Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

09.02.2024 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] . Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у них народились трьох дітей. [PERSON] , [INFO] проживає з батьком, а доньки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - з матір`ю. Ухвалою від 14.02.2024 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились. Представник позивача надав до суду заяву, просив розглядати справу за їх відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача та відповідач у судове засідання не з`явились. Від представника відповідача надійшла заява про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до вимог ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до наданих документів,\~\~ [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2002 року по 04.12.2023 року. В шлюбі у них народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Та [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком. Згідно ст. 8 Закону України«Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків щодо утримання своєї дитини, передбачений ч.2\~ст.51 Конституції України\~є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Проте способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали, а позивачка наполягає на стягнення аліментів саме на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ч. 2\~ст.182СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1\~ст.182 СК України\~та п.17\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Згідно постанови КЦС ВС від 07.12.2022 у справі № 756/11185/20, аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині У Постанові КЦС ВС від 27.01.2020 у справі № 672/198/19 вказано, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; ухилення відповідача від надання утримання дитині. Суд наголосив на тому, що відсутність доказів, які б підтверджували умисні дії відповідача спрямовані на ухилення від сплати аліментів є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви в частині стягнення аліментів за минулий час. Проте позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження умисних дій відповідача, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів за минулий час - не підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що підстави для стягнення аліментів за минулий час - не доведені, суд вважає, що аліменти підлягають стягненню судом з моменту звернення до суду, тобто, з 09.02.2024 року до моменту досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки при подачі позову до суду\~позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. Згідно ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved