Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-10 00:00:00

У листопаді 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 52886,02 грн та витрат з оплати судового збору в сумі 2684 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву-анкету до договору про надання банківських послуг від 21 грудня 2018 року. Банк свої зобов`язання виконав, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в сумі до 40 000 грн на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В той же час, відповідач не надав Банку грошові кошти на погашення заборгованості за тілом кредиту відповідно до умов договору, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Загальний розмір заборгованості станом на 08 серпня 2023 року становить 52 886,02 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову. До позовної заяви представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі. Ухвалою судді від 21 листопада 2023 року в справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 01 лютого 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач не погоджується з позовними вимогами про стягнення заборгованості, оскільки позивачем не надано підтвердження отримання відповідачем кредитного ліміту у зазначеному в позові розмірі. Також АТ «Універсал Банк», як доказ надав копію Анкети-заяви, яка містить підпис відповідача. Однак, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в цій заяві відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, із зазначенням суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, нарахування пені, комісій, та інших істотних умов. Крім того, роздруківка Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, яка долучена до позовної заяви і на яку посилається представник позивача як на доказ, не містить умов щодо процентної ставки та умов щодо сплати пені і комісії. 05 лютого 2024 року від відповідача надійшли пояснення по справі, з яких вбачається, що в анкеті-заяві не передбачено нарахування відсотків за користування грошовими коштами, а тому нарахування відсотків з боку банку є безпідставним та необґрунтованим. Отже з боку Банку безпідставно нараховувались та списувались з банківської картки відповідача відсотки за користування кредитним лімітом. Окрім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 3акону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Розрахунок заборгованості за договором від 21.12.2018, на який посилається АТ «Універсал Банк» у своїй позовній заяві, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту і користування ним, а отже не є належним доказом існування боргу. Однак, навіть із цього розрахунку заборгованості, який не є первинним документом, вбачається (перший справа стовпчик у таблиці «Сума погашення за наданим кредитом»), що відповідач повернув в АТ «Унiвepcал Бaнк» 90 678 грн. Таким чином, всі отримані грошові кошти було повернуто відповідачем в АТ «Універсал Банк». Учасники судового розгляд в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21 грудня 2018 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання останнім анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (Монобанк), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило [PERSON] поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у 40 000 грн. У заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що ця заява, разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус: джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта [PERSON] . У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Також відповідач вказав, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомлений, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору. У п. 2 анкети-заяви відповідач вказав, що погоджується з тим, що анкета-заява від 21 грудня 2018 року з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого відповідач підтвердив та зобов`язався виконати його умови. У п. 3 анкети-заяви відповідач вказав, що погоджується з тим, що підписанням цього договору підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, відповідач погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати чи зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Відповідно до п. 5 анкети-заяви відповідач вказав, що просить вважати наведений у анкеті-заяві зразок його власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. У цьому ж п.6 анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно договору. Відповідач підтвердив в анкеті-заяві, що усі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися ним та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають підстави для висновку про те, що, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання відповідачем обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, позивач має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання відповідачем обов`язку з повернення, зокрема, фактично отриманої суми кредитних коштів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75 бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Пунктом 10 анкети-заяви обумовлено надання права і доручення банку здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків позивачки, відкритих у банку, без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких інших її грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між нею та банком. З огляду на укладення між сторонами у справі кредитного договору, в якому узгоджені всі істотні умови кредитування, в тому числі і сплата відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх сплати чи списання з карткового рахунку, а також на презумпцію правочину, встановлену статтею 204 ЦК України, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що відповідач повернув кошти АТ «Універсал Банк», оскільки вказані кошти зараховувались позивачем як сплата відсотків за користування кредитними коштами. Кредитний договір від 21 грудня 2018 року, укладений між сторонами, є дійсним (чинним), позивачем не оспорюється та підлягає виконанню, відтак нарахування та списання відповідачем процентів здійснено на законних підставах і банк не допускав порушення умов договору та прав позивачки, як споживача фінансових послуг. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 08 серпня 2023 року заборгованість [PERSON] за договором №б/н від 21 грудня 2018 року становить 52 886,20 грн. Таким чином, наявні в матеріалах справи письмові докази (розрахунок заборгованості, виконаний в автоматизованому режимі, та виписка з особового рахунку клієнта) є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76-78 ЦПК України Доказів того, що відповідач сплатив заборгованість за тілом кредиту суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. У зв`язку з наведеним, позов АТ «Універсал Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 52 886,20 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684 грн. України, ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved