Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. У вересні 2023 року [PERSON] (далі «Позивач») звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення аліментів на непрацездатного члена подружжя. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на такі обставини. 06.12.2008 року Позивач уклав шлюб з Відповідачем - [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1713, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони спільних дітей не мають. 20.03.2014 року Позивачу виповнилося 55 років і він почав отримувати пенсію, що підтверджується наявною в матеріалах цивільної справи копією пенсійного посвідчення на ім`я Позивача за № [NUMBER] серії [NUMBER] , дата видачі 06.08.2014 року, термін дії довічно, ким видано Пенсійний фонд України. Єдиним джерелом доходів Позивача є призначена йому пенсія, розмір якої складає 2520,00 гривень на місяць, що підтверджується довідкою №2784863723773716 від 05.09.2023 року відділення Пенсійного фонду України. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, внаслідок чого Відповідач фактично відмовилася від належної допомоги на утримання родини. На даний час Відповідачем подано позов про розірвання шлюбу. Розмір призначеної пенсії [PERSON] не забезпечує встановленого законом прожиткового мінімуму, інших видів доходу він не має, а його дружина відмовляється давати йому гроші, мотивуючи це тим, що вона їх самостійно заробляє. Відповідач є працездатною особою, працює на ТОВ «ВАЛТЕКС» і отримує заробітну плату. На даний момент Відповідач аліменти нікому не сплачує, на утриманні в неї немає інших непрацездатних осіб. За таких умов, Позивач просив суд стягнути з Відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Історія справи. Заяви та клопотання, позиції учасників справи. 10.10.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 29). 10.11.2023 року до канцелярії суду представником Відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому остання заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Зазначила, що оскільки Позивач отримує пенсію в розмірі 2520,00 гривень, який перевищує встановлений законом прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, який у 2023 році становить 2093,00 гривень, тому у нього відсутні правові підстави на утримання згідно ст. 75 СК України. Окрім цього у Позивача є рідна донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записом в паспорті громадянина України Позивача серії [NUMBER] . Наголосила, що основний обов`язок утримувати свого непрацездатного батька лежить на дочці [PERSON] . Повідомила, що на її думку Позивач штучно погіршив своє матеріальне становище, оскільки безкоштовно переоформив на свою доньку [PERSON] належний йому та відповідачу автомобіль Volkswagen Т4 грузопасажирський, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 34-35). 21.11.2023 року до канцелярії суду представником Відповідача подано клопотання про долучення доказу (а.с. 43). 23.11.2023 року до канцелярії суду представником Позивача подано клопотання про витребування письмових доказів по справі. У клопотанні представник Позивача просила суд витребувати: у Головного управління Державної податкової служби у Київській області інформацію (довідку) про відомості або інформацію про розмір та джерела отримання доходів [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] у період за останні п`ять років по момент розгляду даної цивільної справи; у Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області інформацію (довідку) про відомості або інформацію про розмір та джерела отримання доходів [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] у період за останні п`ять років по момент розгляду даної цивільної справи (а.с. 45-47). 23.11.2023 року ухвалою суду витребувано Головного управління Державної податкової служби у Київській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області відомості про розмір та джерела отримання доходів [PERSON] за останні п`ять років до моменту виконання ухвали суду (а.с. 58-59). 23.01.2024 року судове засідання було відкладено задля повторного направлення ухвали суду про витребування доказів від 23.11.2023 року на адресу Головного управління Державної податкової служби у Київській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (а.с. 64). 29.01.2024 року до канцелярії суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов лист від 26.01.2024 року №1000-0903-7/16566 про направлення індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] форма ОК-5 (а.с. 77-81). 30.01.2024 року до канцелярії суду від Головного управління Державної податкової служби у Київській області надійшов лист від 24.01.2024 року №1491/5/10-36-12-03-09 щодо відомостей про [PERSON] (а.с. 71-75). 28.02.2024 року судове засідання відкладено задля надання можливості сторонам подати додаткові пояснення у справі. 05.03.2024 року до канцелярії суду представником Позивача подано додаткові пояснення у справі, у яких остання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Повідомила, що 06.11.2023 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/7898/23 шлюб між сторонами було розірвано. Указане рішення суду набрало законної сили 07.12.2023 року. Наголосила, що Відповідач має стабільний дохід та, відповідно, можливість сплачувати аліменти на користь Позивача. Зауважила, що Позивач має поганий стан здоров`я, потребує повторно та регулярно проходити обстеження у вигляді магнітно-резонансної томографії головного мозку, потребує довготривалої реабілітації та змушений шукати джерела для придбання дороговартісних ліків. У свою чергу Відповідач зняла Позивача з реєстраційного обліку місця проживання (а.с. 95-99). 10.04.2024 року у судовому засідання Позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві та додатковим поясненням. Позивач пояснив, що у нього дійсно є донька від першого шлюбу [PERSON] . Утім, із позовом в порядку ст.ст.202, 203 СК України, він до неї не звертався. Підтвердив, що він дійсно у 2023 році переоформив на неї власний автомобіль, оскільки вони підтримують позитивні стосунки. Разом з цим його колишня дружина Відповідач по даній справі не допомагає йому матеріально, хоча Позивач через свій стан здоров`я такої допомоги потребує. Наголосив, що погіршення його стану здоров`я відбулося з 2014 року, тобто за час проживання із Відповідачем. Повідомив, що розмір його пенсії у 2023 році дійсно становив 2520,00 гривень, а у 2024 році дещо збільшився. Утім через додаткові витрати на лікування відповідних коштів не вистачає. Уточнив, що матеріальна допомога йому потрібна у зв`язку з захворюванням. 10.04.2024 року у судовому засіданні представник Відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Надала пояснення, аналогічні за змістом відзиву на позовну заяву. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 06.12.2008 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06.12.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис за №1713 (а.с. 7). Від шлюбу сторони дітей не мають. 06.11.2023 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/7898/23 шлюб між сторонами було розірвано. Указане рішення суду набрало законної сили 07.12.2023 року (а.с. 100-101). Від попереднього шлюбу Позивач має доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 37-38). Позивач є пенсіонером та одержує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 06.08.2014 року (а.с. 8). Відповідно до довідки про доходи №2784863723773716 від 05.09.2023 року розмір пенсії Позивача у період з березня по серпень 2023 року становив 2520,00 гривень на місяць (а.с. 9). Згідно з листом Головного сервісного центру МВС від 16.11.2023 року №31/2071АЗ-26133-2023 Позивач 09.02.2023 року здійснив перереєстрацію права власності на транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER (2003) на нового власника (а.с. 44). Відповідно до відомостей від Головного управління Державної податкової служби у Київській області та Індивідуальним відомостям про застраховану особу Форми ОК-5 Відповідач з січня по серпень 2023 року Відповідач працювала у ТОВ «ВАЛТЕКС» із заробітною платою в розмірі 6900,00 гривень на місяць та у ФОП [PERSON] із заробітною платою в розмірі 3555,00 гривень на місяць (а.с. 72-75, 79-81). Згідно з Витягом з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 05.09.2023 року №15.2-03/17692 станом на 05.09.2023 року за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано три особи: [PERSON] , [INFO] , тобто Позивач у даній справі; [PERSON] , [INFO] , тобто Відповідач у даній справі та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). На підтвердження погіршення стану здоров`я та необхідності у додаткових витратах на лікування Позивачем додано копії наступних документів: виписки із медичної карти стаціонарного хворого відділення транссфеноїдальної нейрохірургії №211162 від 04.04.2021 року; консультаційного висновку спеціаліста; виписки із медичної карти стаціонарного хворого відділення транссфеноїдальної нейрохірургії №4572/22 від 14.12.2022 року; Епікризу стереотаксичної фракцийної радіотерапії від 06.01.2023 року; Виписки із медичної карти стаціонарного хворого, історії хвороби №2548 та Магнітно-резонансної томографії головного мозку від 31.08.2023 року (а.с. 11, 12, 13, 14, 15, 16). 2. Мотивувальна частина. Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 Кодексу. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. За положеннями частини другої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із частинами третьої, четвертою статті 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частинами першою та другою статті 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. За правилами ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 2093,00 гривень. Висновки суду. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Такий правовий висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.10.2018 року по справі №161/16931/16-ц. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно вимог процесуального закону, встановивши, що Позивач отримує пенсію за віком у розмірі, що забезпечує йому прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, суд вважає, що його не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги у розумінні частини четвертої статті 75 СК України. Окрім того, судом встановлено, що Позивач має рідну повнолітню доньку, яка у відповідності до приписів ст.ст. 202, 203 СК України, якщо її не звільнено в установлений законом спосіб від відповідних обов`язків, зобов`язана утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, а також брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Як неодноразово зазначав сам Позивач, матеріальна допомога Відповідача йому потрібна саме у зв`язку з його захворюванням. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі наданих сторонами доказів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed