Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

21 грудня 2023 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 28 квітня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис про шлюб № 154, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 202023 року по справі № 202/19252/23 було розірвано. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що відповідач донькою не цікавиться, у її вихованні участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, згідно заяви просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, в той же час звернувся до суду з відзивом, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та належними доказами не підтвердженими. Зазначив, що вимоги позивача передчасні та надумані, оскільки він любить свою доньку та буде надавати матеріальну допомогу на її утримання незалежно від наявності/не наявності рішення суду. Враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження та відповідач скористався своїм правом на подання відзиву, суд не вбачає підстав для ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 квітня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис про шлюб № 154, після реєстрації шлюбу позивачу було присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 квітня 2012 року. Сторони від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 764 від 26 липня 2012 року, складений Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 липня 2012 року. Встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Згідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2\~ст.\~182\~СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1,2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку(доходу)матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, ним не надано доказів наявності в нього на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Як зазначалося вище, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки позивачем не надано доказів сум заробітку (доходу) відповідача, суд позбавлений можливості визначити, чи має відповідач достатній заробіток (дохід). Крім того, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а вразі подання заяви про видачу судового наказу -із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь позивача повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, в зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд критично ставиться до доводів відповідача щодо надуманості та необґрунтованості позовних вимог позивача, оскільки надання матеріальної допомоги на утримання дитини є обов`язком відповідача, а звернення позивача з позовом до суду є її правом, а тому стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частки доходів відповідача відповідає вимогам закону. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Оскільки позивач при звільненні до суду згідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнення від сплати судового збору в сумі 1\~073,60 грн., зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі\~викладено та\~

Outcome: approved