Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду\~із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що він є сином [PERSON] та проживав з ним за однією адресою в приватному будинку в [ADDRESS] . Батько заявника все життя проживав в м. Рубіжне, Луганської області. Відповідно до\~ЗУ «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» № 2102-IX\~від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до\~п. 20\~ч.1 ст.106 Конституції України,\~ЗУ\~"Про правовий режим воєнного стану" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року було постановлено ввести в Україні воєнний стан. [INFO] в м. Рубіжне Луганської області зайшли війська російської федерації, в подальшому у місті відбувались сильні обстріли, вуличні бої із застосуванням важкої артилерії. Військові Збройних Сил України повідомили заявника про те, що їм необхідно як найскоріше евакуюватись із м. Рубіжне та виїхати на більш безпечну територію України, інакше ніхто не міг гарантувати збереження їхнього життя. Заявник з родиною виїхав до м. Теребовля Тернопільської області, а батько залишився в будинку. В квітні 2022 року сваха та зять заявника приїхали до них в м. Теребовлю та повідомили, що батько загинув і вони захоронили його тіло у дворі біля будинку. В зв`язку з цим заявник просить суд оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в м. Рубіжне по вул. Червоноармійській під час бойових дій на тимчасово окупованій території України та зобов`язати Обухівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести в реєстр відомостей актів цивільного стану відомості про смерть фізичної особи [PERSON] . 03 січня 2024 року ухвалою суду прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав повністю, суду пояснив, що він з родиною та батьком проживали в будинку по [ADDRESS] . 08 березня 2022 року в місто зайшли війська російської федерації, почалися запеклі бої, подальше перебування на вказаній території стало небезпечним. Родиною було прийнято рішення та вони виїхали до м.Теребовля. Батько, [PERSON] відмовився виїжджати та залишився в будинку. 07.04.2022 року сваха із зятем, які покинули м.Рубіжне пізніше, повідомили його, що батько був убитий. 04 квітня 2022 року вони захоронили його на городі, а потім змогли виїхати. Фото заховання робив його знайомий, який знаходився в окупації. Оголошення батька померлим є справою честі, належного вшанування його пам`яті. Інших родичів, крім нього у батька не залишилось. Представник заявника адвокат Стельникович С.А. в судовому засіданні заяву [PERSON] підтримав повністю та просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Обухівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання в якому просила розглянути справу без його участі, відповідно до вимог чинного законодавства. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, пояснила, що заявник є її сватом. Коли в м.Рубіжному Луганської області почалися сильні обстріли вони вирішили покинути місто і виїхати на безпечну територію України. Син прийшов, щоб допомогти зібрати речі, однак у зв`язку з обстрілами їм довелось затриматись. 03 квітня 2022 року вони з сином пішли до приватного будинку сватів, що розташований по [ADDRESS] . Біля домоволодіння побачили тіло Гаврилюка Вволодимира. Він лежав на землі без ознак життя. На тілі була кров, одяг був посічений. Вони з сином затягнули його в двір, поховали як могли на городі. Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні пояснив, що заявник його тесть. Коли почалася війна він разом з дружиною та сином вирішили жити у [PERSON] , оскільки в його будинку є підвал. 14.03.2022 року дружина, теща та дитина змогли виїхати, а він пішов по матір, оскільки були постійні обстріли вони затримався у неї деякий час, а 03 квтіня 2022 року з матір`ю повернутися до тестя. Біля будинку виявили тіло батька тестя [PERSON] , він був без ознак життя. Вони з матір`ю, як могли, оскільки були постійні обстріли, поховали його на городі. Хрест і табличку робив він сам. Суд, вислухавши пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є рідним сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] був зареєстрований та постійно проживав в м.Рубіжне Луганської області. Відповідно до\~ЗУ «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» № 2102-IX\~від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до\~п. 20\~ч.1 ст.106 Конституції України,\~ЗУ\~"Про правовий режим воєнного стану" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року було постановлено ввести в Україні воєнний стан. 07 квітня 2022 року [PERSON] та [PERSON] приїхали до заявника в м. Теребовля та повідомили, що 03.04.2022 року виявили тіло його батька на [ADDRESS] без ознак життя. Вони захоронили його на городі, який знаходиться біля їх будинку [ADDRESS] та поставили табличку з написом. Вказані обставини підтверджуються фотознімками, наданими заявником до матеріалів справи. 16 січня 2023 року заявник звернувся із заявою до Обухівського РУП ГУ НП в Київській області та повідомив про те, що внаслідок обстрілів країною-агресором, загинув його батько, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та похований на подвір`ї за даною адресою. Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.1 ч.4 ст.214 КПК України, внесено 17.01.2023 року слідчим Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, досудове розслідування здійснюється Слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 438 КК України (Порушення законів та звичаїв війни). 29 червня 2023 року заявник звернувся із заявою до ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях з проханням повідомити інформацію по кримінальному провадженню № 12023111230000199 від 17.01.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України. Листом № 78/3/3/Г-79 від 30.06.2023 року ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за підписом першого заступника начальника ГУ начальника 3 управління Віталія Винниченка, повідомлено, що слідчим відділом 3 управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12023111230000199 від 17.01.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, за фактом загибелі [PERSON] в результаті обстрілу з боку вс рф. На даний час здійснюються слідчі дії спрямовані на встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та виявлення осіб причетних до вчинення вищевказаного злочину. Згідно довідки №150 від 10.04.2024 року Відділу обслуговування громадян №13 ГУ ПФУ у Київській області [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та проживав за адресою [ADDRESS] і отримував пенсію за віком по 28.02.2022 року. Виплата пенсії припинена з 01.03.2022 року в зв"язку з тривалою неоплатою Частиною 1 ст.293ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч.1 ст.30 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до частини 2 статті 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені устатті 48 ЦК України. Пункт 13постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Частиною 3 статті 49 Цивільного кодексу України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ч. 3 ст.\~46\~ЦК України передбачено, що фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Оцінивши зібрані надані докази у їх сукупності суд вважає встановленим, що [PERSON] , [INFO] , уродженець села Ігнатівці Меджибізького району Хмельницької області, громадянин України, помер [INFO] у місті Рубіжне Луганської області, Україна.

Outcome: approved