Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві викладено наступну позицію: 22.04.2007 вони із відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В останній час їх сімейне життя стало неможливим у зв`язку з несумісністю характерів. На протязі останного часу спільного проживання у них постійно виникають непорозуміння. Вони не можуть дійти згоди щодо ведення спільного господарства, розпорядження майном та коштами. Кожен із них живе самостійним життям, тому зберегти сім`ю неможливо. більше того, відповідач вигнав її із дітьми з будинку, в якому вони проживали, внаслідок чого вона вимушена орендувати квартиру в м. Вінниці. Через такі обставини нею подано до суду позов про розірвання шлюбу. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Вирішити питання про матеріальне утримання дітей в добровільному порядку із відповідачем неможливо. З огляду на викладене просить стягнути із відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх діетй в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка не подавала клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про призначення судового засідання. Ухвалою суду від 08.02.2024 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 14). Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї за її зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання (а.с. 13). Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 22) відповідач вчасно повідомлений про місце та строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, про визначений строк для надання відзиву на позов. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом на підставі безпосередньо досліджених доказів, встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з позовної заяви, позивачка як на підставу своїх позовних вимог вказала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання двох неповнолітніх дітей не надає. А тому вважає, що із відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) на утримання двох неповнолітніх дітей, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частина його доходу (заробітку), щомісячно. Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 22.04.2007 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 4). З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с. 6) та серії [NUMBER] (а.с. 8) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії найму (оренди) квартири від 08.07.2023 позивачка [PERSON] винаймає квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). З листів відділу «ЦНАП» Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №85 від 03.10.2023 (а.с. 24) та №04-13/04/1 від 03.04.2024 (а.с. 25) позивачка [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] і [PERSON] знаті з реєстрації місця проживання в [ADDRESS] . Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими та достовірними, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач не надає відповідної матеріальної допомоги на утримання дітей, а відтак права позивачки порушені та підлягають захисту. Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, і на які посилалась і позивачка. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, інших утриманців не має (доказів протилежного суду не надано), здоровий, а також скрутне матеріальне становище дітей, і приходить до висновку про стягнення аліментів на користь позивачки в інтересах дітей в розмірі 1/3 частки доходу відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову, враховуючи вимоги статтей 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Відповідачем проігноровано роз`яснення суду щодо надання відзиву на позовну заяву та доказів на обстоювання власної правової позиції, а тому він несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням ним процесуальних дій, які у повному обсязі роз`яснені судом в ухвалі про відкриття провадження. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно. При цьому суд діє виключно в найкращих інтересах дітей, позбавлений будь-якої можливості оцінити позицію відповідача. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved