Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Богач Алла Олександрівна, до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення Позов обґрунтований тим, що [PERSON] та [PERSON] з 12 вересня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, проте рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2014 року, шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір`ю та знаходиться на її утриманні. 23 травня 2017 року, між позивачкою та відповідачем було укладено Договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М. Відповідно до п.1 вказаного Договору, [PERSON] зобов`язується утримувати свою малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень 00 копійок щомісяця до досягнення нею повноліття. У п.3 даного Договору, сторони також узгодили, що крім сплати аліментів, зазначених у п.1 даного договору, батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Зазначається, що станом на теперішній час, розмір аліментів, що сплачується відповідачем відповідно до укладеного між сторонами Договору, не забезпечує покриття навіть половини потреб дитини, оскільки вони поступово з її віком збільшуються. Крім того, у зв`язку з наявністю війни в Україні та нестабільності фінансової системи держави, тощо, рівень цін на необхідні товари та предмети вжитку для дитини постійно зростає. Дитина постійно потребує належного харчування, одягу, учбових засобів, витрат на її розвиток та дозвілля. Позивачка як матір дитини намагається у міру її можливостей забезпечувати дитину всім необхідним, проте у самостійному порядку задовольняти її потреби з часом, стає все складніше. Відповідач як батько неповнолітньої доньки абстрагувався від належного її забезпечення сплачуючи лише мізерні на теперішній час кошти, що затверджені наведеним вище Договором. Жодних додаткових витрат на дитину відповідач як батько не здійснює, хоча за умовами того ж таки Договору про сплату аліментів на дитину, зобов`язувався братии участь у таких додаткових витратах. Спираючись на вищенаведене, позивачка вважає за необхідне просити суд одночасно збільшити розмір аліментів на утримання доньки та змінити спосіб їх стягнення з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, при цьому, достатнім розміром аліментів для утримання дитини позивачка вважає саме 1/3 частку від такого заробітку (доходу) відповідача у зв`язку із тим, що: 1) затверджена договором про сплату аліментів на дитину від 23.05.2017 р. сума аліментів у розмірі 1 000,00 грн. не відповідає мінімально встановленому на законодавчому рівні; 2) з початку 2022 року у неповнолітньої [PERSON] було вперше виявлено захворювання на цукровий діабет типу І, діабетичний кетоацидоз ІІ ступеню, та дитині рекомендовано індивідуальне навчання у школі, а також дієту, інсулінотерапію постійно, ЛФК (лікувальну фізичну культуру); 3) [PERSON] є дитиною з інвалідністю та потребує додаткового захисту і безперервного поліпшення умов свого життя; 4) позивачка вимушена нести витрати на утримання квартири, в якій вона проживає разом з неповнолітньою донькою [PERSON] . Крім того, відповідач сплачуює суму аліментів за вказаним договором без відповідної індексації згідно чинного законодавства. Станом на теперішній час, ним також не здійснено жодної індексації розміру аліментів. З огляду на вищезазначене, просить збільшити розмір та змінити спосіб стягнення аліментів, що підлягають сплаті [PERSON] згідно Договору про сплату аліментів на дитину від 23.05.2017 року, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, представник позивача надала хаяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не надав. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.\~223,\~280 ЦПК України\~розглянути справу заочно. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із вимогами ст.274 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.03.2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис про народження №114. 23 травня 2017 року між [PERSON] та\~ [PERSON] було укладено Договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М. за реєстровим № 2045, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язується утримувати свою малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та сплачувати аліменти в розмірі 1 000 гривень 00 копійок щомісяця до досягнення нею повноліття (п.1). У п.3 даного Договору, сторони також узгодили, що крім сплати аліментів, зазначених у п.1 даного договору, батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» ЗОР від 11 січня 2022 року у [PERSON] було виявлено захворювання на цукровий діабет типу І, діабетичний кетоацидоз ІІ ступеню, та рекомендовано індивідуальне навчання у школі, а також дієту, інсулінотерапію постійно, ЛФК (лікувальну фізичну культуру) згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 01.02.2022 року. У відповідності до Довідки о/р № 612652 від 07.09.2022 року, [PERSON] є дитиною з інвалідністю. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне. За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у зв`язку з покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення їх розміру. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених\~ст.182 - 184 СК України. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно приписів ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За положеннями статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №752/26176/18, провадження №61-16697св21. При цьому суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. Позовні вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб неповнолітньої дитини, яка до того ж ще й дитина-інвалід з дитинства. Оскільки саме з позивачем проживає дитина, яка є інвалідом, ця обставина вочевидь покладає на позивача левову частку витрат по утриманню спільної дитини, а відповідач обмежує свою участь в утриманні та догляді за дитиною лише сплатою аліментів у розмірі 1000 грн на місяць. В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить стягувачу. Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства, суд зважує на те, що присуджуючи аліменти, суд має чітко зазначити спосіб їх стягнення - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів - законодавча гарантія, яка застосовуються незалежно від рішення суду. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того,\~закон\~не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Також необхідно зауважити, що відповідно до\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»\~(на час звернення з позовом - 08.03.2024 року) з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років складає 3 196 грн. (50% = 1598 грн.). Таким чином, державою щорічно встановлюється прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення для загальної оцінки рівня життя в Україні. Зважаючи на щорічне зростання прожиткового мінімуму, не потребує доведення той факт, що вартість життя щорічно зростає, що впливає на матеріальний стан позивача. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання дитини в розмірі 1000 гривень, є недостатнім розміром аліментів, тоді як розмір стягуваних аліментів, має бути достатнім задля створення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Приймаючи до уваги вищенаведене, а також враховуючи знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей, постійного зростання цін на продукти харчування, речі першої необхідності у зв`язку з чим матеріальний стан позивачки погіршився, при цьому потреби на дитину зросли в силу її інвалідності та стану здоров`я, відтак збільшилися видатки на проживання, що виключає можливість забезпечувати належне та повноцінне утримання дитини з розміру аліментів, визначеному у договорі про сплату аліментів на дитину від 23 травня 2017 року. На думку суду, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку одночасно, є доказом зміни (погіршення) майнового стану того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки потребує значно більших витрат на її утримання. Суд вважає, що за віком відповідач є працездатною особою, доказів на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я саме станом на момент розгляду справи в суді, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини у частці від його доходів суду не подав, інших утриманців не має, то за таких обставин суд дійшов висновку про можливість змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Крім того, варто зазначити, що Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" Case of HUNT v. UKRAINE, №31111/04, § 54). Оскільки відповідач не має жодних інших утриманців, є працездатною особою, працює та отримує стабільний щомісячний дохід, то має забезпечити дитині не тільки мінімальний рівень життя, а достойний рівень, виходячи з принципу добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України). Щодо вимоги про початок стягнення аліментів з моменту пред`явлення позову, суд виходить з наступного. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частоковому задоволенню, а тому розмір аліментів необхідно визначити в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з дати набрання чинності рішенням суду і до досягнння дитиною повноліття. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved