Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-17 00:00:00

1. На адресу суду 15.04.2024 року надійшла заява від представника позивача [PERSON] [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривні. 2. У заяві вказує, що заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.01.2024 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм М.С. 24.10.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 80623, щодо стягнення заборгованості в розмірі 27654,00 гривні з [PERSON] , та стягнуто на користь позивача з відповідача судовий збір у розмірі 858,88 гривень, а також витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 гривень. Однак позивачем по даній справі були понесені додаткові витрати на правничу допомогу, оскільки позивачем додатково було подано заперечення на заяву про перегляд заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.01.2024 року по справі № 496/2941/23. 3. В судове засідання сторони не викликалися у зв`язку воєнним станом та з високою ракетною загрозою, яка склалася на території Одеської області на даний час. 4. Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 5. Заочним рішенням судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 22.01.2024 року позовну заяву [PERSON] до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено в повному обсязі, а саме: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 24 жовтня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 80623, щодо стягнення заборгованості в розмірі 27654,00 гривень з [PERSON] ; стягнуто з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] , судовий збір у розмірі 858,88 гривень; стягнуто з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», на користь [PERSON] , витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 гривень. 6. 05.02.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 01.04.2024 року заяву представника ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» про перегляд заочного рішення від 22.01.2024 року по цивільні справі № 496/2941/23 за позовом [PERSON] \~до ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс»,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмету спору:приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення судових витрат залишено без задоволення. 7. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 8. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. 9. Так, у рішенні Конституційного\~Суду України\~від 30\~вересня 2009\~року №\~23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. 10. Зі змісту ст.\~58\~ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 11. Відповідно до ст.\~60\~ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. 12. Згідно ст.\~15\~ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. 13. Частиною 4 ст.\~62\~ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 14. Так, у відповідності до ст.\~1\~ЗУ «Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 15. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 16. Договір про надання правничої допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. 17. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 (пункт 1) ст. 133 та ч.ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 18. Згідно ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 19. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було надано: копію договору про надання правової допомоги № 17/04/2023-ЦС від 17 квітня 2023 року, копію довідки про обсяг виконаної роботи від 21.02.2024 року з тарифами на надання правової допомоги та адвокатських послуг, копію Акту № 21/02/2024 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). 20. У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. 21. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 22. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. 23. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. 24. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Аналогічні висновки викладені Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, від 14 вересня 2021 року у справі № 204/6564/19, провадження № 61-1970св21, від 09 листопада 2021 року у справі № 648/2776/20, провадження № 61-7641св21. 25. Відтак, враховуючи, що представник позивача [PERSON] підтвердив, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу, суд прийшов до висновку про задоволення вимог, а саме стягнути з відповідача на користь позивача понесені та підтверджені витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 гривень, що відповідатиме принципу пропорційності розподілу витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved