Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-03 00:00:00

25 квітня 2023 року позивач [PERSON] в особі представника позивача-адвоката Козар М.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі: 108\~000,00 грн. (сума боргу), 32\~520,02 грн. (інфляційне збільшення), 12\~116,71 грн. (штрафні санкції), а всього 152\~636,73 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що відповідач не виконує свої зобов`язання за договором позики та не повертає запозичені грошові кошти, у зв`язку з чим [PERSON] просить стягнути з [PERSON] суму боргу і штрафні санкції за неналежне виконання зобов`язання. Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2023 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2023 рокуу справі ЄУН №337/2096/23 Провадження №2/337/858/2023 позов [PERSON] задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] : 152\~636,73 гривень за договором позики від 05 березня 2018 року, з яких: 108\~000,00 грн. сума боргу; 32\~520,02 грн.-інфляційне збільшення; 12\~116,71 грн.- штрафні санкції. 1526,36 гривень судових витрат. 22 січня 2024 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі ЄУН №337/2096/23 Провадження №2/337/858/2023 та поновлення строку на подання заяви. Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заяву про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення від 29 травня 2023 року скасовано. Справу призначити до нового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 03.04.2024 року представника позивача адвоката Козар М.В. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги просить задовольнити, жодних розписок від позивача про повернення боргу не існує, оскільки борг не сплачений, а в наданих копіях квитанцій не зазначено призначення платежу та й платником є [PERSON] 04.04.2024 року представник відповідача адвоката Рошиян І.В. подав клопотання про проведення судового засідання без участі відповідача та його представника. За таких обставин, з урахування поданих заяв по суті справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи і вирішення спору за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків Судом встановлено, що 05.03.2018 року між [PERSON] \~та [PERSON] \~укладено договір\~позики,\~згідно умов\~якого позикодавець\~(позивач)\~передав у\~власність позичальника\~(відповідача)\~грошові кошти\~в сумі\~108000\~гривень,\~а відповідач\~зобов`язався\~повернути позику\~до 30.05.2018року.\~Факт отримання\~відповідачем визначеної\~договором та\~додатковою угодою\~суми грошових\~коштів підтверджено\~складеною ним\~05.03.2018року, у присутності свідка [PERSON] розпискою. Позивачем надано суду оригінал розписки, наявність у позикодавця оригіналу боргового документа свідчить про невиконання позичальником зобов`язань. Згідно розрахунку за неналежне виконання [PERSON] умов договору позики від 05.03.2018 року здійснений позивачем, у відповідача утворилася заборгованість у загальному розмірі 152636,73 грн., яка складається зі: 108000 грн. сума основного боргу; 32520,02 грн. інфляційні збитки; 12116,71 грн. штрафні санкції. Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує. Зазначає, що позивачем не враховані перерахування грошових коштів, в рахунок виконання зобов`язань в загальній сумі 76676,62 грн., що зменшує суму заявленої у позові заборгованості до 31\~323,38 грн., а також тягне за собою зменшення розміру інфляційних втрат, розміру штрафних санкцій та компенсації судових витрат. Так, з урахуванням часткового виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем, сума штрафних санкцій складає 939,70 грн.(31\~323,38 ?3%/100). Крім того, позивач вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в позові. З огляду на вищевикладене, відповідача просить застосувати позовну давність до вимог позивача. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з частиною другою статті 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями статті 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано в повному обсязі. За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК). За правилом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Позивач просить стягнути з відповідача згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 30.05.2018 року по 23.02.2022 року у сумі 12116,71 грн. та інфляційні втрати у розмірі 32520,02 грн., нараховані на суму заборгованості у розмірі 108 000,00 грн., визначена у договорі. Беручи до уваги перерахування грошових коштів відповідачем на користь позивача в період строку з грудня 2018 року по січень 2022 року у загальній сумі, що становить 76\~676,62 грн., що зменшує суму заявленої у позові заборгованості до 31\~323,38 грн., штрафні санкції підлягають зменшенню. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню сума інфляційного збільшення у розмірі 9431,82 та 3% річних у розмірі 3514,22, що нараховуються на суму заборгованості у розмірі 31\~323,38 грн., а всього підлягає стягненню 44\~269,42 грн. Щодо заявленого стороною відповідача клопотання про застосування позовної давності слід зазначити таке. Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначений загальний термін позовної давності три роки. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253, 255 цього Кодексу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України). У ст. 264 ЦК України визначено порядок переривання перебігу позовної давності. Так, згідно із цією статтею перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення позову особою до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідачем здійснювалось погашення з грудня 2018 року по січень 2022 року. Вказані дії відповідача свідчать про переривання перебігу строку позовної давності. Крім того Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений закон набрав чинності 02.04.2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року за №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінений з 24.00 годин 30.06.2023 року Таким чином, строки позовної давності по заборгованості, що виникла станом на 30.05.2018 року призупинились та після скасування карантину продовжуватимуться ще на строк його дії. З урахуванням викладеного позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики, яка складається з основного боргу у сумі 31\~323,38 грн., 3% річних у сумі 3514,22 грн., інфляційних втрат у сумі 9431,82 грн., а всього 44\~269,42 грн. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто 442,64 гривні судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial