Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

02.10.2023, [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Рахівського районного суду від 28.12.2018 - розірвано. За період спільного проживання у сторін народилося п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом від 12.07.2018 (справа №305/1175/18) стягнено з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Рішенням виконавчого комітету Богданської сільської ради №97 від 14.08.2023 визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з позивачем за адресою: [ADDRESS] . На даний час діти сторін проживають із батьком та перебувають на повному його матеріальному забезпеченні. На підставі наведеного просила припинити з 14.08.2023 стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей, що стягуються на підставі судового наказу від 12.07.2018 у справі №305/1175/18, виданого Рахівським районним судом. Визнати судовий наказ, виданий 12.07.2018 Рахівським районним судом (справа №305/1175/18) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей таким, що не підлягає виконанню. Звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах на утримання дітей, що стягуються на підставі судового наказу від 12.07.2018 у справі №305/1175/18, яка згідно розрахунку державного виконавця від 08.09.2023 складає 225687,87 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2000 гривень, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 03.10.2023 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 30.10.2023. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. 10.11.2023 представником відповідача [PERSON] , адвокатом Прокіп`юк Оксаною Юріївною, подано через канцелярію суду відзив на позов. У відзиві, представник відповідача зазначає, що позовні вимоги [PERSON] , які викладені у прохальній частині позову вважає безпідставними, не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі, з огляду на нижче викладене. Вимогу припинення стягнення аліментів з 14 серпня 2023 року позивач мотивує наявністю рішення виконавчого комітету Богданської сільської ради №97 від 14.08.2023, яким визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з позивачем за адресою: [ADDRESS] та на підставі якого, на даний час, діти проживають із батьком та перебувають на повному його матеріальному забезпеченні. Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини. Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Рішенням виконавчого комітету Богданської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області №97 від 14.08.2023 про визначення місця проживання малолітніх дітей та затвердження Висновку про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, доводиться позивачем, як обставина для припинення стягнення аліментів на утримання дітей. Проте, вказане рішення виконавчого комітету Богданської сільської ради та Висновок щодо доцільності проживання дітей з батьком, ухвалені з порушенням норм чинного законодавства та не відповідають обставинам справи. Зокрема, органом опіки та піклування при вирішенні заяви позивача про визначення місця проживання малолітніх дітей з ним, прийнято односторонню позицію, подану з ракурсу позивача, [PERSON] , відповідно вбачається упередженість щодо відповідачки, [PERSON] . 17 липня 2023 року при здійсненні обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем мешкання відповідачки, органом опіки та піклування констатовано, що помешкання має одну житлову кімнату та кухню, для проживання, виховання та розвитку дітей не створено задовільних умов, у будинку брудно, мати не забезпечує дітей повноцінним харчуванням, постійно залишає дітей без нагляду. Натомість, обстеживши умови проживання позивача, де встановлено, що помешкання має також одну житлову кімнату та кухню, вистановано, що для проживання, виховання та розвитку дітей створені необхідні умови. Тобто, при рівнозначності кількості кімнат в будинку, надано перевагу позивачу. Більше того, доводячи упередженість органу опіки та піклування до відповідачки, останнім недостовірно обстежено умови проживання відповідачки та малолітніх дітей, а саме, відповідачка зі своїми дітьми проживала й проживає в будинку [ADDRESS] , належному її матері, бабусі дітей, [PERSON] . Будинок має загальну площу в розмірі 49,4 кв.м, з них 15,33 - житлової та 34,07 - допоміжної. Про те, що в будинку брудно, мати не забезпечує дітей повноцінним харчуванням, постійно залишає дітей без нагляду не відповідає дійсності. Діти забезпечені їжею, попри те, що позивач аліментів на утримання дітей не сплачує. Відповідачка здійснює належне виховання дітей, діти регулярно відвідують школу, гарно вчаться, ініціативні, чесні, доброзичливі, відповідальні, дружелюбні, працьовиті, тобто мати відповідально ставиться до їх виховання. Вирішуючи питання про доцільність визначенням місця проживання малолітніх дітей з батьком, органом опіки та піклування не заслуховувалася думка самих дітей, не з`ясовувалася їх прихильність до одного з батьків, бажання з ким з батьків проживати. Висновок складений формально, на прохання позивача для можливості пред`явлення вимоги про припинення стягнення аліментів. Постановою від 22 жовтня 2018 року головний державний виконавець Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відкрив виконавче провадження ВП [NUMBER] з примусового виконання судового наказу №305/1175/18, виданого 30.08.2018 Рахівським районним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] аліментів в користь [PERSON] на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04.07.2018 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного головним державним виконавцем Булеца Н.В. заборгованість по сплаті позивачем аліментів станом на 13.10.2023 становить 228890,86 гривень. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Аналіз правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Позивачем не надано достатніх, допустимих та достовірних доказів на підтвердження тієї обставини, що заборгованість за аліментами виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Окрім того, пред`явлення позовної вимоги про припинення стягнення аліментів не є підставою для звільнення від аліментного зобов`язання перед неповнолітніми дітьми, оскільки стягувач аліментів, з ким проживають діти, має бути впевнена у стабільності матеріального утримання дітей, що захищається судовим рішенням. У зв`язку з наведеним, вважає позовні вимоги позивача надуманими, необгрунтованими та такими, що грунтуються на припущеннях, відповідно не можуть бути задоволені судом. На підставі наведеного, просила відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів відмовити вцілому. Стягнути із [PERSON] в користь, [PERSON] , користь витрати на правову допомогу в сумі 2000 гривень. Крім того, 10.11.2023 представник відповідача [PERSON] , адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Богданської сільської ради, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей, яку просить об`єднати в одне провадження разом з первісним позовом. У зустрічній позовній заяві, представник відповідача посилається на ті ж обставини, які наведені у візиві на позов. Також зазначає, що відповідач, [PERSON] проживає в будинку, де не підведено електроенергію, будинок не зареєстрований, не встановлений, як житловий. [PERSON] , хоча постійного місця роботи не має, однак гарує по господарству, маючи худобу - корову, свині, кури, що забезпечує достаток в харчуванні дітям, спиртними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає. Відповідач, батько дітей неодноразово вчиняв насильство у сім`ї, неодноразово наносив позивачці побої, зловживав алкогольними напоями, своєю аморальною поведінкою шкодив дітям, це стало основною причиною припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу. З боку відповідача, завжди були аб`юзивні стосунки щодо позивички. Вони і продовжилися після розірвання шлюбу, а надто після подання до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Постійно направляв до позивачки соціальні служби, органи поліції щодо нібито невиконання нею батьківських обов`язків. Для прикладу, вона могла поратися по господарству, йти відвести корову на пасовище, діти відповідно залишалися вдома з її матір`ю, бабусею дітей [PERSON] , то в цей момент відповідач приходив з поліцією, працівниками соціальної служби для фіксації факту залишення дітей самих, складали відносно позивачки протоколи, за якими притягали до відповідальності, звідси і твердження у Висновку органу опіки та піклування про неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дітей, але насправді, позивачка вимушена була визнавати вину в суді при розгляді адміністративного протоколу, через шантаж відповідача, погрожуючи їй, що забере дітей, якщо вона не визнаює вини. Тому, виключно через страх втратити дітей, свою необізнаність про юридичні наслідки визнання вини, позивачка не заперечувала про притягнення її до адміністративної відповідальності. Тепер вона розуміє, що такі дії відповідача стали рушійними для підготовки доказів майбутнього позову про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Бо ж, направду йому не потрібні діти, у нього виключно матеріальний інтерес, позбавлення його заборгованості зі сплати аліментів та припинення їх стягнення з нього. Підтвердженням чому, зокрема, є те, що рішенням виконавчого комітету Богданської сільської ради визначено місце проживання п`ятьох дітей з батьком, в тому числі, доньки [PERSON] . Однак, така проживає з позивачкою, в даний час проходить післяопераційну реабілітацію, тобто потребує відновного лікування, дитині зроблена операція - еквінусна установка обох стоп, що стверджено Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №11943/23 від 29.09.2023 та довідкою №109 від 19.10.2023 Комунального некомерційного підприємства «Рахівський центр первинної медико-санітарної допомоги» амбулаторія с. Богдан. Також, спілкуючись із дітьми в школі, так як відповідач не допускає позивачку до дітей за місцем їх теперішнього проживання, вони плачуть, просяться додому, та водночас бояться батька, бо той погрожує віддати їх до дитячого будинку у разі повернення їх до позивачки, та обіцяє їх повернути, коли судом буде вирішено справу про звільнення його від сплати аліментів та заборгованості по аліментах. Позивачка, неодноразово, намагалася відвідувати дітей, та відповідач її не допускає, створює їй перешкоди у спілкуванні з дітьми. Діти кілька разів самі втікали до позивачки, останній раз 11 жовтня 2023 року, дізнавшись про це відповідач прийшов та примусово забрав дітей, а позивачку побив. На цей випадок, позивачка викликала поліцію, що стверджено Талоном-повідомлення єдиного обліку №5483 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. Діти ж мають прихильність до позивачки. Вона належні житлові умови, на відміну від відповідача, створила належні умови для проживання (в межах своїх матеріальних можливостей), виховання та забезпечення дітей, виходячи в першу чергу з інтересів дітей, враховуючи їх малолітній вік. Також важлива підтримка постійних родинних стосунків малолітніх дітей, які наразі проживають з відповідачем із своїми рідною сестрою [PERSON] та братом [PERSON] , [INFO] , якого позивачка народила від іншого чоловіка, а також бабусею [PERSON] , до якої в дітей гарні, теплі, з почуттям любові, поваги, стосунки. Органом опіки та піклування при вирішенні спору щодо місця проживання малолітніх дітей не встановлено обставин, які б могли достовірно свідчити, що зміна місця проживання малолітніх дітей сторін загрожує дітям психологічно або фізично чи призведе до негативних для дітей наслідків, створить для них нестерпні умови. На підставі наведеного, просила прийняти до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів зустрічний позов [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- виконавчий комітет Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей, та об`єднати їх в одне провадження. Визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 1073,60 гривень судових витрат зі сплати судового збору та 4000 гривень витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 22.11.2023, зустрічну позовну заяву [PERSON] в особі представника, адвоката Прокіп`юк Оксани Юріївни до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Богданської сільської ради, як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей прийнято до спільного розгляду з первісним позовом адвоката Мігалі Іляни Василівни, що діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. 04.12.2023, представник позивача за первісним позовом [PERSON] , адвокат Мігалі І.В. подала відзив на зустрічний позов. У відзиві на зустрічний позов, адвокат Мігалі І.В. зазначила, що відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не визнає позовні вимоги, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. В зустрічному позові позивачка - [PERSON] зазначає про те, що діти сторін проживали та продовжують проживати з нею за адресою: [ADDRESS] . Також, зазначає про те, що висновок про доцільність визначення місця проживання дітей з батьком - [PERSON] прийнятий з порушенням норм чинного законодавства та не відповідають обставинам справи, оскільки при прийнятті органом опіки вказаного висновку надано перевагу батькові - [PERSON] . Позивачка стверджує, що інформація про те, що в її будинку брудно, що вона не забезпечує дітей повноцінним харчуванням, залишає їх без нагляду не відповідає дійсності. Діти забезпечені їжею, попри те, що відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей. Вказаний висновок вважає таким, що прийнятий згідно чинного законодавства та відповідає інтересам дітей. На адвокатський запит від 13.11.2023 до Богданської сільської ради надано документи, на підставі, яких було прийнято висновок про місце проживання дітей з батьком, зокрема і фотографії (на яких видно умови проживання позивача- [PERSON] та відповідача- [PERSON] ). Згідно акту обстеження умов проживання у [PERSON] від 17.07.2023 встановлено, що діти неохайні, в брудному одязі, неналежно доглянуті, відсутні умови для їх виховання та розвитку. На фотографіях (за місцем проживання позивачки) видно, що в її будинку немає умов для проживання дітей. Згідно акту обстеження умов проживання у відповідача, [PERSON] від 17.07.2023 встановлено, що батько створює умови для відпочинку, навчання та ігор дітей. У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що відповідач кожен місяць сплачував аліменти по можливості, незважаючи на те, що в нього мінімальна заробітна плата. Окрім вказаних аліментів, позивачка щомісячно отримує державну соціальну допомогу у великому розмірі, але не витрачає її на утриманні дітей (в будинку нема продуктів для харчування дітей), про що свідчать довідки, видані УСЗН Рахівської РДА від 16.11.2023. Актом обстеження матеріально-побутових умов від 27.11.2023 у [PERSON] підтверджується, що відповідач проживає з цивільною дружиною та чотирьома дітьми у [ADDRESS] . Дочка сторін - [PERSON] , тимчасово проживає у позивачки, так як недавно перенесла операцію. Згідно постанови Рахівського районного суду від 30.08.2022 (справа № 305/1617/22) позивачку притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за невиконання нею батьківських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого сина, який перебуває на лікуванні у реанімаційному відділенні Рахівської РЛ. Постановою Рахівського районного суду від 10.08.2023 (справа №305/1302/23) позивачку, повторно, притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП за невиконання нею обов`язків щодо забезпечення необхідності умов життя та виховання своїх 6 дітей. Вказані рішення суду набули законної сили та не оскаржені позивакою. Позивачкою не надано жодного доказу щодо вчинення проти неї насильства, а талон-повідомлення не є доказом, оскільки за розглядом вказаної заяви не прийнято ніякого рішення про винуватість відповідача. На даний час відповідач відводить дітей до школи, піклується про них, створює всі необхідні умови для їх проживання та нормального розвитку. Орган опіки та піклування, враховуючи якнайкращі інтереси дітей прийнято висновок про визначення місця проживання дітей із батьком. На підставі наведеного, просила у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, без самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Богданської сільської ради про визначення місця проживання дітей відмовити в повному обсязі. Стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] судові витрати. Крім того, 04.12.2023 представник позивача за первісним позовом [PERSON] , адвокат Мігалі І.В. подала заяву про виклик свідка, в якій просить викликати в судове засідання та допитати в якості свідків [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] . 15.12.2023 представник відповідача за первісним позовом [PERSON] , адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна подала до суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. У відповіді на відзив, адвокат Прокіп`юк О.Ю. зазначила, що на противагу обгрунтувань зустрічних позовних вимог, Відповідачем заперечено упередженість Висновку органу опіки та піклування, яким визначено проживання дітей сторін із батьком та додано документи, на підставі яких було прийнято рішення про місце проживання дітей з батьком. Оглянувши ці документи, як докази передачі дітей для проживання з батьком, вважає їх неналежними, не об`єктивними, скоріше суб`єктивними з огляду на таке. Так, в акті обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , складеному 14 липня 2023 року, працівниками Служби у справах дітей, фахівцями із соціальної роботи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зазначено, що умови проживання незадовільні, в будинку брудно, відсутні продукти харчування, санітарно-гагієнічні норми недотримані, в будинку неприємний запах. Для виховання та розвитку дитини не створено жодних умов. У графі «стосунки, традиції сім`ї» діти більше часу проводять з бабою, так як матері часто немає вдома. За результатами обстеження зроблено висновок, що на час обстеження матері [PERSON] не було вдома, діти не охайні в брудному одязі, [PERSON] , бабуся дітей сказала, що діти перебувають під її наглядом. Вкотре під час обстеження діти неналежно доглянуті, відсутні умови для їх виховання та розвитку. Цією ж комісією та в цей самий день було обстежено умови проживання батька дітей, [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно Акту умови проживання задовільні, батько створює умови для відпочинку, навчання та ігор дітей. В графі «стосунки, традиції сім`ї» зазначено, що батько любить дітей та хоче, щоб вони проживали з ним. Зі слів батька, [PERSON] для комісії зрозуміло, що він докладає зусиль для створення належних умов проживання дітей, любить їх, та хоче щоб вони проживали з ним. Також, до Відзиву додані Висновки оцінки потреб сім`ї, по кожному окремо. Згідно Висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] , складеному фахівцем соціальної роботи [PERSON] , за результатами оцінювання потреб з`ясовано, що складні життєві обставини (далі СЖО) наявні. Основними ознаками та чинниками, що спричиняють СЖО є невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків належним чином. Стан задоволення потреб дітей - мати частково задовольняє потреби дітей. Згідно Висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] , складеного цим же фахівцем та в той самий день, за результатами оцінювання потреб з`ясовано, що СЖО відсутні. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, визначаючи місце проживання дітей із Відповідачем не встановив усіх обставин, які б створили передумови для справедливого вирішення спору щодо місця проживання дітей. Зокрема, встановлюючи результати обстеження Позивачки відсутністю продуктів харчування, не перевіряли даний факт, навпаки перекрутили його, надумали, встановили за бажане для Відповідача (тобто в його користь). Натомість в неї діти ніколи не голодували і не голодують, в будинку наявні базові продукти харчування, а все решту по мірі закінчення постійно докуповується. Крім того, має в господарстві худобу- корову, птицю, свині, тож наявні домашні молочні продукти, м`ясо. Щодо висновку про неприємний запах в будинку, брудний бардак, неохайність дітей, то зауважує, що то діти, шестеро, дрібного віку, яким властиво забруднюватися, розкидати по хаті речі, залишати після себе неприбраний посуд і т.п. ЇЇ довірителька цілий день порається по господарству, на городі, навіть сама розколює дрова та носить їх до будинку, працює і за чоловіка і за жінку, так би мовити. Тож вже ввечері намагається наводити порядок в хаті. Діти до школи ходять в чистому одязі, охайні, завжди мають із собою їжу, напої (бутерброди, вода чи чай). Щодо постійної відсутності [PERSON] , як зазначено в акті обстеження, то це звичайно звучить абсурдно, прийшли один раз, а зробили висновок, що завжди вона відсутня і часто залишає дітей. Так вже людство налаштовано, що маючи сім`ю, будучи матір`ю, дорослою людиною, громадянкою держави, існують певні правовідносини. Це сходити в магазин за продуктами харчування, побутовими товарами, в банк, державні установи, заклади охорони здоров`я і т.п. Також, сам факт знаходження сім`ї [PERSON] під соціальним супроводом та перебуванням на обліку при службі у справах дітей, згідно доданого Висновку оцінки потреб сім`ї від 17.07.2023 та Наказів №25,26,27,28,29 від 01.04.2023 Служби у справах дітей Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області «Про взяття на облік дитини, яка опинилася у складних життєвих обставинах та перебуває на профілактичному обліку» не є достатньою підставою для висновку про доцільність визначення місця проживання дітей із батьком. Висновок органу опіки та піклування зроблений поспіхом, на підставі неповно з`ясованих обставин, без врахування якнайкращих інтересів дітей, не була заслухана думка дітей, їх прихильність до матері (дітей забирали примусово, бо вони не хотіли йти, ховалися на горищі, таким чином створили стрес для дітей), бажання проживання у звичному для них будинку, з матір`ю та бабусею. Натомість враховані інтереси Відповідача, який вже більше року переслідує її довірительку, нацьковує на неї соціальну службу, службу у справах дітей, поліцію, підготувавши таким чином підгрунтя для подання до суду позову про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах та стягнення аліментів. Отже, наміри батька дітей, [PERSON] очевидні, скинути із себе аліментні зобов`язання. Крім того, органом опіки та піклування житлові умови проживання Відповідача оцінені якнайкращі, згідно Акту обстеження умов проживання [PERSON] , складеного 14.07.2023, проте не наведено доказів для такого висновку. Згідно зібраних доказів, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 357866282 від 11.12.2023, житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований в цілій частині за громадянкою [PERSON] . Загальна площа даного будинку складає 20,8 кв.м, житлова площа 14.6 кв.м. Будинок за адресою місця реєстрації [ADDRESS] також не зареєстрований за останнім, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 357872026 від 11.12.2023. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 357884955 від 11.12.2023 за [PERSON] жодного права власності на нерухоме майно, в тому числі, житловий будинок, не зареєстровано. Тобто, Відповідач із дітьми проживає в чужому будинку, не маючи власного житла, до того ж не під`єднаному до електромережі. Діти, за їх словами, змушені вчити уроки при телефонному світлі, свічці. В будинку не має води, діти змушені носити воду із потічка, що знаходиться поруч хати на вулиці. І все це, за переконанням органу опіки та піклування, належні умови для проживання, навчання, відпочинку дітей. [PERSON] , в свою чергу, має постійне місце проживання, житловий будинок більший за площею, в будинку наявні всі комунікації - світло, вода, більші кімнати, які більш комфортні для проживання дітей, їх навчання, відпочинку. Також, її житловий будинок розташований ближче до школи, і дітям не потрібно витрачати багато часу на дорогу, про що не скажеш за Відповідача. Дітям, із її місця проживання до батькового будинку потрібно йти ще годину часу дорогою вверх. Вважає, що виняткових обставин, які б зумовлювали розлучення малолітніх дітей з матір`ю, не існувало та не існує зараз. Посилання Відповідача у Відзиві на мінімальну заробітну плату, що призвело до значної заборгованості, не виправдовує його, як батька, який зобов`язаний надавати дітям матеріальне утримання, і який не позбавлений можливості, ні за віком, ні за станом здоров`я, вжити заходів для пошуку більш оплачуваної роботи. Аліментні зобов`язання за своєю природою та генезою є саме морально-етичною категорією, яка втілена у нормі позитивного права. Фактично йдеться про повністю не охоплені правом, проте визнані суспільством базові принципи моралі. Додані до Відзиву довідки УСЗН Рахівської РДА від 16.11.2023 про отримані [PERSON] суми державної соціальної допомоги не доводять не витрачання їх на утримання дітей. Якщо їх розмір поділити на шістьох дітей, то виходить приблизно по чотири тисячі гривень на одну дитину, що не так вже й багато з огляду на ціни харчування, побутові речі. Крім того цього року дочка [PERSON] була прооперована на ніжку у Івано-Франківському медичному закладі, відповідно витрачалися значні кошти на лікування, придбання ліків, оплати за операцію. Відповідач в свою чергу жодної матеріальної допомоги не надав. І на кінець, основним доказом, який на думку Відповідача, робить [PERSON] нікудишньою матір`ю, останній називає постанови Рахівського районного суду Закарпатської області про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, за невиконання нею батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання дітей. Так, дійсно, згідно постанов [PERSON] визнала свою вину, але виключно через страх втратити дітей, бо Відповідач погрожував їй цим, якщо вона не визнає вини, свою необізнаність про юридичні наслідки визнання вини, та вже тепер вона розуміє, що такі дії Відповідача стали рушійними для підготовки доказів майбутнього позову про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Бо ж, направду йому не потрібні діти, у нього виключно матеріальний інтерес, позбавлення його заборгованості зі сплати аліментів та припинення їх стягнення з нього. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. На підставі наведеного, просила зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дітей із матір`ю задовольнити. 20.12.2023 представник відповідача за первісним позовом [PERSON] , адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна подала через канцелярію суду клопотання, в якому просила викликати та допитати у якості свідка, [PERSON] , психолога Богданської ЗОШ ( [ADDRESS] ). Заслухати в судовому засіданні думку дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] для з`ясування їх думки для вирішення подальшого питання стосовно визначення місця проживання дітей. Здійснювати заслуховування думки дітей у присутності практичного психолога Богданської ЗОШ або Служби у справах дітей Богданської територіальної громади. Зобов`язати [PERSON] забезпечити явку дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] у судове засіданняі для заслуховування їхньої тдумки судом. Обов`язок забезпечення явки в судове засідання [PERSON] залишає за собою. Ухвалою суду від 20.12.2023 підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 22 січня 2024 року. Викликано в судове засідання свідків: [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , психолога Богданського ЗЗСО І-ІІІ ступенів (адреса: с. Богдан, вул. Івана Франка, буд.2, Рахівського району, Закарпатської області); [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] . 20.02.2024, представник відповідача за первісним позовом [PERSON] , адвокат Прокіп`юк Оксана Юріївна подала через канцелярію суду клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати від Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", інформацію стосовно того: чи приєднаний житловий будинок [ADDRESS] до електромережі; чи укладений договір із споживачем електроенергії [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , про користування електроенергією в будинку [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] , адвоката Прокіп`юк Оксани Юріївни про витребування доказів. Позивач за первісним позовом, [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник позивача, [PERSON] 16.04.2024 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі позивача. Первісний позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Відповідач за первісним позовом, [PERSON] в судове засіданні не з`явилася. Представник відповідача адвокат, [PERSON] подала ччерез канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі відповідача. первісний позов не визнає. Просить у його задоволенні відмовити. Зустрічну позовну заяву підтримує та просить її задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: виконавчого комітету Богданської сільської ради, як органу опіки та піклування, у судове засідання не з`явилася. 12.04.2024 представник третьої особи, [PERSON] подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Під час ухвалення рішення суду просила врахувати висновок Органу опіки та піклування, який наданий нею в додатках до вказаної заяви. Первісний позов підтримує. У зустрічному позові просить відмовити. Свідок [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні 22.01.2024 зазначила, що відповідачка [PERSON] , яка являється племінницею її чоловіка, не виконує належним чином свої материнські обов`язки щодо утримання та виховання малолітніх дітей. [PERSON] не доглядає дітей, не пере одяг, не розчісує дівчаток. Діти ходили у школу з педикульозом. Незважаючи на те, що відповідачка отримувала кошти на дітей, вона не купувала їм одяг та продукти харчування, діти не доїдають. Вона неодноразово просила [PERSON] кинути курити та пити, однак остання на шлях виправлення не стала. Відповідачка проживає разом з матір`ю та братом, який являється особою з інвалідністю та мешкає у надвірній кухні, де умови проживання жахливі. Натомість у [PERSON] вона була вдома декілька разів. У хаті чистота, туда приємно зайти. Вважає, що в інтересах дітей буде краще залишитись проживати разом із батьком. Свідок [PERSON] , зазначила, що вона із 2019 року проживає з позивачем [PERSON] у цивільному шлюбі. Разом з ними проживають діти її чоловіка. В них створені належні умови для проживання дітей. У будинку є світло, стіральна машинка. У мене з дітьми хороші відносини, оскільки більше часу з ними проводить вона. Свідок [PERSON] , у судовому засіданні зазначив, що він 10 років працює психологом у Богданському ЗЗСО І-ІІІ ступенів. З приводу предмету спору зазначив, що відколи діти проживають разом із батьком, вони ходять у школу охайні, мають гроші, чудово поводяться, спілкуються з однолітками. Крім того, у судовому засіданні, 22.01.2024 були допитані, за відсутності батьків та у присутності психолога Богданського ЗЗСО І-ІІІ ступенів [PERSON] малолітні діти сторін: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мололітня [PERSON] , [INFO] , ствердила, що їй краще проживати у тата ніж у мами. Мама завжди кудись ходить, а її залишає доглядати за молодшими дітьми, Коли вони були неслухняні мати їх била. Також зазначила, що за мамою не сумує, хоче проживати разом із батьком. Мололітня [PERSON] , [INFO] зазначила, що вона хоче проживати разом із татом. Їй краще проживати з ним. Поряд з цим, зізналася, що це тато сказав їй так говорити в суді. Малолітня [PERSON] , [INFO] зазначила, що вона жила трохи з татом, а після операції проживає з мамою. Тато, за період коли вона була у лікарні їй не дзвонив. Хоче жити разом з мамою. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, взявши до уваги відзив на первісний позов, відзив на зустрічний позов, відповідь на відзив, покази свідків, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як вбачається з матеріалів справи, сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.01.2009, укладеному у виконавчому комітеті Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, який 28.12.2018 між ними було розірвано на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області по справі № 305/1280/18. Від шлюбу у сторін народилося п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження: серії [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] , виданими повторно 08.09.2023. Рішенням виконавчого комітету Богданської сільської ради №97 від 14.08.2023 визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Не погоджуючись з рішенням виконавчого комітету Богданської сільської ради №97 від 14.08.2023 про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, [PERSON] , відповідачка [PERSON] подала зустрічну позовну заяву, в якій просила визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання провизначення місця проживання малолітніх дітей, суд виходить з наступного. Згідно з ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом положень частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності із вимогами ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з частинами 1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Статтею 11 Закону України Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Суд бере до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, а саме: право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», пункт 49, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 47), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49), у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Невжиття заходів щодо спілкування з дитиною, турботи про неї, розцінюється як свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками, сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що відповідач не має прагнення спілкуватися з дитиною, сприяти засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до його внутрішнього світу, що суперечить положенням ст.18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), з яких випливає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найвищі інтереси є предметом їх основного піклування. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Судом встановлено, що малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з батьком, [PERSON] та його співмешканкою [PERSON] , у орендованому житловому будинку за адресою: [ADDRESS] у якого за місцем мешкання створені усі належні умови для дітей, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 27.11.2023. Малолітня, [PERSON] , [INFO] , яка недавно перенесла операцію, на даний час проживає разом із мамою, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою №941 виданою 13.12.2023 Богданською сільською радою. Згідно акту обстеження умов проживання відповідача, [PERSON] від 17.07.2023, батько створює умови для відпочинку, навчання та ігор дітей. Матеріали справи свідчать і про те, що батько слідкує за організацією навчання дітей, підтримує зв`язок із шкільним закладом. Поряд з цим, актом обстеження умов проживання у [PERSON] від 17.07.2023 встановлено, що діти неохайні, в брудному одязі, неналежно доглянуті, відсутні умови для їх виховання та розвитку. На фотосвітлинах(за місцем проживання матері дітей) видно, що в її будинку нема умов для проживання дітей. Більше того, мати дітей, [PERSON] , двічі, притягалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за невиконання нею батьківських обов`язків. Згідно постанови Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.08.2022 по справі № 305/1617/22 [PERSON] притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП за невиконання нею батьківських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого сина, який перебував на лікуванні у реанімаційному відділенні Рахівської РЛ. Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.08.2023 по справі № 305/1302/23, відповідачку, повторно, притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП за невиконання нею обов`язків щодо забезпечення необхідності умов життя та виховання своїх 6 дітей. Вказані рішення суду набули законної сили та не оскаржені відповідачкою. Наказами служби у справах дітей Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №25, №26, №27, №28, №29 від 01 квітня 2021 року, малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , взято на облік, як дітей, які опинилися в складних життєвих обставнинах. Відповідно до ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Частиною п`ятою статті 19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При прийнятті судом рішення судом враховано висновок органу опіки та піклування Богданської сільської ради затверджений 14.08.2023 рішенням виконкому Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за №97, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З висновку вбачається, що 17.07.2023 працівниками служби у справах дітей проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем проживання батька. Обстеженням встановлено, що помешкання має одну житлову кімнату та кухню. Для проживання, виховання та розвитку дітей створені необхідні умови. Також 17.07.2023 працівниками служби у справах дітей проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем проживання матері. Обстеженням встановлено, що помешкання має одну житлову кімнату та кухню. Для проживання, виховання та розвитку дітей не створено задовільних умов. У будинку брудно, мати не забезпечує дітей повноцінним харчуванням, постійно залишає дітей без нагляду. Батько дітей працює опалювачем в Богданському ЗЗСО, позитивно характеризується за місцем проживання, психічних чи наркологічних захворювань не має. Мати дітей, неоднаразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам дитини. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Згідно ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. При вирішення питання про місце проживання малолітніх дітей, судом взято до уваги думку малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які виявили бажання залишитися проживати разом із батьком. Інші троє малолітніх дітей на день ухвалення судом рішення не досягли десятирічного віку. Під час судового розгляду не встановлено будь-яких виняткових обставин, які б переконали суд у тому, що малолітніх дітей необхідно залишити проживати разом з матір`ю. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач надав достатньо доказів того, що він, як батько малолітніх дітей, має належні умови для проживання, дохід, піклується про дітей, виконує свої батьківські обов`язки. Поряд з цим, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено. Отже, враховуючи встановлені обставини, те, що позивач займається вихованням малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , піклується про них, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, із урахуванням віку дітей, суд вважає, що на даний час проживання малолітніх дітей з батьком, буде відповідати саме найкращим інтересам малолітніх дітей, які потребують постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме їх розвитку як психологічному так і фізичному. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічного позову [PERSON] в особі представника, адвоката Прокіп`юк Оксани Юріївни до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , слід відмовити. Поряд з цим, суд зазначає, що у разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дітьми, визначене у цій справі місце проживання дітей може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Вирішуючи первісний позов в частині звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів, суд виходить з наступного. За правилами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Статтею 181 СК України, встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. За змістом статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьоїстатті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із положеннями статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 21.07.2021 року у справі № 477/1165/20 - дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Судом встановлено, що судовим наказом Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.07.2018 по справі №305/1175/18 стягнено з позивача [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] аліменти в користь [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04 липня 2018 року, до досягнення дітьми повноліття. У матеріалах справи наявна постанова головного державного виконавця Рахівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Федірцан В.І., про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2018, з якої вбачається, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання судового наказу №305/1175/18 виданого 30.08.2018 Рахівським районним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04 липня 2018 року, до досягнення дітьми повноліття. Згідно, розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого головним державним виконавцем Рахівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Федірцан В.І., заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] станом на 08.09.2023 становить 225687,87 гривень. Натомість, із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого головним державним виконавцем Рахівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Федірцан В.І. 13.10.2023, вбачається, що станом на 13.10.2023 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за виконавчим провадженням [NUMBER] становить 228890,86 гривень. За змістом частини першої статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18, процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності є достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Верховний Суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Такі висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14.07.2023, складеного працівниками служби у справах дітей Богданської сільської ради, малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , станом на 14.07.2023 проживали разом із мамою, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Богданської сільської ради №97 від 14.08.2023 визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час розгляду справи судом встановлено, на даний час малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з батьком, [PERSON] та його співмешканкою [PERSON] , у орендованому житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 27.11.2023. Натомість, малолітня, [PERSON] , [INFO] , на даний час проживає разом із мамою, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою №941 виданою 13.12.2023 Богданською сільською радою. Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, звільнення від сплати заборгованості), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Висновки щодо застосування указаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17. Практика застосування статті 197 СК України, залежить від обставин кожної конкретної справи, з огляду на те, що «обставина, яка має істотне значення» у розумінні частини другоїстатті 197 СК України, у кожному випадку має індивідуальний характер, а питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Позивачем за первісним позовом та його представником не надано, жодних доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів, виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Більше того, з матеріалів справи вбачається, що усі малолітні діти сторін до серпня 2023 року проживали разом із мамою, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та відповідно перебували на її утрманні. Після, винесення рішення служби у справах дітей про визначення місця проживання дітей з батьком, малолітня дочка сторін, [PERSON] , [INFO] , яка недавно перенесла операцію залишилась проживати з мамою. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову в частині звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах на утримання дітей, що стягуються на підставі судового наказу від 12.07.2018 року у справі № 305/1175/18, яка згідно розрахунку державного виконавця від 08.09.2023 складає 225687, 87 (двісті двадцять п`ять тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень 87 копійок, слід відмовити. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, припинення стягнення аліментів та визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що такі підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить: з 1 січня 2024 року - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2024 року - 3196 гривень. Таким чином, станом на сьогоднішній день мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років становить 2563 гривні, віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідачка зобов`язана надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров`я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров`я та матеріального становища. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також беручи до уваги те, що відповідач не має постійного місця роботи та сталого доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Оскільки, рішенням виконавчого комітету Богданської сільської ради №97 від 14.08.2023 визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з батьком, позивачем по справі, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а під час розгляду справи судом не знайдено підстав для визначення місця проживання малолітніх дітей з мамою, [PERSON] відповідачкою по справі, суд, з метою захисту інтересів малолітніх дітей, вважає за необхідне стягнути [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2000 (дві тисячі гривень), щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Факт того, що позивач самостійно піклується про спільних дітей та забезпечує їх усім необхідним і є тією обставиною, що впливає на припинення стягнення з позивача аліментів за судовим наказом виданим 12.07.2018 по справі №305/1175/18. Наявність відкритого виконавчого провадження [NUMBER] з виконання судового наказу про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки позивач має виплачувати аліменти відповідачу. Продовження виконання рішення про стягнення аліментів погіршує становище того з батьків з ким проживають діти та самих дітей. Отже. стягнення з позивача аліментів на утримання дітей, за умови, що ці діти проживають з ним та перебувають на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Пунктом 5 ч.1 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню зокрема у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з наведеним, судовий наказ, виданий 12.07.2018 Рахівським районним судом Закарпатської області по справі №305/1175/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Аліменти на утримання дитини згідно ч.1 ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні судовим наказом Рахівського районного суду Закарпатської області, а предметом судового розгляду є припинення стягнення аліментів з батька дітей та стягнення аліментів з матері дітей, тому в даному випадку, змінений розмір аліментів повинен стягуватись з дня набрання рішення суду законної сили. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача судові витрати в сумі 1073,60 гривень судового збору.

Outcome: partial