Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди було задоволено частково. 15.03.2024 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових, у якій просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 6440,08 грн. та витрат на професійну правову допомогу у сумі 20000 грн. Так на підтвердження надано: копію договору № 30-06-23/01 від 30.06.2023 про надання правової допомоги, копію акту приймання-передачі послуг до договору про надання правової допомоги адвокатом від 30.06.2023 року, копію квитанції від 05.07.2023 року про сплату надання юридичних послуг за договором № 30-06-23/01. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В силу вимог ч. 2 ст.246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, дану заяву підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Статтею 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з вимогами ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно з вимогами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що рішенням суду від 11.03.2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди було задоволено частково. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 569 007 (п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч сім) грн. 58 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 5765 (п`ять тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн. 08 коп. Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення по суті, суд виходить з наступного. Так, 15.03.2024 представник позивача звернувся до суду із заявою, у якій просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 6440,08 грн. та витрат на професійну правовому допомогу у сумі 20000 грн. До заяви представника долучено докази понесення [PERSON] витрат на правову допомогу у сумі 20 000 грн. Виконання договору від 30.06.2023 року з боку адвоката Зоц А.О. підтверджується актом приймання-передачі послуг до договору про надання правової допомоги від 13.03.2024 року та квитанцією від 05.07.2023 року про сплату за надання юридичних послуг за договором № 30-06-23/01. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial