Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом, який після уточнення просив задоволити позовні вимоги шляхом визнання за ним право власності на спадкове майном- земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , позивач є спадкоємцем майна після її смерті за законом, в порядку спадкової трансмісії після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. 22.10.2023 року ухвалою Буського районного суду Львівської області відкрито провадження. 02.11.2023 року до суду надійшло клопотання від представника позивача - адвоката Пастернак О.О., просить суд закрити провадження в частині позовних вимог до [PERSON] у зв`язку із її смертю. 20.11.2023 року ухвалою Буського районного суду Львівської області провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно закрито в частині позовних вимог до [PERSON] . 05.03.2024 року до суду надійшло клопотання клопотання від представника позивача - адвоката Пастернак О.О., просить суд прийняти до розгляду заяву про зміну предмета позову , а саме визнати за [PERSON] [INFO] , право власності на землю (середню земельну частку) площею 1,94 га в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (раніше на території Милятинської сільської ради) яка належала [PERSON] , померлій [INFO] в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача адвокат Пастернак О.О. в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, щодо позовних вимог стверджує, що відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) може бути зокрема, об`єктом спадкування. Сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Відповідач стверджує, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності, а тому позовна вимога про визнання права власності, а не права на середню земельну частку є необґрунтованою. Запити до державного нотаріуса здійснювалися неодноразово, проте відповіді не надходили, а тому суд розглянув справу на підставі наявних матеріалів, що відповідають положенням ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 13 вересня 2019 року року Виконавчим комітетом Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до експертного висновку № 056/520-n від 04 липня 2022 року відомо, що з урахуванням зазначеного українські записи особового імені ГАННА (сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), запис [PERSON] ) й [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ; свідоцтво про народження, записи [PERSON] , мати [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 травня 1961 року, виданого в с. Ріпнів Буського району Львівської області, [PERSON] (батько позивача) має батьків: [PERSON] та [PERSON] (спадкодавець). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 січня 1963 року, виданого в с. Новий Милятин Кам`янка-Бузького району Львівської області відомо, що [PERSON] (позивач) має батьків: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 січня 2015 року, виданого Виконавчим комітетом Милятинської сільської ради Буського району Львівської області, [PERSON] (батько позивача) помер [INFO] . Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на землю (середню земельну частку) площею 1,94 га в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої Милятинської сільської ради). Сертифікат на право приватної власності на землю (середня земельну частку) серії ЛВ №078531 відомо, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 25.04.1997 року № 148 передано у приватну власність земельна ділянка площею 1,94 га без контурно визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Милятинської сільської ради (нині Буська міська рада Золочівського району Львівської області). Відповідно до листа №986/402-19-0.20 від 13.08.2019 року відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області повідомляють, що з 01.01.2019 року вступила в дію загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів (наказ Мінагрополітики України від 16. 11.2018 року №552). Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 18.12.2018 року №605 «Про внесення змін до додатка І до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.12.2018 року за №1471/32923, додаток 1 до зазначеного Порядку викладено в новій редакції. Нормативно грошова оцінка по Львівській області становить: 21492,00 грн за гектар ріллі. Після смерті спадкодавця [PERSON] її син [PERSON] (батько позивача) прийняв спадщину, згідно Витягу зі спадкового реєстру № 69985270 від 09.09.2022 року, заведена спадкова справа. Відповідно до Витягу зі спадкового реєстру № 69985270 від 09.09.2022 року, [PERSON] (батько позивача) отримав свідоцтво серії [NUMBER] від 20.11.2001 року на право на спадщину за заповітом, а саме частину житлового будинку з приналежними господарськими будівлями та спорудами, що знаходилися у с. Ріпнів Буського (Золочівського) району Львівської області. Згідно довідки №704 від 05.06.2015 року, виданої виконкомом Милятинської сільської ради відомо, що [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті проживав і був зареєстрований в будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , на день смерті з ним проживали: [PERSON] дружина та [PERSON] син проживав без реєстрації. Заповіт від імені померлого [PERSON] посвідчувався 13.08.2009 року, зареєстровано в реєстрі за № 60. Після смерті [PERSON] (батька позивача), згідно рішення Буського районного суду Львівської області від 02 лютого 2016 року, за [PERSON] (позивачем) визнано право власності в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] на спадкове майно, а саме: в цілому на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 жовтня 2023 року, виданого Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] (мати позивача) померла [INFO] . Згідно довідки № 469 від 24.10.2023 року, виданої Милятинським старостинським округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області відомо, що останнє місце проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , разом з померлою до дня її смерті проживав без реєстрації в одному будинку і вів спільне господарство син [PERSON] (позивач). Таким чином, [PERSON] (батько позивача) спадкоємець за законом після смерті [PERSON] його матері, помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців, тобто до позивача [PERSON] (спадкова трансмісія). Відповідно до довідки № 297 від 09.08.2022 року, виданої виконавчим комітетом Буської міської ради Золочівського району Львівської області відомо, що останнє місце проживання [PERSON] , яка померла [INFO] було зареєстровано за адресою: с. Ріпнів, Золочівського району Львівської області. Разом з померлою на день смерті проживав в одному будинку: [PERSON] онук, а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ст. 549 ЦК УРСР позивач прийняв спадщину. Відповідно до п. 15 розділу Х Перехідні положення ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. З огляду\~на те,\~що позивачка\~є спадкоємцем\~за законом,\~яка вступила\~в управління\~спадковим майно,\~прийняла спадщину\~в силу\~вимог ст.\~549\~ЦК УРСР\~1963\~року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). Суд вважає необґрунтованим заперечення відповідача, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, земельна частка (пай) може бути предметом спадкування, оскільки в розумінні ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а право власності на землю гарантується Конституцією України в ч. 2 ст. 373 ЦК України. Відповідно до положень\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно\~ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Отже, із матеріалів справи слідує те, що спадкодавець та позивач проживали разом за однією адресою на момент відкриття спадщини, а тому позивач [PERSON] прийняв спадщину в розумінні положень ч. 1 ст. 548, ст. 549 ЦК УРСР (яка була чинною на момент відкриття спадщини). Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Ураховуючи викладене, на підставі ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: approved