Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача про розірвання шлюбу (а. с. 2-3). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 17 лютого 2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. Спільне життя сторін не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги, зачастілих сварок. Протягом останнього року стосунки між подружжям розладились, сторони спільного господарства не ведуть. Позивачка наголошує на тому, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливими, у зв`язку з чим звернулась до суду із зазначеною позовною заявою. Позивачка про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилась, але до суду від неї надійшла заява, в якій просила суд про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити без надання строку для примирення. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити без надання строку для примирення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з припиненням шлюбу між подружжям, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 17 лютого 2012 року Виконкомом Деленської сільської ради Арцизького району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] (а. с. 4, 5, 19) та [PERSON] (а. с. 6, 28), про що було зроблено відповідний актовий запис за № 1 (а. с. 12). Сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 7, 8, 9). Як вбачається з довідки № 218, 219 від 05 жовтня 2023 року, виданої Красносільською сільською радою Одеського району Одеської області, малолітні діти знаходяться на утриманні своєї матері [PERSON] , позивачки у справі, та проживають разом із нею за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10, 11). Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер. Сторони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують. Суперечок матеріального характеру, майнових претензій один до одного в них немає, спірне майно відсутнє. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася, подальше спільне проживання сторін і збереження їхньої родини неможливо, родина розпалася остаточно й шлюб між ними варто розірвати. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище « [PERSON] ». Приймаючи до уваги той факт, що відповідачка не подала до суду заяви про зміну свого наявного прізвища на дошлюбне, суд не вбачає підстав для зміни прізвища. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з абзацом 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивачки, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.3240834138.1 від 10 жовтня 2023 року (а. с. 1). На підставі статей 56, 104, 110-113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved