Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Прядка В.М., від імені та в інтересах останньої, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліттяю; аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною 23 років; суму витрат понесених за оплату навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 39990 грн. 00 коп.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.11.2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, від якого мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 10.10.2023 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що їх спільні діти проживають разом з позивачкою, потребують значних матеріальних витрат для забезпечення належного рівня їх життя, зокрема, витрат на навчання, одяг, харчування, медичний догляд, шкільне знаряддя та забезпечення здобуття належного рівня освіти, а вона не взмозі самостійно утримувати двох дітей без матеріальної допомоги їх батька. Разом з тим, відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання своїх дітей, всі витрати по їх утриманню несе позивачка. 11.08.2021 року укладено договір № 625 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців між Одеською національною академією харчових технологій та [PERSON] , предметом якого є здобуття вищої освіти [PERSON] .. На даний час, дочка навчається в Одеській національній академії харчових технологій та потребує матеріального допомоги у зв`язку із навчанням, яку вона не може їй самостійно надавати. Також станом на 18.12.2023 року нею понесені додаткові витрати, пов`язані з навчанням дочки на платній основі у Одеській національній академії харчових технологій у розмірі 79980,00 грн.. Ухвалою суду від 19.02.2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження, без виклику сторін. Представник позивачки подав до суду клопотання, у якому просить розгляд справи здійснювати за їх відсутністі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило у зв`язку із чим, суд, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09.09.2013 року, [PERSON] , народилася [INFO] , батьком записаний « [PERSON] », а матір`ю « [PERSON] ». Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.08.2004 року, [PERSON] , народилася [INFO] , батьком записаний « [PERSON] », а матір`ю « [PERSON] ». Відповідно до довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № 1408283-2023 від 23.06.2023 року, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № 1408286-2023 від 23.06.2023 року, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії договору № 926/Н про навчання у Одеській національній академії харчових технологій від 11.08.2021 року, [PERSON] , та/або законний представник [PERSON] уклали цей договір, предметом якого є навчання у закладі вищої освіти. Заклад бере на себе зобов`язання, зокрема, здійснити підготовку вступника за денною фориою здобуття освіти, за освітньою програмою Менеджмент, за спеціальністю 073 Менеджмент, для здобуття ступення вищої освіти Бакалавр. Згідно копії особової картки обліку сплати за навчання по стану на 18.12.2023 року термін навчання [PERSON] становить 4 роки, вартість навчання за рік 32590,00 грн. Сплачено 79980,00 грн. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно приписів ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законнних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З досліджених судом доказів, підтверджено факт проживання та знаходження на утриманні позивачки її дочки [PERSON] , [INFO] , що дає підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватись з відповідача, судом враховано позовні вимоги позивачки, які не суперечать чинному законодавству, відсутність з боку відповідача заперечень чи спростувань позиції позивачки, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в заявленому позивачкою розмірі - частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до норм ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 26.01.2024 року, відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, суд виходить з наступного. За змістом ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Дослідженими матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є дочкою відповідача, після досягнення повноліття продовжує навчання, знаходиться на утриманні матері - позивачка у справі, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує інтереси повнолітньої [PERSON] , яка навчається на денній формі навчання, в зв`язку з навчанням, влаштуватись на роботу не має можливості, відсутність з боку відповідача будь-яких заперечень на спростування позиції позивачки, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у заявленому позивачем розмірі - у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно. Щодо часу, з якого та по який слід стягувати аліменти, суд виходить з наступного. Як встановлено з наданих доказів, дочка сторін досягла повноліття 18.08.2022 року, договором № 926/Н про навчання у Одеській національній академії харчових технологій підтверджено, що [PERSON] є студенткою даного навчального закладу, навчається на денній формі здобуття освіти, за освітньою програмою «Менеджмент» для здобуття ступення вищої освіти «Бакалавр», стипендії, зарплати, аліментів, чи інших нарахувань не отримує. Також представником позивачки надано особову картку обліку сплати за навчання станом на 18.12.2023 року, відповідно до якої, зарахована 01.09.2021 року, термін навчання [PERSON] 4 роки, вартість навчання за рік 32950,00 грн. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та вищенаведені норми закону, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчаання слід стягувати з дня звернення до суду, тобто з 26.01.2024 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Також представник позивачки просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки компенсацію половини від понесених нею додаткових витрат на оплату навчання у Одеській національній академії харчових технологій, що становить 39990,00 грн. Правовідносини щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину регламентуються ст. 185 СК України. Так, за змістом ч.ч. 1, 2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідної норми Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з указаною позовною вимогою, представник [PERSON] - адвокат Прядко В.М. посилався на те, що витрати на навчання доньки у Одеській національній академії харчових технологій, є додатковими витратами, а тому відповідач зобов`язаний брати участь у таких витратах. Разом з тим, у даному випадку позивачкою та її предчтавником не підтверджено належними та допустимими доказами те, що витрати, понесені нею у зв`язку з навчанням доньки у Одеській національній академії харчових технологій, а саме на оплату вартості навчання у розмірі 79980,00 грн. є позитивним фактом, який має враховуватися, як особлива обставина, що потребує додаткових матеріальних витрат, є необґрунтованими, оскільки навчання [PERSON] на платній основі у Одеській національній академії харчових технологій, не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачкою не доведено погодження з відповідачем необхідності понесення додаткових витрат на навчання дитини на платній основі у вищому навчальному закладі. Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що саме позивачкою понесені додаткові витрати на оплату навчання доньки у розмірі 79980,00 грн.. Отже, саме по собі навчання дитини з метою здобуття вищої освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини та не може безумовно свідчити, що додаткові витрати пов`язані з навчанням на платній основі у Одеській національній академії харчових технологій, викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.01.2020 року у справі № 484/2230/17, постанові від 29.04.2022 року у справі № 761/27222/20. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення додаткових витрат на навчання дитини у зв`язку з їх недоведеністю. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог представника позивачки у заявлених межах та наявність правових підстав для їх часткового задоволення. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільнені позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в загальному розмірі 2422 грн. 40 коп., з яких 1211 грн. 20 коп. - позовна вимога про стягнення аліментів на неповнолітню дочку + 1211 грн. 20 коп. - позовна вимога про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. На підставі викладеного,

Outcome: partial