Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

1. Стислий виклад позовної заяви 03 травня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору від 20 лютого 2012 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк», який змінив назву на АТ КБ «ПриватБанк», кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільш ений до 65 000 грн. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 15 квітня 2023 року у нього утворилася заборгованість у сумі 75 838 грн 71 коп., яка складається з наступного: 61 254 грн 19 коп. заборгованість за кредитом та 14 584 грн 52 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом. У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів та процентів, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з нього вказану суму боргу. 2. Прийняте судом рішення стосовно позову Заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 08 серпня 2023 року у справі №573/767/23 (номер провадження 2/573/186/23) позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, з [PERSON] на користь банку стягнуто 75 838 грн 71 коп. заборгованості за кредитним договором та 2 684 грн судових витрат (а. с. 111-112). 3. Стислий виклад заяви відповідача про перегляд заочного рішення 12\~березня 2024\~року адвокат\~Якименко О.І.,\~діючи в\~інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №1047306 від 07 березня 2024 року, подала заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення, в якій зазначила, що вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягали з наступних підстав. Так, у підписаній [PERSON] анкеті-заяві відсутні відомості про те, з якими саме Умовами та Правилами і Тарифами він був ознайомлений та погоджувався. Також у ній не зазначений розмір кредиту, умови кредитування, зобов`язання банку надати кредит, а позичальника - повернути кредитні кошти та сплатити проценти, а також номер виданої кредитної картки. Додані до позовної заяви витяги з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а саме: Універсальна, 30 днів пільгового періоду; Універсальна, 55 днів пільгового періоду; Універсальна CONTRACT; Універсальна GOLD, [PERSON] не підписані, а отже, немає достатніх підстав вважати, що підписуючи документ під назвою «Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку» від 20 лютого 2012 року, відповідач розумів саме надані суду стороною позивача Умови та Правила надання банківських послуг, ознайомився та погодився з ними, а також, що вказані Умови діяли на момент отримання кредитних коштів. Таким чином, твердження позивача, які ґрунтуються на змісті наданих ним і не підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, можуть сприйматись лише як припущення, на яких у відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може ґрунтуватись судове рішення. Доказів того, шо Паспорт споживчого кредиту від 12 травня 2021 року є складовою частиною договору про надання банківських послуг від 20 лютого 2012 року позивачем не надано, в Анкеті-заяві про такий документ взагалі не згадується. З наданої позивачем копії Паспорту споживчого кредиту неможливо встановити, за яким саме договором визначаються умови за цим Паспортом, оскільки він не містить посилання на конкретний договір, номер картки або рахунку, який обслуговується. До того ж, у Паспорті споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в Паспорті, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо, а вказана інформація зберігає чинність та є актуальною до 27 травня 2021 року. Отже, Паспорт споживчого кредиту від 12 травня 2021 року містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, підписаний після укладення кредитного договору з позичальником і передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Крім того, неможливо встановити, який саме тариф передбачений для картки та, відповідно, на яких умовах укладався кредитний договір, оскільки в наданому витягу наведено 7 різновидів тарифів. Надана банком Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 20 лютого 2012 року, що підписана [PERSON] , не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, порядку його погашення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом, відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, а витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, всупереч положенням статей 207,1055 ЦК України та частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем не підписані і не доводять досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, пені та штрафу на умовах, визначеними цими документами. Проте, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору, позивачем АТ КБ «ПриватБанк» здійснювалось нарахування та погашення (списання) процентів не відповідно до положень частини першої статті 1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ), а в збільшеному розмірі 2,5% на місяць (30,00% на рік), 2,9% на місяць (34,80% на рік), 3,4% (40,80% на рік), 3,5% (42,00% на рік) та 3,6% на місяць (43,20% на рік), як договірних (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Вимога про стягнення з відповідача договірних відсотків за користування кредитом за заявлений період, а саме з 01 вересня 2022 року по 31 березня 2023 року включно (згідно розрахунку позивача), оскільки до 01 вересня 2022 року позивач погашав (списував) відсотки за рахунок кредиту і додавав до тіла кредиту, після 31 березня 2023 року припинив нараховувати відсотки, не ґрунтується на відповідному письмовому правочині, оскільки, як зазначалося вище, сама Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 20 лютого 2012 року таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами укладено не було. Зазначене свідчить про необґрунтованість позовних вимог у цій частині та спростовує розрахунок заборгованості позивача, виконаний виходячи з того, що сторонами було письмово погоджено розмір процентів в самому договорі. До позовної заяви додано розрахунок заборгованості, який складається з трьох частин, а саме: за період з 31 липня 2014 року по 31 травня 2015 року включно, за період з 01 червня 2015 року по 30 червня 2019 року включно та за період з 01 липня 2019 року по 15 квітня 2023 року включно. Як убачається з розрахунку заборгованості, за період з 31 липня 2014 року по 31 травня 2015 року позивач самостійно та безпідставно спрямовував кошти відповідача на погашення заборгованості за договірними відсотками, розмір нарахування яких сторонами письмово погоджений не був. Всього за вказаний період позивачем спрямовано на погашення відсотків за рахунок сплачених відповідачем коштів 1\~350 грн 16 коп., які мали бути спрямовані на погашення залишку за тілом кредиту, що потрібно врахувати при визначенні розміру заборгованості. Крім цього, за період з 01 червня 2015 року по 30 червня 2019 року включно та за період з 01 липня 2019 року по 15 квітня 2023 року включно, позивачем щомісячно, починаючи з 01 липня 2015 року і до 01 вересня 2022 року, погашалися (списувалися) відсотки за рахунок кредиту і додавалися до тіла кредиту (підтверджується четвертою колонкою розрахунку заборгованості) на загальну суму 44\~198 грн 16 коп. Такий порядок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами між сторонами у письмовій формі не погоджувався, а односторонні та. безпідставні дії позивача щодо погашення (списання) відсотків за рахунок кредиту і додавання до тіла кредиту не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за користування кредитними коштами. Між тим, жодного письмового документу, в якому була б зафіксована домовленість сторін про сплату відсотків, матеріали справи не містять. Так, з банківської виписки та розрахунку заборгованості вбачається, що сума отриманих відповідачем коштів становить 232 304 грн 11 коп. На виконання умов договору відповідачем сплачувались грошові кошти, загальна сума яких складає 217 872 грн 23 коп. Отже, різниця між фактично отриманою та сплаченою відповідачем сумою коштів становить 14 431 грн 88 коп. Між тим, наданий позивачем розрахунок заборгованості за період з 31 липня 2014 року по 31 травня 2015 року включно не містить відомостей про суми грошових коштів, що сплачувалися відповідачем на погашення заборгованості за цей період (сімнадцята колонка розрахунку заборгованості «Сума погашення за наданим кредитом»). Однак, у банківській виписці такі суми наявні та враховані відповідачем при визначенні заборгованості за фактично отриманими і не поверненими позивачу коштами. Позивачем належними і допустимими доказами не доведено наявності у відповідача заборгованості перед банком за фактично отриманими та не повернутими кредитними коштами саме у розмірі 61\~254 грн 19 коп. За таких обставин, наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача лише суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 14 431 грн 88 коп. (а. с. 120-127). 4. Стислий виклад відзиву на позовну заяву 01 квітня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Якименко О.І. надійшов відзив на позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором, який повністю відповідає змісту заяви про перегляд заочного рішення Білопільського районного суду Сумської області від 08 серпня 2023 року у цивільній справі №573/767/23 (номер провадження 2/573/186/23) (а. с. 180-184). 5. Стислий виклад відзиву позивача на заяву про перегляд заочного рішення 29 березня 2024 року від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» Меркулової В.В., яка діє на підставі довіреності №9819-К-И-Н від 23 жовтня 2023 року, надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення, в якому остання просила відмовити у задоволенні вказаної заяви з тих підстав, що [PERSON] належним чином був повідомлений про розгляд справи, однак не подав ані клопотань про відкладення розгляду справи, ані заперечень щодо позову. Також відповідач не надав жодних доказів до заяви про перегляд заочного рішення, які можуть слугувати підставою для скасування рішення. Всі зазначені в заяві твердження є надуманими, повністю спростовуються доказами по справі та не впливають на зміст ухваленого рішення. Відповідачем не надано належних доказів, необхідних для скасування заочного рішення суду. Стосовно незгоди відповідача та його представника з позовною заяво представник позивача зазначила наступне. Підписавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач підтвердив, що ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованими на сайті банку www.privatbank.ua;https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією Заявою складають договір банківського обслуговування. Окрім цього, Умови та Правила були надані відповідачу для ознайомлення в письмовому вигляді, що засвідчується підписом останнього в Ззаяві про приєднання. Підписавши Заяву, банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищенаведене, Заява про приєднання до Умов та Правил разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua), складають договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: у Заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між банком і позичальником укладений договір у письмовій формі, що не суперечить чинному законодавству України. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, спрямовані на придбання, припинення або зміну цивільних прав та обов`язків, що за змістом частини першої статті 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить його підпис у Заяві. На підставі поданої Заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , ключем до якого є пластикова картка, яку відповідач отримав та мобільний телефон, який вказав у Заяві. Банком надано позичальнику всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією законодавчо не встановлений, доказом наявності факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування є положення частини другої статті 638 та частини другої статті 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. У копії Анкети-Заяви від 20 лютого 2012 року відображена наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Також з вказаної анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловив згоду на укладення договору, виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну карту «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг; ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді; зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Також із витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна 55 днів» чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту банком установлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Вищезазначені Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. У виписці з карткового рахунку чітко прослідковується, що [PERSON] було встановлено кредитний ліміт. Відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. З приводу посилань відповідача на постанову ВСУ по справі № 342/180/17 представник позивача зазначив, що суду були надані наказ про затвердження редакції Умов та Правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, виписка по рахунку та довідка про видані відповідачу кредитні картки. Вказані документи підтверджують чинність редакції Умов та Правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання, а не лише звернення відповідача до банку з метою подальшого укладення договору. Погашення заборгованості за кредитним договором здійснювалося відповідно до положень пунктів 1.1.1.49, 2.1.1.12.6, т1.1.1.91, 2.1.1.12.4, 1.1.1. 72, 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.6.2 Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. Згідно з пунктом 2.1.1.12.2 Умов та Правил, сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. У разі, якщо в дату нарахування відсотків згідно цих Умов та Правил клієнт використав усю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мав місце на дату нарахування відсотків. Відповідно ж до пункту 2.1.1.12.1 під борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 30% на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку (додаються). Підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що є суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Протягом дії договору до програмних комплексів банку внесено ряд змін, наслідком чого стало оновлення форми розрахунку заборгованості, саме тому розрахунок, який додається до позовної заяви складається з трьох частин: перша частина розрахунку - є більш стислою та відображає рух коштів до моменту оновлення форми розрахунку, а саме до 31 травня 2015 року; друга та третя частини розрахунку - формуються з моменту оновлення форми розрахунку. Розмір заборгованості за тілом кредиту в трьох частинах розрахунках має розбіжності через те, що в першій частині зазначене тіло кредиту станом на 31 травня 2015 року, в другій частині зазначене тіло кредиту станом на 30 червня 2019 року, в третій частині зазначене тіло кредиту станом на 15 квітня 2023 року. Оскільки після 31 травня 2015 року відповідач продовжив користуватися картою, використовував кредитні кошти та погашав заборгованість, станом на 15 квітня 2023 року розмір тіла кредиту змінився, що відображено в третій частині розрахунку заборгованості. Пунктом 2.1.1.3.4. Умов та Правил надання банківських послуг визначена наступна черговість погашення заборгованості, а саме: прострочені проценти за користування кредитом, прострочена до повернення сума кредиту (тіла кредиту), проценти до сплати по кредиту, тіло кредиту до оплати, проценти від суми неповернутого в строк кредиту згідно з пунктом 2.1.1.2.12. цього Договору, пеня відповідно до пункту 2.1.1.8.1. договору. Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому посилання останнього на те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги (а. с. 160-168). 6. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 13 березня 2024 року [PERSON] поновлено строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення Білопільського районного суду Сумської області від 13 березня 2024 року у справі №573/767/23 та призначено розгляд вказаної заяви на 22 березня 2024 року (а. с. 140). Ухвалою від 22 березня 2024 року заочне рішення Білопільського районного суду Сумської області від 08 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Білопільського районного суду з викликом сторін на 08 квітня 2024 року (а. с. 152). 7. Позиція сторін у судовому засіданні Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Гакаль Р.В., який діє на підставі довіреності №8575-К-Овід 15 серпня 2023 року, у судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача - адвокат Якименко О.І. позов визнала частково, в сумі 14 431 грн 88 коп., яка є різницею між фактично отриманими та сплаченими [PERSON] коштами. 8. Фактичні обставини, встановлені судом 20 лютого 2012 року відповідач підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі по тексту Умови та Правила). Відповідно до змісту вказаної Заяви, [PERSON] згоден з тим, що ця Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змістом на сайті банку (а. с. 16). При цьому, в анкеті-заяві відсутня відмітка про те, яку саме картку [PERSON] бажає отримати від банку, а також відмітка про отримання ним Пам`ятки клієнта з Тарифами та Основними умовами обслуговування і кредитування. До кредитного договору банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна CONTRAKT» «Універсальна GOLD» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які не підписані відповідачем (а. с. 21-46). За вказаним кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» видав [PERSON] наступні кредитні картки: 1) 31 липня 2014 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до червня 2018 року тип карти «Універсальна»; 2) 07 серпня 2017 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до червня 2021 року тип карти «Універсальна GOLD»; 3) 12 травня 2021 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до лютого 2025 року тип карти «Універсальна GOLD» (а. с. 15). 31 липня 2014 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт у сумі 8 000 грн, розмір якого збільшувався декілька разів, востаннє 14 грудня 2021 року до 65 000 грн. Станом на 26 грудня 2022 року кредитний ліміт [PERSON] складає 0,00 грн (а. с. 14). 12 травня 2021 року [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредитування, чинний до 27 травня 2021 року, в якому зазначена інформація щодо таких типів кредитних продуктів: «Картка Універсальна», «Картка Універсальна GOLD», «Картка Platinum», «Картка MC World BlackEdition», «Картка Visa Signature», «Картка MC WorldElite» та «Картка Visa Infinite» (а. с. 17-20). З виписки про рух коштів по відкритим на ім`я [PERSON] кредитним карткам №5168755405564002, № [NUMBER] та № [NUMBER] за період з 31 липня 2014 року по 18 квітня 2023 року вбачається рух кредитних коштів, їх використання, часткове повернення, автоматичне погашення боргу, грошові перекази, тощо (а. с. 56-69). Відповідач уцілому визнає факт підписання Анкети-Заяви, отримання кредитних карток, використання кредитних коштів та їх часткове повернення. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором б/н від 20 лютого 2012 року станом на 22 травня 2023 року становить 75 838 грн 71 коп., з них: 61 254 грн 19 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 14 584 грн 52 коп. заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 4-13). 9. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування та висновки суду У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року №1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону №1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] . АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (провадження №14-131цс19), і не спростована позивачем при розгляді цієї справи. Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, банк просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, відсотки за користування кредитом. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір та порядок нарахування відсотків, позивач крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 20 лютого 2012 року, посилався на витяги з Тарифів банку, а також Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-Анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також, що на момент отримання відповідачем кредитних коштів вказані документи взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у зазначених у документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Аналогічна правова позиція з цього питання висловлена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростована позивачем при розгляді конкретної справи. Суд критично ставиться до підписаного відповідачем Паспорту споживчого кредиту, який датований 12 травня 2021 року, тобто через дев`ять років після укладення кредитного договору. Докази на підтвердження того, що вказаний паспорт регулює умови кредитування за кредитним договором від 20 лютого 2012 року відсутні. З наданого позивачем Паспорту споживчого кредиту неможливо встановити, за яким саме договором визначаються умови за цим паспортом, оскільки він не містить посилання на конкретний договір, номер картки або рахунок, який обслуговується. Крім цього, в Паспорті споживчого кредиту зазначено, що дата надання інформації 12 травня 2021 року, ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 27 травня 2021 року. Тобто, взагалі не зрозумілі часові проміжки дії цього Паспорту. Крім цього, відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживчу інформацію, необхідну до порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою Паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20. Таким чином, надана баком Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 20 лютого 2012 року не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, порядку його погашення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом, відповідальності за неналежне виконання зобов`язань. А тому підстави для нарахування та стягнення відсотків за користування кредитом відсутні. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі №643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено наступне: «У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що Анкета-Заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19)». До позовної заяви додано розрахунок заборгованості, який складається з трьох частин, а саме: за період з 31 липня 2014 року по 31 травня 2015 року включно, за період з 01 червня 2015 року по 30 червня 2019 року включно та за період з 01 липня 2019 року по 15 квітня 2023 року включно. З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 31 липня 2014 року по 31 травня 2015 року включно позивач спрямовував кошти відповідача на погашення заборгованості за договірними відсотками, розмір нарахування яких сторонами письмово погоджений не був. Всього, за вказаний період позивачем спрямовано на погашення відсотків за рахунок сплачених відповідачем коштів 1 350 грн 16 коп., які повинні бути спрямовані на погашення залишку за тілом кредиту. За період з 01 червня 2015 року по 30 червня 2019 року включно та за період з 01 липня 2019 року по 15 квітня 2023 року включно, позивачем, щомісячно, починаючи з 01 липня 2015 року і до 01 вересня 2022 року, списувалися відсотки за рахунок кредиту і додавалися до тіла кредиту на загальну суму 44 198 грн 16 коп. Такий порядок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами між сторонами в письмовій формі не погоджувався, а односторонні дії позивача щодо погашення (списання) відсотків за рахунок кредиту і додавання до тіла кредиту не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за користування кредитними коштами. У Анкеті-Заяві\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг у\~ПриватБанку №б/н\~від 20\~лютого 2012\~року процентна\~ставка не\~зазначена,\~а отже,\~розрахунок позивача\~щодо нарахованих\~і погашених\~(списаних)\~за рахунок\~кредиту відсотків\~як договірних\~є невірним,\~що також свідчить про необґрунтованість вимог позивача в цій частині. Разом з тим, частина фактично отриманих та використаних відповідачем коштів в добровільному порядку повернута АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується третьою та двадцять першою колонкою розрахунку заборгованості за період з 01 червня 2015 року по 30 червня 2019 року включно, третьою та тридцятою колонкою розрахунку заборгованості за період з 01 липня 2019 року по 28 лютого 2023 року включно та випискою по картковому рахунку [PERSON] . Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що сума отриманих відповідачем коштів становить 232 304 грн 11 коп. На виконання умов договору відповідачем сплачувались грошові кошти, загальна сума яких складає 217 878 грн 23 коп. Різниця (заборгованість) між фактично отриманою та поверненою сумою коштів становить 14 431 грн 88 коп. Отже, станом на 15 квітня 2023 року заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 14\~431 грн 88 коп., які фактично отримані та використані відповідачем, але не повернуті позивачу. Враховуючи вищенаведене та виходячи з закріпленого у статті13 ЦПК України принципу диспозитивності, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 14 431 грн 88 коп. 10. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки судом позов задоволено частково, але відповідач від сплати судових витрат звільнений, позивачу необхідно компенсувати понесені ним судові витрати в загальному розмірі 510 грн 50 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 19.02%. На підставі викладеного,

Outcome: partial