Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-09 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача на її утримання в розмірі частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином [PERSON] , трьох років, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 2021 року з відповідачем по справі проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, та перестали вести спільне господарство та на теперішній час проживають окремо. Після припинення відношень, син залишився проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач зауважила, що у неї з відповідачем була домовленість, згідно якої відповідач буде надавати матеріальну допомогу на її утримання. Проте, наразі відповідач відмовився від надання будь-якої матеріальної допомоги. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.02.2024 року\~\~провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.10) В судове \~засідання позивач [PERSON] не з`явилася, \~надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та з проханням розглянути справу у її відсутність та наполягала на задоволенні позову.( а.с.14.). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином особисто, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав, не подав відзив. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України \~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~\~ ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд\~ його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України \~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 2021 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 29.12.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на підставі актового запису №2916.( а.с.3) Сторони проживають окремо. Згідно довідки №57 виданої старостою виконавчого комітету Виноградарського старостинського округу Роздільнянської міської ради Одеської області від 15.02.2024 року, встановлено, що син - [PERSON] ,\~ [INFO] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . ( а.с.5) Частиною 1 ст. 75 Сімейного кодексу України\~передбачено, що дружина, чоловік, повинні матеріально забезпечувати один одного. Згідно з ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України\~\~\~жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті\~84\~та статей\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Відповідно до положень ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України\~\~\~ дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України\~\~ право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно вії її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~ Таким чином, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч.1\~ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1\~ст.79 СК України\~аліменти присуджуються\~за рішенням\~суду з\~дня подачі\~позовної заяви. Виходячи з положень, які містяться в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідачем не надано суду жодних відомостей щодо стану здоров`я та матеріального становища, відсутності (наявності) інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, наявності зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, тощо. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач, будучи молодою особою,\~\~маючи задовільний стан здоров`я, оскільки не довів протилежне, цілком може надавати матері своєї дитини матеріальну допомогу. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на утримання позивачки слід стягнути аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином [PERSON] , трьох років, тобто до [INFO] . Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). У відповідності зі ст.141 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір\~ в розмірі 1211,20грн.\~\~\~ На підставі ст.ст.75,77,79,80,81 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved