Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-14 00:00:00

У січні 2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява, у якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за: -кредитним договором №Р24.00404.004331203 від 14.09.2018 у розмірі 17\~517,37 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 7\~922,16 грн., заборгованість за відсотками 9\~595,21 грн.; -кредитним договором №С-400-007805-18-980 від 01.03.2018 у розмірі 13\~631,58 грн. з яких: заборгованість за основним боргом - 5\~000,00 грн.; заборгованість за відсотками 8\~631,58 грн.; -кредитним договором №3053900005 у розмірі 4\~842,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 1\~300,00 грн., заборгованість за відсотками 3\~542,50 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що: -14.09.2018 між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Р24.00404.004331203 за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 8\~833,00 грн., зі сплатою відсотків на рівні 15% річних на суму залишку заборгованості та зі строком користування 30 місяців; - 01.03.2018 між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено угоду №С-400-007805-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої останньому було відкрито рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт на картку у розмірі 1\~000,00 грн. зі сплатою відсотків на рівні 48% річних та зі строком користування 12 місяців; -09.03.2019 між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було укладено договір про надання споживчого кредиту №3053900005, за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 1\~300, 00 грн., зі сплатою відсотків на рівні 547,5% річних та зі строком користування 30 днів. З огляду на те, що [PERSON] взяті на себе обов`язки по поверненню отриманих коштів не виконав, що призвело до утворення заборгованості, а ТОВ «ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів» отримало право вимоги за вказаними договорами, останнє вважало за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.01.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові прохав розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав, правом на подання відзиву не скористався. Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне, зазначити наступне. 14.09.2018 між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Р24.00404.004331203 за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 8\~833,00 грн.,зі сплатою відсотків на рівні 15% річних на суму залишку заборгованості та зі строком користування 30 місяців. У договорі зазначено, що датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок. Для обслуговування кредиту, банком було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] . Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 07.07.2023 до 30.11.2023, заборгованість [PERSON] становить 17\~517,37 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 7\~922,16 грн., заборгованість за відсотками 9\~595,21 грн. 01.03.2018 між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено угоду №С-400-007805-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої останньому було відкрито рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт на картку у розмірі 1\~000,00 грн. зі сплатою відсотків на рівні 48% річних та зі строком користування 12 місяців. Відповідно до наданої копії прибуткового позабалансового ордера від 01.03.2028, дебет та кредит за кредитним договором становить 1,00 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 07.07.2023 до 30.11.2023, заборгованість [PERSON] становить 13\~631,58 грн. з яких: заборгованість за основним боргом - 5\~000,00 грн.; заборгованість за відсотками 8\~631,58 грн. Відповідно до копії договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів» набуло право вимоги за договорами боржником у яких є [PERSON] (№С-400-007805-18-980 та Р24.00404.004331203). 09.03.2019 між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було укладено договір про надання споживчого кредиту №3053900005, за умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 1\~300, 00 грн., зі сплатою відсотків на рівні 547,5% річних та зі строком користування 30 днів. Також у договорі зазначено, що сума кредиту перераховується протягом трьох робочих робочих (банківських) днів з моменту укладення цього договору. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 11.05.2021 до 30.11.2023, заборгованість [PERSON] становить 4\~842,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 1\~300,00 грн., заборгованість за відсотками 3\~542,50 грн. Згідно копії договору факторингу №11052021 від 11.05.2021, укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів» набуло право вимоги за договором боржником у якому є [PERSON] (№3053900005). Частиною 1 статті 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч.1-2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це встановлено в частині першій статті 1048 ЦК України. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як передбачено статтею 1055 ЦК України. При цьому, відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», документ, який містить відомості про господарську операцію є первинним документом. Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 44 Постанови НБУ від 4 липня 2018 року № 75 визначено, що первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують за такими ознаками: 1) за місцем складання: зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); 2) за змістом: касові; меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій). Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банком відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами (пункти 46, 47 Постанови НБУ від 4 липня 2018 року № 75) Пунктом 46 визначено, що відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками здійснюється на підставі платіжних інструкцій, наданих/складених відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань безготівкових розрахунків та виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті. З викладеного вище вбачається, що меморіальний ордер та платіжні інструкції є первинним документом, що містить відомості про операцію банку, а отже є належним, допустимим та достатнім доказом надання позики. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже виписка за картковим рахунком (по кредитному договору) або меморіальний ордер/платіжна інструкція є належними доказами щодо перерахування коштів на рахунок позичальника, що відповідно, свідчить про виконання кредитором взятих на себе обов`язків по наданню коштів. Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 року у справі 278/2177/15-ц Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України). З огляду на те, що позивачем не надано доказів перерахування кредитних коштів, як-то первинних бухгалтерських документів, а розрахунок заборгованості в розумінні приписів Закону не може бути беззаперечним доказом виконання кредитором зобов`язань щодо перерахування коштів, заявлені вимоги не підлягають задоволенню. Крім того, надані позивачем розрахунки заборгованості є такими, що не дозволяють перевірити розмір заборгованості відповідача виходячи зі строку кредитування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed