтересованими особами у визначений судом строк відзиву на заяву не подано, однак представник Липовецької міської ради у своїй письмовій заяві не заперечував щодо задоволення вимоги заявника, а розгляд справи просив без нього. У судове засідання заявник та її представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, заяву просили задовольнити. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] в смт Донське, Свєтлогорський р-н, Калінінградська обл., російська федерація померла бабуся заявника [PERSON] , про що відділом РАГС адміністрації піонерського міського округу (російська федерація) було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 04.08.2020 та зроблено запис акту про смерть №170209390001900161008. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №190131 виданого 10.11.2004 Оратівською РДА [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 2,7963 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Очитківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, кадастрові номери: 0523183900020050038, 0523183900020050045. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 24.05.1995 Очитківською сільською радою заявник народилася [INFO] , у графі «батьки» зазначено, що її батьком є [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 07.09.2018 Вінницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій обл., зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Отже, заявник [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до Витягу з ДРАЦС №00034768837 виданого 27.01.2022 Оратівським відділом ДРАЦС 10.11.1967 народився [PERSON] , про що 06.12.1967 виконавчим комітетом Очитківської сільської ради складено запис за №27, у графі батьки вказано батько [PERSON] , мати - [PERSON] . Так, заявник є онукою [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 01.06.1999 відділом РАЦС Оратівського району Вінницької області, [INFO] помер [PERSON] про що в книзі реєстрації актів про смерть 01.06.1999 зроблено запис за №33. Таким чином батько заявника помер раніше своєї матері та, відповідно, бабусі заявника [PERSON] . Після смерті бабусі заявника залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок в с. Очитків, Вінницької обл., яке заявник бажала прийняти подавши нотаріусу відповідну заяву. Однак, нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви з тих підстав, що заявником надано свідоцтво про смерть спадкодавця, яке видане в російській федерації. заявник стверджує, що [PERSON] померла на території російської федерації, тому отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся в момент проживання в країні, яка наразі є територією країни-агресора, а медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті - відсутній. Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті бабусі заявника [PERSON] , яка померла [INFO] в смт Донське, Свєтлогорський р-н, Калінінградська обл., російська федерація заявник зазначає, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся в момент проживання в країні, яка наразі є територією країни-агресора, а медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті - відсутній. Згідно п. 14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зі змінами, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. Відповідно п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч.ч. 4,7 глави 1 розділу ІІ вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Звертаючись до суду з даною заявою, заявник, на підтвердження смерті бабусі на території російської федерації, подала свідоцтво про смерть, видане відділом РАГС адміністрації піонерського міського округу (російська федерація) серії [NUMBER] від 04.08.2020, зроблено запис акту про смерть №170209390001900161008. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ«Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Так, дія Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997 зупинена з 27.12.2022. Проте, свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 04.08.2020, видано в рф до повномасштабного вторгнення і раніше цілком користувалося силою офіційних документів на території України. Суд встановив, що заявник доводилася [PERSON] внучкою, а так як батько заявника [PERSON] помер [INFO] , тобто раніше своєї метрі, заявник являється єдиним спадкоємцем [PERSON] за правом представлення (спадкова справа її не заведена), але при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини покійної бабусі заяву не прийнято, а тому встановлення судом факту смерті бабусі заявника [PERSON] дасть можливість заявнику реалізувати спадкові права. У цьому контексті суд зауважує, що п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд, оцінивши подані заявником докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що заявлена вимога: встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с. Очитків, Оратівського р-ну, Вінницької обл., та померла [INFO] в смт Донське, Свєтлогорський р-н, Калінінградська обл., російська федерація, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved