Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів. Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2020 року уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів було задовольнено повністю. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.10.2023 року заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 22 лютого 2021 року в справі № 308/7987/19, за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів - скасовано. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 21 листопада 2023 року 15 год. 30 хв. У позовній заяві позивач посилається на те, що вона - [PERSON] та відповідач - [PERSON] уклали шлюб 27.03.2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області складено відповідний актовий запис № 98 від 27.03.2014 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Вказує, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі в них народився син - [PERSON] , [INFO] . 24.05.2019 року [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до неї про розірвання шлюбу - справа № 308/5796/19. Стверджує, що відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання сина. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди, на момент пред`явлення позову, з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Вказує, що їй відомо, що відповідач знаходиться за межами України - в одній із країн ЄС в статусі громадянина України, однак, їй не відомо, де наразі працює відповідач та чи є таке місце роботи офіційним, тому переконана, що встановлення аліментів на утримання малолітнього сипа у твердій грошовій формі, згідно приписів ст. 184 СК України є найбільш доцільним. При цьому, просить суд встановити розмір щомісячних аліментів в розмірі - 2 500,00 грн. на дитину, яка, на її думку, є виправданою і можливою, із точки зору матеріального стану відповідача та його спроможності. Враховуючи вищевикладене, просить суд визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі - у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Через канцелярію суду зареєстровано заяву позивача, в якій вона уточнила свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача, а саме просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 усіх видів доходу відповідача. Свою заяву обґрунтовує тим, що на даний час відповідач офіційно працевлаштований військовослужбовцем за контрактом у військовій частині [NUMBER] 129-ї ОГШБ танкового батальйону та працює на посаді водія відділення підвозу палевно-мебельних матеріалів взводу ВМЗ. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві зазначила, що змінені позовні вимоги вона підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від його представника - адвоката Німець О., через канцелярію суду надійшла заява, в якій просить справу розглянути без їх участі, проти стягнення аліментів в розмірі частини доходу не заперечує. Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради Шатров Віктор надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі. В клопотанні зазначив, що позовні вимоги позивача вони підтримують в межах їхнього висновку та не заперечують проти прийняття заочного рішення по справі за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.07.2019 року між ними було розірвано (справа № 308/5796/19). Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народився спільний син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом також встановлено, що відповідач на даний час офіційно працевлаштований військовослужбовцем за контрактом у військовій частині [NUMBER] , що стверджується копією контракту по проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 15.12.2020. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їхньої спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) батька щомісячно і до досягнення ним повноліття. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. При цьому, оскільки позов пред`явлений 11.07.2019 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Що стосується питання визначення місця проживання дитини: малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 6 ст. 56 ЦПК України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку про визначення місця проживання дитини № 714/23/02-14 від 16.10.2020 року органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, вбачається, що, враховуючи інтереси дитини комісія прийняла рішення рекомендувати органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому підготувати висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з його матір`ю гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою її місця проживання. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення місця проживання дитини - малолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] , разом з мамою гр. [PERSON] також підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 768,40 грн., а також 768,40 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved