Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-15 00:00:00

У жовтні 2023 року Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулося з позовом, в якому зазначає, що 29.07.2022 року між банком і [PERSON] був укладений кредитний договір № 5/3379603, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 178 670 грн. 01 коп. на строк з 29.07.2022 року до 28.07.2028 року для погашення заборгованості за кредитним договором № 4/3379603 від 22.03.2021 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, комісію згідно з графіком платежів. Відповідачем порушені умови кредитного договору, а саме не повертається кредит у строки, визначені графіком, не сплачуються проценти за користування кредитом та комісія. З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу лист-вимогу про дострокове виконання боржником боргових зобов`язань за кредитним договором. Однак заборгованість не погашена. Внаслідок невиконання умов кредитного договору у відповідача станом на 30.08.2023 року виникла заборгованість у розмірі 237335 грн. 96 коп., яка включає: строкову заборгованість 155106 грн. 74 коп., прострочену заборгованість 6425 грн. 19 коп., комісію 4250 грн. 00 коп., прострочену комісію 53743 грн. 03 коп., нараховані відсотки 53 грн. 84 коп.; прострочені відсотки - 17777 грн. 16 коп. Отже, позивач просить стягнути вказані суми з відповідача на свою користь, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3560,34 коп. Ухвалою від 30 жовтня 2023 року в даній справі було відкрито спрощене позовне провадження. До початку розгляду справи відповідачем був поданий відзив на позов, в якому він позов не визнав, посилаючись на те, що в порушення вимог частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» банк не повідомив його у письмовій формі про необхідність усунення порушень умов кредитного договору та строку, протягом якого такі дії мають бути здійсненні. Наявну у матеріалах справи вимогу-повідомлення № 10451/4127 від 30.08.2023 року не отримував. Докази її надсилання та отримання ним відсутні. Отже, вважає, що у нього відсутній обов`язок достроково повернути кошти, а у суду підстави для дострокового стягнення коштів, що підтверджується висновком Великої Палати Верховного суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 року по справі № 638/13683/15-ц. На думку відповідача, позивачем не надано доказів наявності заборгованості за кредитним договором, яка б давала право звернутися до суду з цим позовом. Не надано виписки за вересень, жовтень, листопад 2023 року про те, що ним здійснювалося погашення кредиту. Складений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає реальній заборгованості за договором. Отже, посилаючись на регулярну сплату кредиту та відсутність підстав для стягнення заборгованості, відповідач просить у задоволенні позову банку відмовити. В свою чергу, представником позивача була надана відповідь на відзив, в якій він вважає доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими. Представник банку наполягав на тому, що вимога-повідомлення про необхідність погашення заборгованості була надіслана на адресу відповідача 09.09.2023, що підтверджується копією фіскального чеку та трек-кодом 6904109621070, а також копією конверту, який повернувся «за закінченням терміну зберігання». Також раніше банк надсилав на адресу відповідача повідомлення від 13.12.2022 року № 10451/2989 про наявність порушення зобов`язань за кредитним договором у виді простроченого боргу в сумі 22028,98 грн., проте вказане повідомлення також повернулося «за закінченням терміну зберігання». Зазначає, що неотримання відповідачем повідомлень не позбавляє позивача права звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Наявність заборгованості підтверджується оригіналами оборотних відомостей (виписками руху коштів). У зв`язку з наведеним представник позивача наполягав на задоволенні позову. При цьому до початку розгляду справи банк зменшив свої позовні вимоги та з урахуванням часткового погашення тіла кредиту представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 228355,96 грн., а також повернути частину сплаченого судового збору. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив урахувати часткове погашення відповідачем заборгованості на загальну суму 15000 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що 29 липня 2022 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» і відповідачем був укладений кредитний договір № 5/3379603, відповідно до якого банк надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру кредит у сумі 178 670 грн. 01 коп. на строк з 29 липня 2022 року до 28 липня 2028 року включно, а позичальник зобов`язується повертати кредит щомісячно згідно з графіком платежів по кредиту. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору кредит надається позичальнику для погашення заборгованості за кредитним договором № 4/3379603, укладеним між банком та позичальником 22 березня 2021 року. Згідно з п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати банку: щомісячно процентну винагороду за користування кредитом (проценти) у розмірі 12 % річних (фіксована процентна ставка) у валюті кредиту; щомісячно комісійну винагороду (комісія) за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 4250 грн. 00 коп. На підтвердження видачі кредиту відповідачу банк надав копії платіжних інструкцій від 29.07.2022 року на суму 145494,05 грн., на суму 25500 грн., на суму 7675,96 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом. У грудні 2022 року банк направив відповідачу повідомлення про необхідність погашення простроченої заборгованості. 09.09.2023 року банк направив відповідачу вимогу від 30.08.2023 року щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з наявністю простроченої заборгованості, яка повернулася за закінченням терміну зберігання. Звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк посилається на те, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, у тому числі прострочена. Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, що відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно з частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Суд вважає доведеним, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, допускав прострочення, про що свідчить наявність заборгованості, належних доказів на спростування якої відповідач не надав. Станом на 30.08.2023 року заборгованість за кредитним договором № 5/3379603 від 29.07.2022 року з урахуванням частково сплачених відповідачем сум після пред`явлення позову складає 222 355 грн. 96 коп., з яких: заборгованість за кредитом 146\~531 грн. 93 коп., заборгованість за відсотками 17 831 грн., заборгованість з комісії 57 993 грн. 03 коп. При цьому пунктом 3.2.6 кредитного договору передбачено, що невиконання позичальником зобов`язання по повному погашенню простроченої заборгованості протягом 1-го календарного місяця з дати направлення повідомлення дає банку право вимагати дострокового повернення позичальником кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів за користування кредитом, штрафів і пені. Отже, само по собі не отримання відповідачем з його вини направленої банком на його адресу вимоги про дострокове повернення боргу не спростовує право банку вимагати погашення всієї суми боргу за кредитним договором та обов`язок позичальника її сплатити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вимоги закону та договору щодо досудового врегулювання з боку банку були дотримані. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором № 5/3379603 від 29.07.2022 року в розмірі 222 355 грн. 96 коп., що складається з заборгованості за кредитом у сумі 146\~531 грн. 93 коп., заборгованості за відсотками 17 831 грн., заборгованості з комісії 57 993 грн. 03 коп. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3560 грн. 34 коп. Згідно з частиною 1 статтею 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (частина 3 статті 142 ЦПК України). Суд вважає, що банк обґрунтовано звернувся у жовтні 2023 року з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 235\~355,96 грн., оскільки при заявлені позову на суму 237355,96 грн. не було зараховано платіж, здійснений відповідачем 25.09.2023 року на суму 2000 грн. З огляду на те, що решта суми в розмірі 13000 грн. була погашена відповідачем вже після пред`явлення банком цього позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 3530 грн. 34 коп. (235\~355,94 х 1,5).

Outcome: partial