Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПСП «Прогрес», Бузької сільської ради, Вознесенської районної військової адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, в якому вказував, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,26 умовних кадастрових гектарів в межах території Бузької об`єднаної територіальної громади, що перебувала в колективній власності СПСО «Прогрес» (правонаступник ПСП «Прогрес»), За наслідками відкриття спадщини у приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Прокопчук В.Д. було заведено спадкову справу. Спадщина була прийнята позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом. Прийнявши спадщину, [PERSON] звернувся до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав на пай. Проте нотаріус відмовила позивачу в оформленні спадкових прав з підстави відсутності правовстановлюючого документа, що посвідчує належність спадкодавцю спірного паю, який [PERSON] за життя не отримав. У зв`язку з цим [PERSON] просив визнати за ним в судовому порядку право на земельну частку (пай) розміром 4,26 умовних кадастрових гектарів в межах території Бузької об`єднаної територіальної громади, що перебувала в колективній власності СПСО «Прогрес», в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ПСП «Прогрес» Ягодін В.В. в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник відповідача Бузької сільської ради Вознесенського району Заволока Ю.Ю. в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представниця відповідача Вознесенської районної військової адміністрації Шарата А.А. в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вказуючи на те, що військова адміністрація не визнає позовні вимоги, оскільки не має жодного відношення до спірної земельної частки (паю), а тому не є належним відповідачем у справі. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості та докази, необхідні для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема суд встановив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,26 умовних кадастрових гектарів в межах території Бузької об`єднаної територіальної громади, що перебувала в колективній власності СПСО «Прогрес» (правонаступник ПСП «Прогрес»). За наслідками відкриття спадщини у приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Прокопчук В.Д. було заведено спадкову справу. Спадщина була прийнята позивачем, як спадкоємцем першої черги за законом. Прийнявши спадщину, [PERSON] звернувся до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав на пай. Проте нотаріус відмовила позивачу в оформленні спадкових прав з підстави відсутності правовстановлюючого документа, що посвідчує належність спадкодавцю спірного паю, який [PERSON] за життя не отримав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст.ст. 1217, 1223 ЦК України). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом, зокрема шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Право на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом. Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. При цьому,\~відповідно до\~п.\~24\~постанови\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 16\~квітня 2004\~року №7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 1995 року СПСО «Прогрес» в порядку розпаювання земель колективної власності отримало Державний акт на право колективної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1. До списку пайовиків-пенсіонерів під №23 був включений [PERSON] . Встановлений по підприємству розмір земельної частки (паю) для виділення кожному пайовику становить 4,26 умовних кадастрових гектарів. Таким чином, незважаючи на те, що спадкодавець за життя не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), проте був включений до списку пайовиків, тобто набув право на пай, а тому це майно вважається таким, що ввійшло до складу спадщини після його смерті. Судом встановлено, що позивач належним чином прийняв спадщину після смерті батька. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов`язкову частку, судом не встановлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що його позов до Бузької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягає задоволенню. Проте, як зазначив Верховний Суд у постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 265/6868/16-ц, від 10 листопада 2021 року у справі № 759/19779/18, від 19 січня 2022 року у справі № 280/4/18, у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини/знаходження спадкового майна. З урахуванням наведеного, оскільки ПСП «Прогрес» та Вознесенська районна військова адміністрація не є належними відповідачами у справі, а тому у задоволенні вимог до них слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved