Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в м.Нікополі Дніпропетровської області померла його бабуся [PERSON] . При житті [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області 24.12.2007 року за реєстровим номером 683, в якому вона належний їй житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] .Українки заповіла [PERSON] . Крім нього спадкоємцем першої черги за законом є її син [PERSON] - батько позивача. Після смерті бабусі відкрилась спадщина за законом, яка складається з земельної ділянки, площею 0,250 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] та спадщина за заповітом, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . Відповідач спадщину в установленому законом порядку не прийняв, він у визначений законом термін звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, внаслідок чого 22 квітня 2021 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа, зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 67548319. 27 вересня 2022 року ним було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,250 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , але оформити спадщину за заповітом на будинок [ADDRESS] .Українки він не зміг, оскільки за даними обліку КП "Нікопольське МБТІ", право власності на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями не зареєстровано, у зв`язку з чим 27 вересня 2022 року державним нотаріусом Покровської міської державної нотаріальної контори, виконуючого обов`язки державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутись до суду. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, змушений звернутись до суду та просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у м.Нікополі Дніпропетровської області право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , який загалом складається з: житлового будинку-літера "А", сарая-літера "В", підвала-літера "Г", вбиральні-літера "Д", споруджень № 1-3,1. Загальна площа - 104,9 кв.м, житлова - 70,8 кв.м. В судове засідання позивач не прибув, однак, його представник [PERSON] викладені в позовній заяві обставини підтримала та на задоволенні позову наполягала. Відповідача про розгляд справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У\~статті 129 Конституції України\~однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається\~ ЦПК України\~та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій\~статті 10 ЦПК України\~і\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як встановлено судом, [INFO] у м.Нікополі Дніпропетровської області померла бабуся позивача [PERSON] (а.с.8), яка до дня смерті була зареєстрована та фактично мешкала за адресою: [ADDRESS] . За своє життя [PERSON] розпорядилась належним їй майном та склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області 24 грудня 2007 року за реєстровим номером 683, яким належний їй житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] .Українки, заповіла [PERSON] . Як вбачається зі спадкової справи, яка була заведена до майна померлої, 27 вересня 2022 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,250 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , однак, оформити спадщину за заповітом на будинок [ADDRESS] .Українки він позбавлений був можливості, оскільки, за даними обліку КП "Нікопольське МБТІ", право власності на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями не зареєстровано. Тому, 27 вересня 2022 року державним нотаріусом Покровської міської державної нотаріальної контори, виконуючим обов`язки державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії (а.с.26). У відповідності до ст.ст.12,\~81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2\~ ст.78 ЦПК України,\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.2\~ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення [PERSON] з даним позовом стали обставини, які свідчать про той факт, що в позасудовому порядку останній позбавлений вчинити дії щодо успадкування майна, оскільки право власності на належне нерухоме майно спадкодавця - житловий будинок [ADDRESS] , за даними обліку КП "Нікопольське МБТІ", не зареєстровано. Проте, згідно витребуваних судом документів, які надійшли на запит суду, у суду не викликає сумніву той факт, що вищевказане нерухоме майно, в дійсності, належить [PERSON] , яка за життя реєстраційні дії щодо нерухомого майна не вчинила, тому позивач позбавлений можливості успадкувати її майно. Оскільки факт належності спірного майна спадкодавцю доведений в судовому засіданні та позивач позбавлений можливості в іншому порядку, крім судового, підтвердити та оформити право власності, суд вважає, що, в силу положень ст.392 ЦК України, право позивача підлягає судовому захисту, а позовні вимоги задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved