Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Представник Служби у справах дітей Кіцманської міської ради Л.Заярнюк звернулася 18.12.2023 до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовом до [PERSON] , зацікавлена особа: [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що до органу опіки та піклування Кіцманської міської ради звернувся з письмовою заявою [PERSON] щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав батька - [PERSON] відносно свого малолітнього брата [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що дитиною опікується він, оскільки батько вихованням не займається та не приділяє молодшому сину належної уваги. Мати малолітнього [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Працівниками служби у справах дітей 03.11.2023 проведено бесіду з [PERSON] , в ході якої останній зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, оскільки дружина померла, а він не має змоги опікуватися дитиною, що підтвердив письмово. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кіцманської міської ради № 7 від 28.11.2023 визнано за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] підтверджується висновком Кіцманської міської ради. З посиланням на відповідні норми закону, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , жителя с. Кліводин Чернівецького району Чернівецької області, батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , жителя с. Кліводин. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.01.2024 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.02.2024. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29.02.2024 визнано явку всіх учасників судового процесу обов`язковою для надання пояснень по суті позову. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Позиція учасників провадження в судовому засіданні, пояснення свідків Представник позивача Олексюк В.О. в судовому засіданні підтримала позов повністю та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та суду пояснив, що він періодично хворіє, зловживає алкоголем і не встигає доглядати за дитиною. Також зазначив, що вихованням дитини займається його старший син. Зацікавлена особа [PERSON] суду пояснив, що він не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки батько не цікавиться дитиною, не займається його вихованням та зловживає алкогольними напоями. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їхній сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Заставнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 03.10.2017, [PERSON] , народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 157. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, актовий запис № 12 від 13.01.2022, [PERSON] померла [INFO] . Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 04.01.2023 № 2023/000075756 гр. [PERSON] , [INFO] , з 1985 року зареєстрований і проживає в [ADDRESS] . Відповідно до довідки-характеристики від 27.10.2023 № 231/05, виданої Кліводинським старостинським округом, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Кліводин, проживає в [ADDRESS] разом з двома синами. За місцем проживання характеризується з негативної сторони. На нього надходили скарги від сусідів про те, що він з`являється в громадських місцях в нетверезому стані, не здійснює належного догляду за неповнолітнім сином. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 03.11.2023 № 247/05, складеного виконкомом Кіцманської міської ради (Кліводинський старостинський округ), [PERSON] зареєстрований і проживає в [ADDRESS] разом з синами [PERSON] , 1993 року народження та [PERSON] , 2017 року народження. Будинок 1990-х років побудови, газифікований, зі зручностями, складається з 7 кімнат. Загальна площа будинку 180 кв.м., житлова - 132 кв.м. Будинок належить батькові - [PERSON] , але повнолітній син має у власності інший житловий будинок, загальною площею 105 кв.м., введений в експлуатацію, газифікований, без зручностей за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не працює, пенсіонер. Син [PERSON] працює в АТ Чернівціобленерго, не одружений. В ході обстеження встановлено, що в домогосподарстві проживає 3 осіб. Догляд за неповнолітнім [PERSON] , зі слів сусідів та [PERSON] , здійснює останній. Батько не займається вихованням сина, часто відсутній вдома, не ночує. [PERSON] відвідує ДНЗ «Срібний дзвіночок» в с. Кліводин, куди, зі слів сусідів, його водить брат [PERSON] . Згідно з актом обстеження умов проживання від 16.11.2023, складеного працівниками служби у справах дітей, родина проживає на 1-2 поверсі двоповерхового будинку, який складається з 6 кімнат, кухні, ванної то двох коридорів. Будинок 1990 року побудови, цегляний, покритий шифером, газифікований. Є кахельні пічки, вода підведена з криниці. На подвір`ї є гараж, літня кухня капітальної побудови (в ній проживає батько) та господарські будівлі. Обробляють земельну ділянку 0,12 га, утримують свині та птицю. На момент перевірки вдома був [PERSON] з [PERSON] . В кімнаті чисто, тепло. Умови проживання задовільні. [PERSON] має окрему кімнату (однак, взимку проживає зі старшим братом), місце для сну та відпочинку. В наявності чиста постільна білизна, одяг, продукти харчування, іграшки, книги, засоби гігієни тощо. Відповідно до довідки Кліводинського закладу дошкільної освіти (ясла-сад) від 26.10.2023 № 16 малолітній [PERSON] , [INFO] , відвідує Кліводинський ЗДО з січня 2019 року і по даний час. Приводить до садочка і забирає дитину його старший брат - [PERSON] , який бере участь у всіх заходах, що проводяться в ЗДО, відвідує батьківські збори, спілкується з вихователями. Батько до садочка навідується дуже рідко. Згідно з поясненнями сусідки - [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , [PERSON] не бере участі у вихованні та догляді за сином [PERSON] . Наразі за ним доглядає його старший брат [PERSON] . Остання зазначила, як щодня бачить, що [PERSON] водить братика в дитячий садок. Відповідно до пояснень сусідки - [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , вихованням малолітнього [PERSON] займається старший брат: готує, пере, водить в дитячий садок, купує одяг. [PERSON] налагоджує своє особисте життя і не займається сином [PERSON] . Згідно з поясненнями сусідки - [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , батько [PERSON] - [PERSON] самоусунувся від догляду за неповнолітнім сином. Вихованням і доглядом займається старший брат [PERSON] - [PERSON] . Остання зазначила, що постійно бачить, як [PERSON] щоранку водить дитину в садочок. Орган опіки та піклування Кіцманської міської ради у своєму висновку вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , жителя с. Кліводин. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кіцманської міської ради № 7 від 28.11.2023 визнано за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). У ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 згаданої вище постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді справи судом не встановлено, що батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Умовою ухилення від обов`язків по вихованню дитини як підстави позбавлення батьківських прав, передбаченої п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем відносно дитини в матеріалах справи відсутні. Суд констатує, що представником позивача не доведено, що поведінка [PERSON] відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїм батьком. Також, ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі справа № 753/2025/19 вказав, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Висновки за результатами розгляду справи. Представник позивача не довів та не надав суду доказів на підтвердження того, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом саме позбавлення батька по відношенню до дитини батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне систематичне ухилення ним від виконання батьківських обов`язків відносно дитини або про порушення відповідачем прав дитини. Посилання на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини в судовому засіданні так і не було встановлено, як і те, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, не підтверджено належними доказами те, що до відповідача застосовувалися заходи впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, притягнення до адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування. Суд, також критично оцінює висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо свого сина [PERSON] , оскільки такий висновок є недостатньо обґрунтованим, а тому не може бути беззаперечним доказом для підтвердженням факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також застосування до нього такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст.19 СК України). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позовній заяві відмовити. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed