Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 04 серпня 2020 року, близько 23 год. 30 хв., водій [PERSON] рухаючись по вул. Кондратюка, 9 в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] змінюючи напрямок руху не впевнився в безпечності маневру, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після чого залишив місце ДТП, до якого був причетним. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 10.1, 13.1, 2.10 (а) Правил Дорожнього руху України. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.09.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] , відповідача у справі була застрахована в ТДВ «Страхова група «Оберіг» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ЕР - 182075907. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з урахуванням ПДВ, склала 31 263 грн. 60 коп. Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 06.10.2020 між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи 2 500 грн. 00 коп.) в сумі 28 137 грн. 24 коп. 07.10.2020 страхове відшкодування в розмірі 28 137,24 грн. було виплачено потерпілому. Таким чином, у ТДВ «СК «Оберіг» виникло право вимоги до відповідача в розмірі виплаченого страхового відшкодування на підставі ст. 38 Закону України «Про цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів». 06.04.2021 відповідачу було направлено вимогу про виплату коштів, проте станом на дату подання позову кошти не сплачені. Тому відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України відповідач повинен суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за період з 11.04.2021 по 10.04.2022. В зв`язку з вищезазначеним, просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 28 137,24 грн., інфляційні втрати в розмірі 4 060,53 грн., пеню в розмірі 5 046,59 грн., 3% річних в розмірі 888,14 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2481 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Ухвалою суду 24.02.2023 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Проте, відповідачем письмовий відзив не подано. Ухвалою суду від 13.12.2023 подальший розгляд цивільної справи за позовом ТзДВ «Страхова група «Оберіг» до [PERSON] про відшкодування шкоди вирішено здійснювати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 19.02.2024 задоволено клопотання представника позивача ТзДВ «Страхова група «Оберіг» про заміну первісного відповідача належним задоволено та замінено відповідача у справі [PERSON] на належного [PERSON] . 16.02.2024 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 28 137,24 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2481 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Позовна заява містить клопотання представника позивача, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Суд вважає, за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 04 серпня 2020 року, близько 23 год. 30 хв., водій [PERSON] рухаючись по вул. Кондратюка, 9 в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] змінюючи напрямок руху не впевнився в безпечності маневру, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після чого залишив місце ДТП, до якого був причетним. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 10.1, 13.1, 2.10 (а) Правил Дорожнього руху України. Постановою Оболонського районного суду м. Києва (справа № 756/10371/20) відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «Страхова група «Оберіг» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ЕР - 182075907(а.с. 10). Згідно з ремонтною калькуляцією від 21.09.2020 №4185-А вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Chevrolet» д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з урахуванням ПДВ становить 31 263,60 грн. Власник пошкодженого транспортного засобу «Chevrolet» д.н.з. [NUMBER] 06.10.2020 звернувся до ТДВ «Страхова група «Оберіг» із заявою про виплату страхового відшкодування. 07.10.2020 ТДВ «СГ «Оберіг» страховим актом №22865/1 від 07.10.2020 затвердило розрахунок страхового відшкодування в розмірі 28 137,24 грн. (а.с. 15) та згідно платіжним дорученням №5915 від 07.10.2020 року виплатило страхове відшкодування згідно страхового акту №22865/1 від 07.10.2020 (а.с. 16). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.п. в) п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виплатив власнику пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась за участю та з вини відповідача [PERSON] , який залишив місце ДТП транспортного засобу «Chevrolet» д.н.з. [NUMBER] страхове відшкодування згідно страхового акту від 07.10.2020 №22865 в сумі 28 137,24 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 28 137,24 грн підлягає задоволенню. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України). Частиною 1ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Крім того,ч. 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом в суді справи № 756/186/23 представником позивача було надано до суду договір № 22865 від 20.10.2022 про надання професійної правничої допомоги укладений між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та адвокатом Стецюрою О.Ю., яким передбачено, що вартість правової допомоги, що надається адвокатом складає - 5000,00 грн. та порядок розрахунку, а саме: за результатами надання правової допомоги, після набрання судовим рішенням на користь клієнта законної сили, складається акт прийому-передачі наданих послуг, що підписується представниками кожної із сторін. В акті прийому-передачі наданих послуг вказується обсяг наданої адвокатом правової допомоги та її вартість. Підставою для оплати винагороди є акт прийому-передачі наданих послуг, який складається протягом 5 робочих днів після набрання законної сили судовим рішенням на користь клієнта. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 5 днів з дня підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Оплата правничої допомоги здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківські реквізити, надані адвокатом. (п. 4.1-4.4, 4.6 договору). За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, тому вказана вимога підлягає задоволенню та стягненню з відповідача 5 000 грн, витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вимоги щодо стягнення з відповідача суми судового збору на користь відповідача у розмірі 2 481,00 грн. також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved