Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

07 грудня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання повнолітнього сина [PERSON] , 2005р. народження. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач є його колишньою дружиною та матір`ю повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Син навчається на 1-му курсі Навчально-наукового інституту права та інформаційної освіти Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на денній формі навчання, на контрактній основі, стипендією не забезпечений, що підтверджується довідкою навчального закладу від 04.12.2023 року № 1697. Він не працює, тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Він утримує сина, але не має можливості забезпечити йому повноцінне утримання. Відповідачка до цього сплачувала аліменти на утримання сина до його повноліття. З моменту досягнення сином повноліття відповідачка припинила сплачувати аліменти, незважаючи на те, що їй достовірно відомо, що син навчається. Відповідачка має на утриманні дитину від іншого шлюбу, є працездатною особою та має можливість сплачувати аліменти. Просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь на утримання сина [PERSON] , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку та інших доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, на період навчання, але не більше ніж до досягнення віку 23-х років. Ухвалою суду від 08 січня 2024 року відкрито провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач додатково пояснив, що син навчається на денній формі навчання, на першому курсі. Вартість навчання становить 30000,00 грн. на рік. Оплату навчання здійснює він самостійно, на підтвердження чого надав суду квитанцію. Крім того, він повністю несе витрати на придбання сину одягу, харчування, комунальні витрати. Позивач вказує на те, що син, після досягнення ним повноліття, фактично знаходяться на його утриманні. Самотужки він не може забезпечити повноцінне утримання сина впродовж його навчання, а відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина йому не надає. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2013 року, на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] [INFO] , який спочатку проживав з нею. Під час примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів у [PERSON] утворилася заборгованість, яка станом на лютий місяць 2024 року не погашена і становить 28404, 29 грн. В червні 2014 року вона уклала шлюб з іншим чоловіком, від якого має малолітню доньку [PERSON] . Син вирішив залишитися проживати із батьком. Рішенням суду від 20.11.2019 року з неї почали стягуватись аліменти на утримання сина. 01.11.2023 року сину виповнилося 18 років та постановою від 13.12.2023 року Головного державного виконавця Самарського ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) було закінчено виконавче провадження, щодо стягнення з неї аліментів без заборгованості. За усною домовленістю між нею та сином вона щомісячно перераховує останньому кошти на його банківську картку. В той же час оскільки у позивача і досі є борг по аліментам за період 2018-2019 роки, вона не погоджується сплачувати аліменти саме йому, оскільки ці грошові кошти йдуть на погашення його заборгованості їй. Вона виконує свої обов`язки добросовісно, перераховує на карту сина щомісячно по 3000,00 грн., а тому вважає, що вимоги позивача про стягнення з неї аліментів в примусовому порядку, - є безпідставними та такими, що порушують її законні права та інтереси. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 26.03.2024, було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.11.2005 року ( а.с. 3). [PERSON] є студентом 1-го курсу Навчально-наукового інституту права та інноваційної освіти Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ денної форми навчання на контрактній основі, що підтверджується довідкою навчального закладу від 04.12.2023 року №1697 та договором про навчання у Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ №568/д23 від 16.08.2023 року. ( а.с. 6, 49). Згідно із пунктом 10 договору №568/д23 від 16.08.2023 про надання освітніх послуг, який укладений між Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ та [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 115000 грн. Вартість послуги за 1-ІІІ навчальні роки становить 30000 грн., за ІУ навчальний рік 25000 грн. ( а.с.50). Оплату за 1 рік навчання сина в освітньому закладі здійснив позивач, що не заперечується відповідачкою Відповідач в судовому засіданні посилалась на ті обставини, що за домовленістю з сином перераховує йому грошові кошти у сумі 3000,00 грн. на карту, про що надала квитанції від 20.02.2023р., 26.03.2023р., 03.03.2023р. ( а.с. 29-31). Третя особа [PERSON] суду пояснив, що дійсно проживає з батьком і навчається на першому курсі у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, на денній формі навчання. Оплату за навчання здійснює батько. Останні 3 місяці мати дійсно перераховувала йому кошти у розмірі 3000 грн. на його картку, які він витрачав на свої власні потреби, на свій розсуд. Він сприймав ці кошти як подарунок. Він підтримує позов батька, просить його задовольнити. Статтею 199 СК України\~передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1\~ст.200 СК України\~ суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці у заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З пояснень відповідачки встановлено, що вона має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідачка є фізичною особою- підприємцем, в середньому на місяць отримує дохід у розмірі 12000,00 гр. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи матеріальний стан сторін, а також те, що відповідачка є працездатною особою, на утримані якої перебуває малолітня дитини, з урахуванням принципу співмірності та розумності, закріплених у ст.7\~СК України, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідачки аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки від усіх видів її доходу (заробітку) щомісячно. Згідно ч.1\~ст.191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Даний позов було пред`явлено 07.12.2023 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved