Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просила: - визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити актовий запис про народження [PERSON] , вказавши наступні дані: прізвище - [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по-батькові - [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - м. Черкеськ, Карачаєво-Черкеська Республіка, Російська Федерація, відомості про батька: [PERSON] , громадянин Російської Федерації, підстава запису відомостей про батька - (відомості відсутні), відомості про матір: [PERSON] , громадянка Російської Федерації; - зобов`язати Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до поновленого актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , виключивши відомості про батька: [PERSON] , [INFO] , громадянин Російської Федерації, вказавши батьком дитини громадянина України [PERSON] , [INFO] , змінити прізвище та по-батькові дитини, записавши її прізвище [PERSON] , замість [PERSON] та по-батькові [PERSON] , замість [PERSON] ; - визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити актовий запис про народження [PERSON] , вказавши наступні дані: прізвище - [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по-батькові - [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження: м. Стамбул, Туреччина, відомості про батька - [PERSON] , громадянин Російської Федерації, підстава запису відомостей про батька - (відомості відсутні), відомості про матір - [PERSON] , громадянка Російської Федерації; - зобов`язати Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до поновленого актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , виключивши відомості про батька: [PERSON] , [INFO] , громадянин Російської Федерації, вказавши батьком дитини громадянина України [PERSON] , [INFO] , змінити прізвище та по-батькові дитини, записавши її прізвище [PERSON] , замість [PERSON] та по-батькові [PERSON] , замість [PERSON] ; - визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] - батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити актовий запис про народження [PERSON] , вказавши наступні дані: прізвище - [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по-батькові - [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - м. Стамбул, Туреччина, відомості про батька - (відомості відсутні), підстава запису відомостей про батька - (відомості відсутні), відомості про матір: [PERSON] , громадянка Російської Федерації; - зобов`язати Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до поновленого актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вказавши батьком дитини громадянина України [PERSON] , [INFO] , змінити прізвище та по-батькові дитини, записавши її прізвище [PERSON] , замість [PERSON] та по-батькові [PERSON] , замість [PERSON] . - імена, дати народження та відомості про матір дітей не змінювати. Свої вимоги мотивувала тим, що влітку 2011 року в мечеті м. Стамбул в Туреччині позивач, громадянин України, разом з відповідачкою за традицією ісламського сімейного права уклав шлюб - «ніках». З того часу сторони постійно проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, оскільки за два місяці до цього відповідачка на прохання родичів матері зареєструвала фіктивний шлюб з [PERSON] , з яким однією сім`єю ніколи не проживала. Розірвати шлюб з останнім до втрати з ним зв`язку в 2016 році не змогла. Офіційно шлюб з [PERSON] змогла розірвати через уповноважені органи в РФ тільки в 2018 році, коли в 2020 році [PERSON] помер. За час спільного проживання однією сім`єю у сторін за межами України народилися: [INFO] - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . Хоча він є біологічним батьком вказаних дітей, при оформленні документів про народження батьком [PERSON] та [PERSON] записано померлого на даний час [PERSON] , а при оформленні документів про народження [PERSON] відомості про батька не внесено. Крім того, 01 лютого 2018 року в Україні сторони зареєстрували шлюб, у якому в Україні народилися [INFO] - [PERSON] та [INFO] - [PERSON] . Позивач ствердив, що він є біологічним батьком цих дітей в зв`язку з чим порушив питання про визнання батьківства, поновлення актових записів про народження на території України, унесення до них змін про його батьківство й виключення відомостей про батьківство [PERSON] . Позивач та його представник в суді позов підтримали та наполягали на його задоволенні. Відповідачка в суді позов визнала і викладені в ньому обставини підтвердила. В суді [PERSON] та [PERSON] ствердили, що в 2011 році вони познайомитися в м. Стамбулі Турецької республіки. Через декілька місяців, за згодою батьків у мечеті провели обряд «ніках». З того часу вони постійно проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. Позивач паспорт відповідачки не перевіряв. Згодом з`ясувалося, що на прохання матері [PERSON] допомогла своєму родичу [PERSON] та уклала з ним фіктивний шлюб в РФ, який в судовому порядку фіктивним не визнався. Наявність вказаного фіктивного шлюбу між відповідачкою та [PERSON] перешкодила сторонам зареєструвати свій шлюб в установленому законом порядку. Зазначили, що [PERSON] , який записаний батьком двох дітей, ніколи не був чоловіком відповідачки, з яким вона ніколи не проживала однією сім`єю. В зв`язку з тим, що [PERSON] не був її чоловіком згідно документів, батьком дітей [PERSON] та [PERSON] в свідоцтвах про народження записаний [PERSON] , а [PERSON] записано зі слів матері, оскільки на той час відповідачка переїхала до Турецької республіки і на той час не було можливості перевірити відомості про наявність в неї зареєстрованого шлюбу. В Турецькій республіці вони проживали до 2018 року, після цього переїхали до України, де постійно проживають в Київській області. Позивач є громадянином України, а відповідачка з 2020 року має право на постійне проживання в Україні. Шлюб з [PERSON] розірвано в лютому 2018 році. Тоді ж [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Україні. Пізніше, в 2020 році останні дізналися про смерть [PERSON] . Позивач ствердив, що він є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що також підтвердила і відповідачка. На даний час вони мають п`ятьох дітей, з якими проживають в орендованому будинку за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що в позивача відсутні права на дітей, оскільки в свідоцтвах про народження їх батьком записаний [PERSON] , зазначене спричиняє йому труднощі в оформленні документів, влаштуванні дітей до школи, реалізації прав щодо дітей, тощо, внаслідок чого останній звернувся до суду з даним позовом. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим, до суду не прибув. Заслухавши сторони, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [INFO] в м. Черкеськ Карачаєво-Черкеській Республіці Росії народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується нотаріально перекладеним на українську мову свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Управління запису актів цивільного стану Карачаєво-Черкеської Республіки по Адиге-Хабльському муніципальному району 11 вересня 2012 року, актовий запис №60. [INFO] в Туреччині м. Стамбулі народилася [PERSON] , матір`ю якої записана [PERSON] , відомості про батька відсутні, що підтверджується нотаріально перекладеним на українську мову свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Генеральним консульством Росії у Стамбулі, актовий запис №75. [INFO] в Туреччині м. Стамбулі народилася [PERSON] , матір`ю якої записана [PERSON] , відомості про батька відсутні, що підтверджується нотаріально перекладеним на українську мову свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Генеральним консульством Росії у Стамбулі 02 червня 2015 року, актовий запис №75. [INFO] в Туреччині м. Стамбулі народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується нотаріально перекладеним на українську мову свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Генеральним консульством Росії у Стамбулі 19 червня 2017 року, актовий запис №101 10 квітня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення суду про розірвання шлюбу судової ділянки №1 Агиде-Хабальського судового району Карачаєво-Черкеської Республіки від 27 лютого 2018 року, що підтверджується нотаріально перекладеним на українську мову свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим органом запису актів цивільного стану Карачаєво-Черкеської Республіки по Адиге-Хабальському муніципальному районі 12 квітня 2018 року, актовий запис №11. 01 лютого 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 01 лютого 2018 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується нотаріально перекладеним на українську мову свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим [INFO] , актовий запис №149. Встановлено, що [PERSON] є громадянином України, який народився [INFO] в с. Філатівка Красноперекопського району АР Крим, що підтверджується паспортом № [NUMBER] , виданим 10 квітня 2017 року органом 8025. [PERSON] народилася [INFO] в Російській Федерації, є громадянкою росії та має посвідку на постійне проживання в Україні № [NUMBER] , яка видана 16 березня 2020 року органом 8011. Листом Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) №30.19-27/475 від 14 березня 2024 року позивачу повідомлено, що внести зміни про визнання батьківства неможливо, оскільки актові записи про народження дітей складені консульством Стамбула та відділом РАЦС Управління актів цивільного стану Карачаєво-Черкеської Республіки по Адиге-Хабльському муніципальному району, зберігаються за місцем їх складання. Згідно витягу Вишгородської міської ради №2022/060980690 від 03 листопада 2022 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 03 листопада 2022 року. Відповідно до витягу Вишгородської міської ради №2022/000620835 від 21 вересня 2022 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 21 вересня 2022 року. З пояснень сторін в суді встановлено, що останні разом з дітьми фактично проживають в орендованому будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19-23/58816-БД від 08 грудня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,999999999%. [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,999999999%. [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,999999999%. Відповідно до акту відбирання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) від 21 листопада 2023 року, у [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відібрано зразки букального епітелію для проведення зазначеної вище молекулярно-генетичної експертизи. Не дивлячись на те, що малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які народилися під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] згідно ч. 2 ст. 122 СК України походять від подружжя, а у свідоцтві про народження [PERSON] відомості про батька відсутні, з огляду на взаємовідносини сторін, зокрема, те що останні з 2011, а з 2018 року в Україні, а також враховуючи, що шлюб відповідачки з [PERSON] мав ознаки фіктивного, без наміру створення сім`ї, коли згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19-23/58816-БД від 08 грудня 2023 року, [PERSON] , є біологічним батьком дітей, в зв`язку з чим слід вважати, що діти походять від позивача. Вказані обставини відповідачкою визнані й не заперечувалися. Оскільки [PERSON] , який записаний батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , а до цього перебував у шлюбі з [PERSON] без набуття прав та обов`язків подружжя, а також без наміру створення сім`ї, коли в справі відсутні відомості необхідні для залучення спадкоємців [PERSON] для участі у справі згідно ст. 137 СК України, суд зазначає, що померлий [PERSON] не може бути відповідачем у цій справі, а тому позов пред`явлено до належного відповідача [PERSON] , за відсутності підстав для залучення спадкоємців [PERSON] згідно ст. 137 СК України. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Як вбачається із ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Як убачається із абз. 2 ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Як вбачається зі ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як вбачається із ч. 1 ст. 137 СК України, якщо той, хто записаний батьком дитини, помер до народження дитини, оспорити його батьківство мають право його спадкоємці, за умови подання ним за життя до нотаріуса заяви про невизнання свого батьківства. Згідно роз`яснень даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Враховуючи викладене та аналізуючи досліджені по справі докази, суд доходить висновку про те, що є підстави для задоволення позовних вимог і встановлення батьківства [PERSON] щодо його дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно п. 8 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про громадянство України», громадянство України набувається у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини. Відповідно до 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] є громадянином України, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про громадянство України», його діти також набувають громадянства України. Згідно ч. 5 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», У разі якщо актовий запис цивільного стану, до якого необхідно внести зміни у зв`язку з усиновленням, скасуванням усиновлення, визнанням усиновлення недійсним, визнанням та встановленням факту батьківства, материнства, а також доповненням і виправленням відомостей, що в ньому містяться, було складено компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок внесення змін, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану попередньо поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану та внесення до нього відповідних змін повідомляється компетентному органу іноземної держави (аналогічна норма передбачена п.п. 2.28 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Мінюсту України від 14 січня 2011 № 96/5). Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення. У разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо, поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. У разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану повідомляється компетентному органу іноземної держави. На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Згідно п. 2, 13, п.п. 2.13.1, 2.16.2, 2.16.4, 2.16.7 та абз. 3 п. 3.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Мінюсту України від 14 січня 2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. У разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, а також у разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо (відповідь не надходить тривалий час, стихійне лихо, військові дії тощо), що підтверджується відповідними документами, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Листом Міністерства юстиції України від 21 березня 2022 року №25814/12.1.1/32-22, надано роз`яснення щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану і зазначено про те, що з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, не здійснюється будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції Росії і Білорусі на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах, та у галузі міжнародного приватного права, крім випадків передачі судам чи громадянам на території України документів, одержаних за результатами виконання запитів, доручень і клопотань. 01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». 22 грудня 2022 року Закон опубліковано у газеті «Голос України» та 23 грудня 2022 року Закон набрав чинності. Закон передбачає: зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі - Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР, у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь (стаття 1); вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР (стаття 2). Щодо зупинення дії Мінської конвенції та Протоколу відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення. Стаття 25 Закону України «Про міжнародні договори України» містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами. У період зупинення дії міжнародного договору Україна утримується від дій, які могли б перешкодити поновленню дії договору. Відтак, у зв`язку із задоволенням позову про визнання батьківства позивача [PERSON] , згідно викладених вище вимог Закону, необхідно поновити зазначені вище актові записи малолітніх дітей, внести до них відповідні зміни, виключивши відомості про [PERSON] , як батька дітей, вказавши батьком [PERSON] , а також змінити прізвища та по-батькові дітей, як просить про це позивач. Таким чином, пред`явлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved