Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-18 00:00:00

08.01.2024 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що 25.06.2021\~року у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , актовий запис №26. В шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що причиною розірвання шлюбу є те, що в них з відповідачем різні характери та погляди на життя, в тому числі, і на сімейні відносини, на роль батька у вихованні та житті дитини, через що в нас часто виникали непорозуміння, сварки та скандали. Вказує, що відповідач систематично зловживає алкоголем, і відповідно не контролює свою поведінку, стає агресивним. В стані сп`яніння [PERSON] безпричинно або з найменших побутових дрібниць вчиняє з нею сварки та скандали, в ході яких він ображає принизливими нецензурними словами. Така систематична поведінка відповідача є для неї неприйнятною. Звертає увагу, що вони з відповідачем неодноразово розмовляли, що якщо останній не змінить поведінку, не припинить зловживати алкоголем, то вона подасть на розлучення. Відповідач обіцяв змінитися, однак цього не зробив. Всі сварки, конфлікти та скандали відбуваються в присутності їхнього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що негативно впливає на його психологічний розвиток. Син уже почав боятися відповідача і його криків. Стверджує, що перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина, зокрема розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим, а тому вона вважає, що їх шлюб розпався з вини відповідача і миритися вона не бажає, оскільки на її думку примирення між ними є неможливим. Також зазначає, що між ними зникло почуття любові та взаємоповаги, кожен з них живе своїм життям, окремо, а тому зареєстрований між ними шлюб носить формальний характер, який на її переконання, за наведених обставин, слід розірвати. Крім того вказує, що син [PERSON] , [INFO] , на даний час проживає з нею і після розірвання шлюбу також буде проживати з нею, проти чого відповідач не заперечує, тобто спору з даного приводу між ними немає. Враховуючи наведене, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » та покласти на відповідача понесені судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп., які стягнути в її користь. В судове засідання позивач не з`явилась, натомість надіслала на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі і просить їх задоволити, а також не заперечує щодо заочного розгляду даної справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність на адресу суду не надходило. Враховуючи наведене, зі згоди позивача, згідно ухвали від 19.04.2024 року про вирішення вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування\~сторін у\~шлюбі підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб,\~що долучене\~до матеріалів\~справи,\~згідно якого\~вказаний шлюб\~зареєстровано 25.06.2021\~року у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №26 (а.с.8). За час спільного проживання у сторін по даній справі народилася одна дитина син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Разом з тим судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини та проживають окремо протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Однак, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо та не підтримують сімейних відносин. Зокрема, позивач [PERSON] не має наміру підтримувати їх в подальшому та стверджує, що вони як подружжя втратили почуття поваги та любові один до одного. За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Крім того, суд констатує, що сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , оскільки ними не заявлялись вимоги про визначення місця його проживання, а тому питання про місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] після розірвання шлюбу, судом не вирішується. Також, у відповідності до ст.113 СК України, після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Що стосується розподілу судових витрат між сторонами по даній справі, суд зазначає наступне. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , із відповідача в користь позивача слід стягнути 1211 грн. 20 коп. сплаченого судового збору, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0.3392101393.1 від 02.01.2024 року (а.с.4). На підставі ст.ст.24, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved