Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачкою, який рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 25.07.2016 розірвано, сторони мають спільного малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з червня 2019 року син проживає з позивачем. З цього часу відповідачка життям сина не цікавилась і не цікавиться, не спілкується, участі в його вихованні не приймає, коштів на утримання не надає. У 2020 році позивачем отримано розпорядження райадміністрацїї щодо визначення місця проживання дитини з позивачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2023 № 334/2021/23 місце проживання сина визначено з позивачем. Відповідач по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця перебування позивача та дитини, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з нею та участі матері в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на неї законом, тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 05.01.2024 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в загальному порядку. Ухвалою суду від 01.02.2024 року Органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району було доручено скласти та подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Представник Органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з`явився, подав до суду висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON] , в якому вказано, що матір фактично самоусунулася від виконання своїх обов`язків, не бере участі у вихованні та догляді за сином, не цікавиться його здоров`ям, фінансово не утримує, неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього сина, права та інтереси якого повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Поведінка відповідача, яка тривалий час взагалі не спілкується із дитиною, не виховує її, не утримує матеріально, що свідчить про її байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, без поважних причин залишивши його без уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Згідно свідоцтва про народження відповідач по справі є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському районумати неналежним чином виконує свої обов`язки по відношенню до малолітнього сина, права та інтереси якого повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні було досліджено довідку, яка видана Запорізькою гімназією №30 Запорізької міської ради від 13.02.2023 №01-24/26, яка підтверджує факт невиконання відповідачем [PERSON] батьківських обов`язків відносно дитини, а саме в довідці вказано, що мати [PERSON] контакту із навчальним закладом, де вчиться дитина, не підтримує, успішністю не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Батько [PERSON] відвідує навчальний заклад, спілкується з класним керівником з питань навчання сина. Також в судовому засіданні було досліджено довідку ДНЗ (ясла-садок) №94 «Перлина» ЗМР, в якій зазначено, що дитина [PERSON] , [INFO] , перебувала у ДНЗ з 28.09.2016 р. по 31.05.2020 р. З 01.09.2019 року по 31.05.2020 за цей час, мати не зверталась, з вихователями не спілкувалась, з садочка не забирала, батьківські збори, свята та спільні заходи ДНЗ з батьками не відвідувала. За цей період батько постійно піклувався та відвідував всі спільні заходи ДНЗ з батьками, звертався за порадами до вихователів, цікавився успіхом та розвитком дитини. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - понесений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved