Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

15.12.2023 позивач через адвоката Карпенко Ю.О. звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, в якому просить: - визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , за місцем проживання батька; - стягнути із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 18.12.2023 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 25.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.01.2024. 16.01.2024 підготовче засідання відкладено на 05.02.2024 у зв`язку з клопотанням представника відповідача. Ухвалою суду від 05.02.2024 зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів повернуто заявнику разом з доданими до заяви матеріалами. Ухвалою суду від 05.02.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено [INFO] . 05.02.2024 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 21.02.2024. 21.02.2024 продовжено перерву у підготовчому засіданні до 12.03.2024 у зв`язку з відсутністю висновку Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради та його представника. 12.03.2024 продовжено перерву у підготовчому засіданні до 25.03.2024 у зв`язку з ненадходженням висновку Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради щодо визначення місця проживання дитини. Ухвалою суду від 25.03.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритих судових засіданнях на 09.04.2024, 10.04.2024, 11.04.2024. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, відповідач та її представник позов не визнали, представники третіх осіб вважають позов таким, що підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 08.10.2014 по 26.01.2024 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.12.2023 у цивільній справі № 750/16808/23, яке набрало законної сили 26.01.2024, шлюб між сторонами у справі був розірваний. На даний час сторони проживають окремо, їх малолітній син зареєстрований за місцем проживання матері за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № 21305 від 30.11.2019 та Витягом з реєстру територіальної громади № 2023/009328646 від 14.11.2023 (а.с. 15 зворот -16). Позивач, вважаючи, що проживання дитини саме з ним буде найкращим чином відповідати її інтересам, звернувся з даним позовом до суду, оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо місця проживання дитини. Свою вимогу обґрунтовує тим, що відповідач не працює, систематично вживає спиртні напої, не приділяє належної уваги сину, його харчуванню, не створює сприятливих умов для навчання та розвитку дитини. Як убачається із копії свідоцтва про право власності на житло від 24.03.2000, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 21.03.2000 № 453, [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 22). Із довідки від 28.07.2023 № 90 убачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 19.07.2023 по теперішній час (а.с. 25). На підставі договору дарування № 615 від 19.06.2018, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Денисенко О.В., відповідачу [PERSON] належить 1/5 (одна п`ята) частина вищевказаної квартири, що підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 357273254 від 06.12.2023 (а.с. 19-20, 72-73). Із копії трудової книжки серії [NUMBER] убачається, що останнім місцем роботи [PERSON] був дитячий навчальний заклад № 17 Чернігівської міської ради, де вона працювала з 02.12.2019 на посаді старшої медсестри та звільнена 09.11.2021 за власним бажанням (а.с. 77). Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу сума заробітку [PERSON] за 2020 рік становить 65\~516,96 грн, за 2021 рік 74\~222,35 грн. Проте, починаючи з 2022 року, відомості про дохід [PERSON] відсутні (а.с. 78-81). Згідно інформації Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Чернігівської міської ради Чернігівської області від 21.11.2023 № 277 [PERSON] , [INFO] , є учнем 3-А класу. Громадянка [PERSON] (мати) в школі була неодноразово, з класним керівником спілкувалася та взаємодіяла щодо поведінки, навчальної діяльності сина, але практичних рекомендацій, наданих вчителем, дотримувалась короткотривало. В 3 класі [PERSON] часто ходив додому самостійно, інколи забирала мати. 09.11.2023 під час індивідуальної бесіди класного керівника [PERSON] та соціального педагога [PERSON] з хлопчиком стало відомо (зі слів дитини) що мати ніде не працює, систематично вживає спиртні напої, не приділяє належної уваги організації харчування вдома, не створює сприятливих умов для навчання та подальшого розвитку дитини. Про вказану ситуацію адміністрація школи інформувала Управляння (службу) у справах дітей (№ 275 від 13.11.2023). Також зазначено, що в 2022-2023 навчальному році класним керівником [PERSON] неодноразово проводилися бесіди з [PERSON] щодо необхідності організації практичної допомоги [PERSON] при виконанні домашніх завдань вдома (дитина потребувала систематичної допомоги) (а.с. 23). За результатами проведеної роботи практичним психологом Чернігівської загальноосвітньої школи № 3 І-ІІІ ступенів Чернігівської міської ради Чернігівської області з учнем 3-А класу [PERSON] від 06.12.2023 встановлено, що [PERSON] має виражені лідерські якості, прагне домінувати, бути в авторитеті серед однолітків. Дитина мріє про міцну, дружню родину. Любить своїх рідних та батьків, але зі слів учня «я дуже люблю свого тата, на всі 100%, а маму тільки на 50%». В ході бесіди було з`ясовано, що тато має безумовний авторитет у сина. Для формування цілісного образу чоловіка важлива повноцінна присутність батька не тільки в соціальному житті, а й у побуті. [PERSON] відчуває себе захищеним та у безпеці, коли тато поряд. Дуже сумує за татом, чекає його (а.с. 26). Із відповіді Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради від 08.12.2023 № 01-31/04/3089 убачається, що Управлінням було проведено профілактичну бесіду з [PERSON] , ознайомлено з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України щодо обов`язків батьків по вихованню дітей та попереджено про відповідальність за життя, здоров`я та належне ставлення до виховання дитини (а.с. 24). Як убачається із акта обстеження умов проживання від 22.02.2024, проведеного фахівцями Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, за місцем проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , дитині створені всі належні умови для виховання та проживання. Квартира з усіма комунальними зручностями. Кімната, де проживає дитина облаштована необхідними меблями та технікою. Загальний стан приміщення задовільний (а.с. 121). Із акта обстеження умов проживання від 22.02.2024, проведеного фахівцями Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, за місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , дитині створені умови для виховання та проживання. Кімната в гуртожитку з частковими комунальними зручностями. Кухня, душова кімната та туалет загального користування. Кімната обладнана необхідними меблями та технікою. Загальний стан приміщення задовільний (а.с. 122). Із висновку Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 135 від 12.03.2024, убачається за доцільне визначити місце проживання дитини з його батьком [PERSON] (а.с. 119-120). Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] (сестра позивача) показала, що відповідач зловживає спиртними напоями, через що [PERSON] , за його ж проханням, часто мешкає за місцем проживання позивача. Дитина нерідко буває брудною. Матір належної уваги навчанню дитини не приділяє. Натомість, позивач піклується про дитину, бере із собою на риболовлю, на прогулянки. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] (батьки позивача) показали, що відповідач зловживає спиртними напоями, залишає дитину на одинці, не готує їжу та не займається її лікуванням. У кімнаті, де мешкає відповідач з дитиною, запах блювоти та алкогольних напоїв. Часто [PERSON] дзвонить з проханням забрати його від матері. Одяг та інші речі дитині купують вони та позивач, оскільки відповідач не працює. Натомість, позивач, коли знаходиться в м. Чернігів, вчить уроки з дитиною, піклується про неї. У позивача з дитиною взаємна любов та повага, тому [PERSON] буде краще проживати з батьком. У разі відсутності сина вони будуть піклуватися про онука. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] (соціальний педагог Чернігівської загальноосвітньої школи № 3 І-ІІІ ступенів Чернігівської міської ради Чернігівської області) показала, що у листопаді 2023 року педагогам школи стало відомо про зловживання відповідачем спиртними напоями, через що дитина була дуже засмучена. За словами [PERSON] , мама постійно спить, ним не займається. З метою вирішення проблеми вони звернулися до Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради. Свідок телефоном запрошувала відповідача для розмови, але вона не з`явилася. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] (племінниця позивача) показала, що відповідач зловживає спиртними напоями та не здійснює належний догляд за [PERSON] , через що постійно забирає дитину до себе. Вона як медсестра неодноразово ставила крапельниці відповідачці через алкогольну залежність. У кімнату, де мешкає відповідачка з дитино, не можливо зайти через запах блювоти. [PERSON] постійно голодний та має проблеми з навчанням. Позивач як батько дуже хороший, дитині з ним буде добре. Натомість, до матері дитина не хоче повертатися. Перешкод у спілкуванні матері з дитиною позивач не створює і не буде створювати. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] (матір бувшої однокласниці [PERSON] ) показала, що дитина сторін не вихована, дозволяє собі нецензурну лайку та ображає дітей, а відповідач не реагувала на її претензії з цього приводу. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка малолітній [PERSON] показав, що мати за ним не доглядає, постійно спить через зловживання алкоголем, тому він хоче проживати лише разом з батьком, а матір взагалі не хоче бачити і знати. Відповідно до положень частини другої статті 141 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За приписами статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (частина перша статті 157 СК України). Згідно з частинами першою та другою статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до\~статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, незважаючи на принцип 6 Декларації прав дитини, яким передбачено, що малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю лише за виняткових обставин, суд при прийнятті рішення надає перевагу частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 та керується цією нормою, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11.07.2017 (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі необхідно брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). У ході судового розгляду встановлено, що подальше проживання [PERSON] разом з матір`ю не відповідатиме інтересам дитини. Натомість з матеріалів справи убачається, що позивач піклується про сина, бере активну участь у його вихованні, духовному та фізичному розвиткові, забезпечує його матеріально. Позивачем надані суду докази, які свідчать про те, що він створив усі належні умови для виховання та розвитку дитини, а, натомість, матір належно не доглядає за дитиною, матеріально не забезпечує, періодично самоусувається від виконання батьківських обов`язків, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання\~\~ [PERSON] , [INFO] , з батьком\~за адресою: [ADDRESS] . Суд зауважує, що вирішення справи на користь позивача не впливає на право матері малолітнього [PERSON] спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною першою статті 183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною другою\~статті\~182\~СК\~України\~передбачено,\~що\~розмір\~аліментів має\~бути\~необхідним\~та достатнім\~для\~забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ураховуючи вимоги закону, обов`язок відповідача утримувати неповнолітню дитину, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (частина перша статті 191 СК України). Проте, враховуючи, що місце проживання дитини з батьком визначене даним рішенням, розумним та справедливим слід вважати і стягнення аліментів з моменту набрання ним законної сили. За правилом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved