Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-07 00:00:00

АТ «Акцент - Банк» звернулося в суд із вказаним вище позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 11.09.2019 року між АТ «Акцент-Банк» та відповідачем був укладений договір №б/н шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на його банківський рахунок (платіжну картку) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір. Також, про доведеність всіх умов кредитування відповідача свідчить його електронний підпис одноразовим ідентифікатором в паспорті споживчого кредиту «Кредитна картка». Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти та можливість ними розпоряджатися на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 15.10.2023 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 87017,53 грн., яка складається з наступного: 47457,72 грн. - заборгованість за кредитом, 39559,81 грн. - заборгованість по відсоткам. Просив стягнути з відповідача на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 11.09.2019 року в розмірі 87017,53 грн. станом на 15.10.2023 року та судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити в його відсутності. 15.01.2024 року відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позов, в якому просив позовну заяву АТ «Акцент-Банк» до нього задовольнити частково, а саме стягнути тіло кредиту в розмірі 47457,72 грн. та відмовити в частині стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 39559,81 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте 15.01.2024 року направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства України. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Виходячи зі змісту цієї норми права, істотними умовами кредитного договору є предмет, сума, строк повернення та проценти за користування кредитним коштами. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю правовою природою кредитний договір може бути публічним договором (стаття 633 ЦК України), договором приєднання (стаття 634 ЦК України). За змістом статті 634\~Цивільного Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи, 11.09.2019 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», базова процентна ставка за кредитним лімітом, а також кредитний ліміт у цій анкеті-заяві не встановлені. До позовної заяви АТ «Акцент-Банк» долучено виписку за договором б/н від 11.09.2019 року за період з 11.09.2019 року по 15.10.2023 року. Згідно довідки АТ «Акцент-Банк» [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано кредитну картку № [NUMBER] , зі строком дії до березня 2023 року. Також, позивач надав до суду довідку за лімітами за кредитним договором б/н від 11.09.2019 року за період з 11.09.2019 року по 15.10.2023 року, з якої вбачається, що 11.09.2019 року [PERSON] встановлений кредитний ліміт у розмірі 9500,00 грн., який 04.02.2020 року збільшено до 19000,00 грн., 12.05.2020 року до 39000,00 грн., 16.06.2020 року до 50000,00 грн., а 28.06.2023 року зменшено до 47500,00 грн. Крім того, до матеріалів справи додано позивачем Паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та витяг з тарифів, які відповідачем не підписані. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 11.09.2019 року, укладеним між Банком та клієнтом [PERSON] , станом на 15.10.2023 року за останнім утворилася заборгованість у розмірі 87017,53 грн., яка складається з наступного: 47457,72 грн. заборгованість за кредитом, 39559,81 грн. - заборгованість по відсоткам. З виписки по картці відповідача вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення сторонами кредитного договору. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 11.09.2019 року, що утворилася станом на 15.10.2023 року, у розмірі 47457,72 грн. - заборгованість за тілом кредиту є обґрунтованими, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, що вказує на порушення прав банку, які підлягають захисту через суд шляхом зобов`язання боржника виконати свій відповідний обов`язок. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам суд зазначає наступне. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів».) Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України\~від 22\~листопада 1996\~року №\~543/96-В\~«Про відповідальність\~за несвоєчасне\~виконання грошових\~зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42\~Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту й Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що в Анкеті-заяві від 11.09.2019 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку зазначені персональні дані відповідача, а також міститься інформація про те, що позичальник ознайомився з договором про надання банківських послуг та погодився з ним, а також з тим, що він згідний отримати екземпляр договору про надання банківських послуг шляхом самостійного його роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Також позичальник висловив свою згоду, що дана заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг у А-Банку, яка разом з Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, становлять договір про надання банківських послуг. Додані до Анкети-заяви Умови та Правила відповідачем не підписані, а тому у суду відсутні підстави вважати, що саме з цими документами [PERSON] був ознайомлений. 03.07.2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вказані висновки Великої Палати Верховного Суду є обов`язковими до врахування судом. Паспорт споживчого кредиту від 11.09.2019 року також не є документом, який може підтверджувати умови кредитування, оскільки з його змісту не вбачається умови якої саме кредитної картки погоджувалися сторонами, яку саме кредитну картку було отримано відповідачем (тип кредитного продукту), а згідно частини шостої статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, у зазначеному паспорті містяться застереження, у яких зазначається, що використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вище зазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Також у паспорті вказано, що зазначена у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2020 року. Слід також зазначити, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року (справа № 393/126/20), в якій також зазначено, що за таких обставин Верховний Суд вбачає наявні підстави для відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження №61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження №61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом». Отже, надана позивачем копія паспорта споживчого кредиту не є доказом укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми. Таким чином, у цій справі відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами. Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, позивач поніс судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 2684,00 грн. Оскільки, у ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі 47457,72 грн., що становить 54,54 % від заявленої позивачем суми 87017,53 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в сумі 1463,85 грн. ( 2684 грн. х 54,54 %). На підставі зазначеного та,

Outcome: partial