Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

04.03.2024 року позивач\~\~звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути [PERSON] заборгованість за кредитним договором №CL-294490 від 18.11.2020 року у розмірі 722\~706,28 грн, а також сплачену суму судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 18.11.2020 року між відповідачем та АТ « Кредобанк» був укладений кредитний договір №CL-294490, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 500\~000,00 грн, початкова відсоткова ставка 35 відсотків, дата погашення кредиту - 17.11.2025 року, місячний платіж 16\~630,00 грн. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредитних коштів. Позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором станом на 18.01.2024 року у розмірі 722\~706, 28 грн, яка складається: 442272,80 грн тіло кредиту, 280433,48 грн відсотки. 25.10.2023 року банком було направлено на адресу відповідача досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що 18.11.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-294490. Відповідно п. 2 кредитного договору банк видає позичальнику кредит у сумі 500\~000,00 грн на строк 60 місяців до 17.11.2025 року, кредит видано на поточні потреби. Відповідно до п. 4 договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35 відсотків річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості за кредитом за методом «факт/360». Також, позивачем надано копію Додатку №1 до кредитного договору Графік погашення заборгованості, копію паспорта споживчого кредиту. Згідно копії заяви договору №25206021449119/980/РКО про надання комплексних банківських послуг від 18.11.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] на ім`я відповідача був відкритий рахунок у гривні. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредитних коштів, що підтверджується копією меморіального ордеру №62732355 від 18.11.2020 року, призначення платежу видача кредиту №CL-294490. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором станом на 18.01.2024 року у розмірі 722\~706,28 грн, яка складається: 442272,80 грн тіло кредиту, 280433,48 грн відсотки. 17.10.2023 року банком було направлено на адресу відповідача [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового повернення кредиту у сумі 683,181,63 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у поновному обсязі, та з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України стягнути на користь позивача сплачений при поданні позову судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: approved