Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 11 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 210611-005. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надає відповідачу кредит у розмірі 17400,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит позивачу та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені договором. Строк дії договору до 11.06.2022 року. Крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5% (1305,00 грн.). На банківський рахунок позичальника було перерховано кошти у розмірі 16095,00 грн. із урахування стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти у передбаченому в договорі розмірі, що підтверджується квитанцією на перерахування кредитних коштів відповідачу. Однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала та станом на 14.06.2023 відповідач має заборгованість за кредитом у розмірі 41760,00 грн, з яких: 13050 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 27405,00 грн - прострочена заборгованість за процентами; 1305,00 грн - строкова заборгованість за процентами. З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу реєстрації відповідача досудову вимогу, однак відправлення повернулося на адресу відправника. Зважаючи на викладені обставини, позивач змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 41760,00 грн. та розподілити судові витрати згідно із законом. Ухвалою від 06.03.2023 було відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. \~ Відповідач у встановлений судом строк відзиву не надала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляла. Ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідач отримада 12.03.2024 року. Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 11.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 210611-005 (далі по тексту договір), за умовами якого ТОВ «Кредитсервіс» надало відповідачу фінансовий кредит в сумі 17400 грн на умовах строковості, зворотності та платності (а.с.8-10). Строк дії договору до 11.06.2022 року. Відповідно до п. 2 договору визначено порядок погашення кредиту та процентів. Згідно умов договору визначено одноразову комісію за видачу кредиту від початкової суми кредиту (утримується при перерахуванні суми кредиту) 7,5% (1305 грн.); плату за користування кредитом в середньому за місяць від початкової суми кредиту 7,5%; орієнтовну реальну річну процентну ставку 97,5% річних; суму щомісячного платежу 2755,00 грн.; орієнтовну загальну вартість кредиту 34365,00 грн. Цього ж дня відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту на умовах кредитного продукту «12 місяців», в якому вказані умови кредитування: сума кредиту 17400.00 грн, строк кредитування - 12 місяців, процентна ставка 97,5 % річних, спосіб надання кредиту безготівковий, загальні витрати, орієнтовна загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка та ін. Своїм підписом (електронним підписом одноразовим ідентифікатором L93753) відповідач підтвердив, що він отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти у передбаченому в договорі розмірі, що підтверджується квитанцією на перерахування кредитних коштів відповідачу № 93359122 від 12/06/2021 (а.с.27). З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу реєстрації відповідача досудову вимогу, однак відправлення повернулося на адресу відправника. Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором № 210611-005 від 11.06.2021, заборгованість [PERSON] станом на 14.06.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 41760,00 грн., з яких: 13050,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 27405,00 грн - прострочена заборгованість за процентами, 1305,00 грн - строкова заборгованість за процентами. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. ст.525,526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторонни укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст.610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611\~ЦК\~України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За частиною першою статті 598\~ЦК\~України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором № 220122-001 від 22.01.2022. Відтак, оскільки відповідачем було підписано кредитний договір та ознайомлено з його істотними умовами, але прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, доказів погашення заборгованості за укладеним договором в повному обсязі відповідачем суду не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення заборгованості за кредитним договором № 220122-001 від 22.01.2022. Тож, враховуючи те, що відповідач отримала від позивача грошові кошти (кредит) на умовах визначених договором, які в добровільному порядку не повернула та ненадала суду належних та допустимих доказів на обгрунтування своїх заперечень, щодо позову, суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення з відповідача на його користь заборгованості станом на 10.11.2022 у загальному розмірі 39614,79 грн., є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положеньст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При зверненні до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №4660 від 12.07.2023 (а.с.7). Крім того, у матеріалах справи мається Договір №25.01/2023 від 25.01.2023 про надання допомоги (а.с.30-32), а також Акт №32 приймання-передачі надання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023, де вказано вартість наданих послуг, що пов`язані з розглядом даної справи 7000,00 грн. З урахуванням зазначеного та положення ст.141 ЦПК України, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивачу підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved