Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

директор ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 36\~520,76 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 16.06.2020 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем укладено договір про надання кредиту № 500832606 відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 27\~282,14 гривні на строк 36 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 32%. 20.12.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 500832606 від 16.06.2020. Станом на 20.12.2021 заборгованість відповідача склала 36\~520,76 гривень. Відповідач відзив на позов не подав. Справа передана за підсудністю Ленінському районному суду міста Запоріжжя на підставі ухвали Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 19.01.2024. Ухвалою про відкриття провадження у справі Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 20.03.2024 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки на повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав. Враховуючи, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 16.06.2020 [PERSON] звернувся до АТ «АЛЬФА-БАНК» з пропозицією укласти Угоду про надання споживчого кредиту № 500832606, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Сума кредиту 27\~282,14 гривні з фіксованою процентною ставкою 32% річних та зі строком дії на 36 місяців. Дата повернення кредиту 17.06.2023, що підтверджується Офертою на укладання угоди про надання кредиту № 500832606 від 16.06.2020. Відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту за період з 16.06.2020 по 17.06.2023 заборгованість відповідача перед АТ «АЛЬФА-БАНК» складала 42\~777,14 гривень, яка складається з суми кредиту за договором 27\~282,14 та процентів за користування кредитом в сумі 15\~495 гривень. 20.12.2021 АТ «АЛЬФА-БАНК» відступило ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором № 500832606 від 16.06.2020, що підтверджується Договором факторингу № 4 та характеристикою права вимоги. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом та випискою по особовим рахункам з 16.06.2020 по 20.12.2021 заборгованість відповідача складає 36\~520,76 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 26\~348,38 гривень та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 10\~172,38 гривні. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що [PERSON] отримав у АТ «АЛЬФА-БАНК» кредит в сумі 27\~282,14 гривні на строк 36 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 32%, тобто до 17.06.2023. АТ «АЛЬФА-БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідач, у свою чергу, свої обов`язки за кредитним договором виконував частково, сплативши заборгованість за тілом кредиту в сумі 933 76 гривні 17.09.2020, та за відсотками в сумі 473,36 гривні 17.07.2020, в сумі 1\~623,84 гривні 17.09.2020 та в сумі 500 гривень 17.04.2021. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд встановив, що на підставі Договору факторингу № 4 від 20.12.2021 ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість відповідача перед позивачем становить 36\~520,76 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 26\~348,38 гривень та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 10\~172,38 гривні. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 500832606 від 16.06.2020 в сумі 36\~520,76 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 26\~348,38 гривень та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 10\~172,38 гривні. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України). За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, що передбачено статтею 131-2 Конституції України. Судом встановлено, що 02.10.2023 між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в особі директора Наваренка Володимира Георгійовича та ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» в особі директора Малого Олексія Олексійовича укладений Договір про надання юридичних послуг № 02/10-23 (далі Договір № 02/10-23). Відповідно до Додаткового договору № 1 до Договору № 02/10-23 від 04 грудня 2023 року та акту № 1 приймання-передачі виконаних робіт від 04.12.2023 вартість витрат на надання юридичних послуг за позовом до [PERSON] складає 6\~500 гривень, у тому числі надання первинної консультації замовнику у справі (1 години) 1\~000 гривень, правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини (3 години) 3\~000 гривень, підготовка та подання позовної заяви (2,5 години) 2\~500 гривень. З платіжної інструкції № 2131 від 05.12.2023 вбачається про сплату позивачем коштів в сумі 6\~500 гривень за надання юридичних послуг згідно з договором № 02/10-23 від 02.10.2023. Однак позивачем не доведено надання йому професійної правничої допомоги, оскільки суду не надані докази того, що ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» здійснює адвокатську діяльність та має право надавати професійну правничу допомогу. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України (див. пункт 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21)). За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у покладанні на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3\~028 гривень.

Outcome: approved