Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі - позивачі) звернулися до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Бишівської сільської територіальної громади Фастівського району Київської області (далі - відповідач-1), [PERSON] (далі - відповідач-2) про визнання права власності на квартиру, як на окремий об`єкт нерухомого майна, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.07.2008 року виданого Макарівською районною державною адміністрацією, серія САА № 328371, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно зареєстрованого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Макарівське бюро технічної інвентаризації» 31.08.2008 року, вони є співвласниками по 1/3 частки в рівних долях квартири [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту квартира за адресою: [ADDRESS] , за результатами обстеження та технічними показниками даний об`єкт нерухомого майна є одноповерховою житловою будівлею, має окремий вхід, окремий під`їзд з вулиці, відокремлені зовнішні інженерні мережі, має окрему присадибну земельну ділянку, (позначено Літерою - А), квартира № 2 , розміщена на першому поверсі одно поверхового будинку, складається з двох кімнат, має загальну площу 49,4 м.2, житлову площу 30,6 м.2, і складається з приміщень: Коридор - 3,9 м.2, Кухня - 11,1 м.2, Кладова - 1,9 м.2, Житлова - 17,7 м.2, Житлова - 12,9 м.2. Згідно довідки про показники об`єкта нерухомого майна наданої суб`єктом господарювання ФОП [PERSON] 30 вересня 2023 року проведеної поточної інвентаризації житлового будинку/квартири [ADDRESS] , підтверджено, що при проведені поточної інвентаризації квартири за вказаною адресою встановлено: квартира № 2, розташована в домоволодінні № 5 , яке має три окремих виходи з окремою прибудинковою територією. Також до квартири підведене окреме водопостачання, електроенергія, та окремий вихід до прибудинкової земельної ділянки. Житловий будинок [ADDRESS] , є одноповерховою житловою будівлею, має три відокремлені входи, який раніше складався із трьох ізольованих квартир. Квартира під № 1 , в даному житловому будинку №5 на даний час є окремим самостійним об`єктом нерухомого майна (житловий будинок садибного типу) з господарськими будівлями та спорудами, з окремою адресою: [ADDRESS] , власником є [PERSON] . Також, у позивачів в користуванні знаходиться присадибна земельна ділянка якою вони користуються з дня отримання квартири. Для оформлення права власності на земельну ділянку позивачам надане рішення Бишівської сільської ради 23 квітня 2019 року № 198-38-VІІ, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. України [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,1000 га, в межах [ADDRESS] . Тобто, дана земельна ділянка є присадибною земельною ділянкою (господарським двором) до квартири № 2, в будинку № 5 . Відповідно кадастрового плану ділянки, земельна ділянка має загальну площу 0,0727 га, з урахуванням відступу господарських будівель та споруд, які не належать на праві власності позивачам. При зверненні до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, позивачам було роз`яснено, що для виготовлення технічної документації із землеустрою необхідно подати пакет документів, зокрема до якого входить право власності на житловий будинок, проте як вбачається з наданих документів на право власності на житловий будинок відсутні, під окрему квартиру, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність суперечить ЗК України. Тлумачення норм статті 382 ЦК України, статей 152, 155 ЗК свідчить про те, що земельна ділянка може надаватися для обслуговування житлового будинку, а не квартири. Земельна ділянка може надаватися для обслуговування житлового будинку (цілого) окремо кожному власнику незалежно від кількості співвласників такого будинку, але лише у разі, якщо будинок розділено на окремі домоволодіння, які мають окрему адресу. Позивачі вважають, враховуючи що квартира [ADDRESS] , є окремим самостійним об`єктом нерухомого майна, що не перешкоджає квартиру №2 в будинку № 5 , перевести на окремий самостійний об`єкт нерухомого майна з окремою адресою. Квартира №2 в житловому будинку №5 , не відповідає ознакам багатоквартирного житлового будинку, відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 16 Житлового Кодексу України, є частиною житлового будинку, оскільки у даному будинку № 5 немає приміщень загального користування. Належний позивачам та відповідачу об`єкти нерухомості повністю ізольовані між собою, мають окремі входи, самостійні комунікації, тобто їх частини є окремими домоволодіннями із незалежним газо та електропостачанням та мають самостійні поштові адреси, а вказаний висновок підтверджує можливість за технічними показниками здійснення поділу такого нерухомого майна. 07.11.2023 року представник позивачів зверталася до виконкому Бишівської сільської ради з заявою про присвоєння окремої адреси та зміни статусу квартири на індивідуальний житловий будинок. 24.11.2023 року було надано відповідь про те, що існує можливість зміни статусу квартири в будинку на будинок (садибу) згідно судового рішення для об`єкта, що немає необхідних властивостей або створює передумови для порушення прав інших власників квартир у будинку. Рекомендовано здійснити оформлення право власності на земельну ділянку та застосувати процедуру реконструкції квартири малоповерхового житлового будинку із створенням індивідуального житлового (садибного) будинку для окремої квартири у будинку. Також, позивачі з даним питанням зверталися до державного реєстратора Бишівської сільської ради, для отримання консультації з даного питання, на що було рекомендовано звернутися з даним питанням до суду. Враховуючи викладене, позивачі просили суд: визнати окремим самостійним об`єктом - житловим будинком, нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , що складається в цілому з А - житловий будинок, загальною площею 49,4 м.2, житловою площею 30,6 м.2, та складається з приміщень: Коридор - 3,9 м.2, Кухня - 11,1 м.2, Кладова - 1,9 м.2, Житлова - 17,7 м.2, Житлова - 12,9 м.2, належне на праві спільної часткової власності по 1/3 частки в рівних долях кожному [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , і господарськими будівлями. Ухвалою суду від 18.01.2024 року позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.03.2024 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 23.02.2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив про визнання позовних вимог. 04.03.2024 року від відповідача Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області надійшов відзив, яким просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Бишівська сільська рада не зможе технічно присвоїти/змінити адресу об`єкту нерухомого майна позивачів без права власності на земельну ділянку, документа, що змінює статус квартири в індивідуальний житловий будинок, які є необхідними для внесення у Єдину державну електронну систему у сфері будівництва (ЄДЕССБ). Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту дотримання позивачем містобудівних умов, звернення до землевпорядної організації та відмову від них щодо неможливості оформлення земельної ділянки. Крім того, питання переведення квартири у житловий будинок не було предметом розгляду компетентного державного органу, а саме: Державної інспекції архітектури та містобудування України. Таким чином у зв`язку з відсутністю права власності на земельну ділянку та відомостей про здійснення певних дій щодо її реєстрації, а також відсутності здійснення процедури проведення реконструкції квартири у житловий будинок передбачених Постановами Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», від 13.04.2011 №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» або Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 №158 «Про затвердження Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт», технічної неможливості присвоєння адреси через ЄДЕССБ без права власності на земельну ділянку та документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відповіді на відзив відповідача-1 позивачі заперечуючи викладені обставини просили задовольнити позовні вимоги з викладених у позові підстав. У підготовчому засіданні 14.03.2024 року прийнято заяву представника позивачів адвоката Богданчук О.В. про збільшення (уточнення) позовних вимог, підготовче засідання відкладено на 29.03.2024 року. У заяві про збільшення позовних вимог позивачі просили суд: визнати квартиру [ADDRESS] , що складається в цілому з А - житловий будинок, загальною площею 49,4 м.2, житловою площею 30,6 м.2, та складається з приміщень: Коридор - 3,9 м.2, Кухня - 11,1 м.2, Кладова - 1,9 м.2, Житлова - 17,7 м.2, Житлова - 12,9 м.2, належне на праві спільної часткової власності по 1/3 частки в рівних долях кожному [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , окремим самостійним об`єктом - житловим будинком і господарськими будівлями; визнати за [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , по 1/3 частини в рівних долях кожному, право власності на окреме житлове будинковолодіння (житловий будинок садибного типу) з господарськими будівлями та спорудами, що складається в цілому з А - житловий будинок, загальною площею - 49,4 м.2, житловою площею 30,6 м.2, та складається з приміщень: Коридор - 3,9 м.2, Кухня - 11,1 м.2, Кладова -1,9 м.2, Житлова - 17,7 м.2, Житлова - 12,9 м.2, розташований за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати Бишівську сільську раду Фастівського району Київської області присвоїти поштову адресу окремому самостійному об`єкту - житловому будинку відповідно нумерації житлових будинків по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті на 11.04.2024 року. У судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися. Від їх представника адвоката Богданчук О.В. надійшла заява про розгляд справи у її та позивачів відсутність, про підтримання позовних вимог, які просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач Бишівська сільська рада Фастівського району Київської області згідно поданого клопотання, справу просила розглянути за відсутності представника за наявними у справі матеріалами, після прийняття судом заяви про збільшення (уточнення) позовних вимог заперечень щодо позовних вимог не подавали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви позовні вимоги визнала. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.07.2008 року виданого Макарівською районною державною адміністрацією, серія САА № 328371, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно зареєстрованого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Макарівське бюро технічної інвентаризації» 31.08.2008 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , є співвласниками по 1/3 частки в рівних долях квартири [ADDRESS] (а.с. 14, 15). Згідно технічного паспорту виготовленого суб`єктом господарювання ФОП [PERSON] інвентаризаційна справа № 51 від 30.09.2023 року щодо технічного обстеження об`єкта нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , за результатами обстеження та технічними показниками даний об`єкт нерухомого майна є одноповерховою житловою будівлею, має окремий вхід, окремий під`їзд з вулиці, відокремлені зовнішні інженерні мережі, має окрему присадибну земельну ділянку, (позначено Літерою - А), квартира № 2 , розміщена на першому поверсі одно поверхового будинку, складається з двох кімнат, має загальну площу 49,4 м.2, житлову площу 30,6 м.2, і складається з приміщень: Коридор - 3,9 м.2, Кухня - 11,1 м.2, Кладова - 1,9 м.2, Житлова - 17,7 м.2, Житлова - 12,9 м.2 (а.с. 18-20). Згідно довідки про показники об`єкта нерухомого майна наданої суб`єктом господарювання ФОП [PERSON] № 131 від 30.09.2023 року відповідно до проведеної 30.09.2023 року інвентаризації об`єкта нерухомого майна - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , має такі показники: житловий будинок є одноповерховою житловою будівлею, має три відокремлені входи, візуально без зміни несущих стін, до кожної окремої квартири є окремий вихід до присадибної земельної ділянки, складався із трьох ізольованих квартир. Квартира №1 має статус індивідуального житлового будинку з окремим адресом № 5А. Квартира має такі показники: загальна площа - 49,4 кв.м, житлова площа - 30,6 кв.м. Таким чином, квартира №2 не відповідає ознакам багатоквартирного житлового будинку, відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 16 Житлового Кодексу України, є частиною житлового будинку, оскільки у даному будинку №5 немає приміщень загального користування, є можливість змінити статус об`єкта приватної власності, об`єкту нерухового майна у індивідуальний житловий будинок (а.с. 21). Квартира під № 1, в даному житловому будинку №5 , є окремим самостійним об`єктом нерухомого майна (житловий будинок садибного типу) з господарськими будівлями та спорудами, з окремою адресою, вулиця Захисників України, № 5А, власник: [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою №349249155 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.10.2023 року (а.с. 22). Як вказали позивачі, у них в користуванні знаходиться присадибна земельна ділянка, якою вони користуються з дня отримання квартири. Для оформлення права власності на земельну ділянку позивачам надане рішення Бишівської сільської ради 23 квітня 2019 року № 198-38-VІІ, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. України [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,1000 га, в межах [ADDRESS] . Тобто, дана земельна ділянка є присадибною земельною ділянкою (господарським двором) до квартири № 2, в будинку № 5 (а.с. 23). Актом від 23.04.2019 року встановлено на місцевості та погоджено зовнішні межі земельної ділянки (а.с. 25). Відповідно кадастрового плану ділянки земельна ділянка позивачів має загальну площу 0,0727 га, з урахуванням відступу господарських будівель та споруд які не належать на праві власності позивачам (а.с. 26). Як вказали позивачі, при зверненні ними до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, їм було роз`яснено, що для виготовлення технічної документації із землеустрою необхідно подати пакет документів, зокрема до якого входить право власності на житловий будинок, проте як вбачається з наданих документів на право власності на житловий будинок відсутні, під окрему квартиру, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність суперечить ЗК України. Земельна ділянка може надаватися для обслуговування житлового будинку (цілого) окремо кожному власнику незалежно від кількості співвласників такого будинку, але лише у разі, якщо будинок розділено на окремі домоволодіння, які мають окрему адресу. 07.11.2023 року представник позивачів зверталася до виконкому Бишівської сільської ради з заявою про присвоєння статусу об`єкта приватної власності (з квартири на індивідуальний житловий будинок), присвоєння (зміна) окремої поштової адреси об`єкту нерухомого майна позивачів (а.с. 27-28). 24.11.2023 року вих. № 02-21/1543 представнику позивачів адвокату Богданчук О.В., було надано відповідь про те, що реконструкція є єдиною процедурою, що забезпечує права всіх власників (співвласників) квартир у малоповерховому будинку, при створенні (поділі) на індивідуальні житлові (садибні) будинки або створенні (виділенні) одного індивідуального житлового (садибного) будинку. Разом з цим, існує можливість зміни статусу квартири в будинку на будинок (садибу) згідно судового рішення для об`єкта, що не має необхідних властивостей або створює передумови для порушення прав інших власників квартир у будинку. Тому рекомендовано здійснити оформлення право власності на земельну ділянку та застосувати процедуру реконструкції квартири малоповерхового житлового будинку із створенням індивідуального житлового (садибного) будинку для окремої квартири у будинку (а.с. 29-31). З листа Міністерства юстиції України № 109344/8.4.4/32-22 від 18.11.2022 року який містить інформаційний характер, вбачається, що Міністерство юстиції України з метою забезпечення єдиної практики застосування законодавства суб`єктами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та у зв`язку з актуальністю питання щодо надання роз`яснення та рекомендацій стосовно алгоритму дій державного реєстратора в разі зміни правового статусу «квартир, що мають окрему земельну ділянку та окремий вхід у 2-х чи більше квартирному будинку» на «житловий будинок» інформує про таке. Об`єкти нерухомого майна такі, як квартира у будинку квартирного типу та індивідуальний житловий будинок, є різними за типом об`єктами, що не можуть існувати фізично одночасно. При цьому слід звернути увагу на правову сторону в цих питаннях - об`єкт цивільних прав. У випадку, коли об`єктом цивільних прав є індивідуальний житловий будинок, то щодо цього будинку виникають права та обов`язки. Якщо об`єктом цивільних прав є квартира, то саме квартира, як частина від цілого, є самостійним об`єктом цивільних прав. Водночас сам житловий будинок, у якому є самостійні об`єкти цивільних прав, не може бути об`єктом цивільного обороту. У випадку, коли мова йде про наявність квартир як об`єктів цивільних та бажання власника такої квартири «перевести» її в індивідуальний житловий будинок, потрібно вирішувати питання про «переведення» в цілому житлового будинку з усіма квартирами, розміщеними у ньому, у декілька (залежно від кількості квартир) індивідуальних житлових будинків. З точки зору дієвих законодавчо визначених механізмів у сфері будівництва оптимальним шляхом цього переведення є реконструкція. Її результатом буде створення декількох індивідуальних житлових будинків - блокованих будинків (два та більше житлових (садибного типу, садові, дачні) будинки, у яких є хоча б одна спільна стіна, збудовані на межі окремих земельних ділянок за різними кадастровими номерами). Детальніше щодо будівельних процедур описано в листі Міністерства розвитку громад та територій України від 04 жовтня 2022 року № 7/9.3.2/10375-22 (а.с. 62-66) як головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування, а також забезпечує формування державної політики у сфері архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Стосовно процедури реєстрації права власності звернули увагу, що абзацом другим пункту 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (зі змінами), установлено, що державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт, утворений у результаті поділу, виділу частки або об`єднання у результаті реконструкції проводиться відповідно до пунктів 77-81 цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом (а.с. 60-61). Згідно Постанови КМУ №572 від 08.10.1992 р., та внесеними до неї змінами, згідно постанови КМУ № 1024 від 28.12.2016 року, та постанови КМУ № 406 від 07.06.2017 року, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежитлового будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками, переведення квартири у житловий будинок, можливе, та не потребує будь - яких погоджень з дозвільними, регуляторними, виконавчими та іншими органами України. До житлових будинків квартирного типу, які можуть бути переведені в індивідуальні житлові будинки належать окремі або зблоковані будинки, усі квартири в яких приватизовані, з присадибною (при квартирною) земельною ділянкою, площа якої відповідає містобудівним та санітарним вимогам, яка примикає до житлового будинку (квартири) та з безпосереднім виходом на дану земельну ділянку з кожної квартири, з господарськими будівлями або без них, споруджені з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, призначені для постійного у ньому проживання та які складаються із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень. Відповідно Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження, але з урахуванням інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Ст. 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Згідно із ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Враховуючи факт, що квартира [ADDRESS] , є окремим самостійним об`єктом нерухомого майна, що не перешкоджає квартиру №2, яка на даний момент будинку № 5 , перевести на окремий самостійний об`єкт нерухомого майна. Таким чином, суд враховуючи вищевикладене, зазначає, що квартира №2, в житловому будинку № 5 , не відповідає ознакам багатоквартирного житлового будинку, відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 16 Житлового Кодексу України, є частиною житлового будинку, дана квартира не потребує реконструкції, у даному будинку № 5 немає приміщень загального користування, належний позивачам та відповідачу об`єкти нерухомості повністю ізольовані між собою, мають окремі входи, самостійні комунікації, тобто їх частини домоволодіннями із незалежним газо та електропостачанням та мають самостійні поштові адреси. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати з відповідача не стягуються, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Outcome: approved