Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок. На день смерті батька з ним проживали його мати [PERSON] , яка померла [INFO] , дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , а також сини: позивач [PERSON] та [PERSON] . Він звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини, однак після дослідження документів, останній йому роз`яснив, що в нього відсутні оригінал правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, а отримати оригінал неможливо з огляду на те, що власник такого помер. Позивач подав заяву, в якій позов підтримав. Від відповідача надійшла заява про визнання позову. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] є сином [PERSON] , що встановлено із свідоцтва про народження. За [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 93,0кв.м, житловою площею 67,8кв.м, що встановлено з свідоцтва про право приватної власності на будівлі та технічного паспорта. [PERSON] помер [INFO] та на день смерті з ним проживали: мати [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , що встановлено з свідоцтва про смерть, довідки №19 від 10.01.2024р., виписки з погосподарської книги №21 від 10.01.2024р. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] [PERSON] померла [INFO] та на день смерті з нею проживали син [PERSON] , син [PERSON] , що встановлено з свідоцтва про смерть, довідки №18 від 10.01.2024р., виписки з погосподарської книги №20 від 10.01.2024р. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Згідно правового висновку викладеного у постанові ВС від 25.03.2020 року у справі № 305/235/17, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: зокрема довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 210/1609/15-ц (провадження № 61-40313св18) вказано, що "право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач є спадкоємцем після смерті батька, вступив в управління та володіння спадковим житловим будинком, однак позбавлений змоги здійснити своє право в позасудовому порядку. За таких підстав, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved